Справа № 521/8063/17
Провадження № 2/521/3800/17
19 червня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Целуха А.П.,
за участю секретаря судового засідання Корнієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення та зняття з реєстрації, -
До Малиновського районного суду м. Одеси, звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про виселення та зняття з реєстрації, посилаючись на обставини на підстави викладені в позові просила суд виселити відповідачів з належних йому на праві приватної власності квартир.
Позивач надав до суду заяву в які позов підтримав в повному обсязі.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, були сповіщені про розгляд справи належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подавали та про причини неявки суд не повідомляли.
Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Керуючись ст. 224 ЦПК України, у звязку з неявкою у судове засідання усіх відповідачів, які належним чином повідомлений і від яких не надійшло заяв про розгляд справи за їх відсутністю, суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, заслухавши сторін по справі, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 14.08.2014 р. було укладено договір купівлі-продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, за умовами якого було передано останній у власність квартиру АДРЕСА_1 що складається в цілому з двох кімнат, загальною площею квартири 53,6 кв.м., який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі 2633.
Додатковим договором до договору купівлі - продажу були внесені зміни та викладено вираз на початку договору у редакції «місто Одеса, шістнадцятого жовтня дві тисячі чотирнадцятого року», посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі 2707.
Таким чином, єдиним власником квартири, загальною площею 53,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 є позивачка ОСОБА_1.
Відповідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи Головного управління Державної Міграційної служби України в Одеській області, в квартирі АДРЕСА_4 відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4.
Таким чином на теперішній час незаконно та без правових підстав у зазначеній квартирі проживають ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2) без правових підстав, що грубо порушує права позивача, як єдиного власника майна.
Задовольняючи позовні вимоги, суд насамперед виходить з наступного.
Право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом.
Суд вважає, що проживання відповідачів в належних позивачу квартирах, перешкоджає позивачу здійснювати право власності, при цьому, виселення відповідає загальним правомочностям власника майна і відповідає його праву вимагати усунення будь-яких порушень цього права, хоча б ці порушення й не були поєднані з позбавленням володіння,як це передбачено ст. ст. 386, 391 ЦК та ст. 47 Конституції України та положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Надаючи оцінку запереченням відповідачів, суд зазначає, що дійсно, відповідно до ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.Відповідно до ст. 109 ЖК України виселенняіззайманого жилого приміщеннядопускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільноабов судовому порядку.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагатиусуненняперешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджаннясвоїммайном.
Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобовязати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод (наприклад, шляхом знесення неправомірно збудованих споруд, про припинення ремонтних робіт у сусідній квартирі, виселення громадян із належних їм на праві власності приміщень тощо).
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині усунення перешкод в користування власністю шляхом виселення, є такими що відповідають вимогам закону.
Аналогічну правову позицію висловлено в аналізі ВСУ застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ.
За таких обставин, суд вважає, що позовна підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212-214 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про виселення та зняття з реєстрації задовольнити.
Виселити ОСОБА_2 (АДРЕСА_5 (колишня-Рекордна), код НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) з квартири за № 72 в будинку № 21 по вулиці М. Бабаджаняна в місті Одесі на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_6, код НОМЕР_2);
Виселити ОСОБА_4 (АДРЕСА_7 (колишня-Рекордна), ІНФОРМАЦІЯ_2) з квартири за № 72 в будинку № 21 по вулиці М. Бабаджаняна в місті Одесі на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_6, код НОМЕР_2).
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 72, що розташована за адресою: АДРЕСА_5.
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1920,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача до Малиновського районного суду. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ