РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/8557/16-ц

Провадження № 2/638/558/17

16.06.2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Хайкіна В.М.

при секретарі Козодой К. І.

з участю судового розпорядника Зміївської О. Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_2

з участю відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди.Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.02.2016 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Hyundai Tucson», д/н НОМЕР_3, у м. Харкові, порушила Правила дорожнього руху України, допустила зіткнення з автомобілем «Nissan Note», д/н НОМЕР_5. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.03.2016 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На момент вчинення правопорушення цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ «Міжнародна страхова компанія» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/8862513. Позивач звернувся до МТСБУ з повідомленням про дану подію та надав копії документів для отримання належного страхового відшкодування за збиток, спричинений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та надав пошкоджений автомобіль для огляду. Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження, вартість матеріального збитку автомобіля складає 84595, 29 грн. З урахуванням того, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого, відповідач повинен нести відповідальність у розмірі 34595, 29 грн. Просить суд позов задовольнити, стягнути з відповідача вказану суму та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Представник позивача - ОСОБА_4 - ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі, просила суд відмовити у їх задоволенні.

Суд, дослідивши доводи представника позивача, відповідача, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути, відповідно до пункту 8 частини 2 статті 16 ЦК України, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено під час судового розгляду, 26.02.2016 року приблизно о 11 годині 50 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Hyundai Tucson», д/н НОМЕР_3, у м. Харкові по вул. Клочківському узвозу, не дотрималася безпечної дистанції, внаслідок чого допустила зіткнення із автомобілем «Nissan Note», д/н НОМЕР_5, який рухався попереду.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.03.2016 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. (а. с. 6).

Відповідно до частин 3 та 4 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже, суд вважає встановленими та доведеними ті обставини, що саме між винними діями ОСОБА_3, водія автомобіля «Hyundai Tucson», д/н НОМЕР_3,та заподіянню шкоди автомобілю «Nissan Note», д/н НОМЕР_5, яким керував ОСОБА_4 існує прямий причинно-наслідковий зв'язок і така шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно статті 979 Цивільного кодексу України та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно пункту 36.1 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

В правовій позиції, яка викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2013 року у справі № 6-2328св/13 зазначено, що відповідно до статті 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобів», моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом (пп.39.2.1 п.39.2 ст.39 Закону).

Відповідно до вимог частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, яка заподіяна неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла.

Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається з листа від 14.03.2016 року №365, ТДВ «Міжнародна страхова компанія» здійснює страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу «Hyundai Tucson», д/н НОМЕР_3, на підставі полісу №АІ/8862513. Франшиза відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу складає 0 грн., страхова сума за шкоду, заподіяну майну 50000,00 грн.(а.с.7).

Відповідно до статті 9 Закону України №1961-IV, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Згідно зі статтею 1194 Цивільного кодексу України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої неюшкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Судом також встановлено, що розмір шкоди, завданої відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підтверджений матеріалами справи.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №35В/2016 від 29.03.2016 року, вартість матеріального збитку, спричиненого володільцю автомобіля «Nissan Note», д/н НОМЕР_5, пошкодженого при дорожньо-транспортній пригоді 26.02.2016 року складає 84595 грн. 29 коп. (а. с. 8-19).

Таким чином, до стягнення з відповідача підлягає сума у розмірі 34595 грн. 29 коп., тобто різниця між заподіяним позивачеві матеріальним збитком та виплаченим страховим відшкодуванням.

Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 14, 60, 88, 209, 212 - 215, 217-218 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 979, 1166, 1187, 1194 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_4, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_4, матеріальну шкоду у розмірі 34595 (тридцять чотири тисячі п'ятсот дев'яносто п'ять) грн. 29 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_4, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий