Справа № 635/4867/16-ц
Провадження 2/635/164/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді О.М. Пілюгіної

за участю секретаря Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПАТ Національна Акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди та суми страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

позивачі звернулись до суду з позовом, який уточнили та остаточно просять стягнути:

з відповідача ПАТ Національна Акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 суму страхової виплати у розмірі 28905 грн. 75 коп., 3% річних у сумі 703 грн. 24 коп., інфляційні втрати у сумі 2456 грн. 90 коп.; суму пені у розмірі 3047 грн. 30 коп.

з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму моральної шкоди у розмірі 50000,00 гривень.

Представник позивачів ОСОБА_4, яка діє на підставі договорів про надання правової допомоги, в судовому засіданні підтримала вимоги своїх довірителів, просила їх задовольнити та пояснила, що 10 червня 2014 року о 22 год. 00 хв. по вулиці Радянській села Черкаські Тишки Харківського району Харківської області, відбулась дорожньо-транспортна подія за участі водія ОСОБА_3, який керуючи автомобілем RENAULT СLІО SYMBOL, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 допустив наїзд на автомобіль ВАЗ-21120, державний реєстраційний номер 74116ХК, під керуванням водія ОСОБА_2 В результаті ДТП, належний позивачу ОСОБА_1 автомобіль ВАЗ-21120, державний реєстраційний номер 74116ХК, отримав механічні пошкодження. Винним у вчиненні вказаного ДТП за вироком суду визнаний ОСОБА_3, цивільно правова відповідальність якого застрахована НАСК «Оранта». 13 червня 2014 року ОСОБА_2 повідомив НАСК «Оранта» про ДТП, що сталася 10 червня 2014 року. 04 листопада 2014 року представником страхової компанії проведений огляд та опис пошкоджень транспортного засобу ВАЗ-21120, державний реєстраційний номер 74116ХК, для встановлення вартості матеріального збитку, який становить 29405 грн. 75 коп., за вирахуванням суми франшизи 28905,75 грн. Після отримання ОСОБА_2 ухвали суду Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року, якою касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а вирок Апеляційного суду Харківської області від 21 травня 2015 року залишений без змін, ОСОБА_1, як власник пошкодженого в наслідок ДТП автомобіля 02 лютого 2016 року подав до НАСК «Оранта» заяву про страхове відшкодування за договором обовязкового (добровільного) страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але йому було відмовлено у здійсненні виплати страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль ВАЗ-21120, державний реєстраційний номер 74116ХК, у звязку з пропуском річного строку для звернення з вказаною заявою до страхової компанії. Позивач ОСОБА_1 не згоден з таким рішенням відповідача НАСК «Оранта» тому звернувся до суду з позовом про стягнення суми страхової виплати у розмірі 28905 грн. 75 коп., 3% річних у сумі 703 грн. 24 коп., інфляційних втрат у сумі 2456 грн. 90 коп.; суми пені у розмірі 3047 грн. 30 коп. за несвоєчасну виплату страхового відшкодування. Внаслідок ДТП і злочинних дій відповідача ОСОБА_3, позивачу ОСОБА_2 спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях за батька, який позбавлений засобу пересування, є особою похилого віку і транспортний засіб йому необхідний для пересування за продуктами харчування, іншими необхідними речами, а родина ОСОБА_2 в день ДТП переймалась за його життя та здоровя та перенесла стрес, сам ОСОБА_2 отримав садна та гематоми нижньої та верхньої губи.

Представник НАСК «Оранта» ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні проти вимог про стягнення з НАСК «Оранта» суми страхової виплати, суми 3% річних, суми інфляційних втрат та пені заперечувала посилаючись на їх безпідставність та пояснила, що позивач подав заяву про виплату страхового відшкодування 02 лютого 2016 року, за спливом періоду більше ніж один рік з дня події ДТП, яка відбулась 10 червня 2014 року, тому йому правомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Також зазначила, що в даному випадку правовідносини між сторонами регулюються нормами Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і позивач помилково посилається на норми права, що регламентують права та обовязки страхувальника у звязку з відшкодуванням завданої ним матеріальної шкоди, тому просила в задоволенні заявлених вимог відмовити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, але свої заперечення не подав і бажання приймати участь у судовому засіданні не висловив.

Суд, заслухавши представника позивачів, представника відповідача ПАТ Національна Акціонерна страхова компанія «Оранта», дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 10 червня 2014 року о 22 годині 00 хвилин, на автодорозі «Харків-Липці» в межах населеного пункту поблизу будинку № 100-а по вулиці Радянській села Черкаські Тишки Харківського району Харківської області ОСОБА_3 у стані алкогольного спяніння керував технічно справним автомобілем RENAULT СLІО SYMBOL, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, проявив необачність, невірно оцінив дорожню обстановку, не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив наїзд на автомобіль ВАЗ-21120, державний реєстраційний номер 74116ХК, внаслідок чого пасажирам автомобіля RENAULT СLІО SYMBOL, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження; ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Вироком Харківського районного суду Харківської області від 21 листопада 2014 року ОСОБА_3, визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання, із застосуванням ст. 71 КК України, у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного цим вироком, якщо ОСОБА_3 протягом іспитового строку в три роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обовязки в силу п. 2,3,4,5 ст. 76 КК України.

Вироком Апеляційного суду Харківської області від 21 травня 2015 року, що залишений без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року, вирок Харківського районного суду Харківської області від 21 листопада 2014 року в частині призначення покарання скасовано та призначено ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 71 КК України у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком два роки.

Відповідно до довідки ВДАІ з обслуговування Харківського району та міста Люботин (м. Мерефа) ГУМВС України в Харківській області, що видана на імя ОСОБА_8, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 10 червня 2014 року о 22 годині 00 хвилин, по вулиці Радянській села Черкаські Тишки Харківського району Харківської області автомобіль ВАЗ-21120, державний реєстраційний номер 74116ХК, отримав механічні пошкодження: передній бампер, капот, ліве переднє крило, ліва передня дверцята, лобове скло, передня ліва фара, дах, ліве переднє колесо.

Власником пошкодженого автомобіля ВАЗ-21120, державний реєстраційний номер 74116ХК, зареєстрований позивач ОСОБА_1, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії ХАС № 620240.

02 лютого 2016 року позивач ОСОБА_1 подав до ПАТ Національна Акціонерна страхова компанія «Оранта» заяву про страхове відшкодування за договором обовязкового (добровільного) страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, якою застрахована цивільно - правова відповідальність водія ОСОБА_3

24 лютого 2016 року (повідомлення № 09-02-09/2116) ПАТ НАСК «Оранта» відмовила у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) на підставі ст. 37.1 та 37.1.4 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за неподанням ОСОБА_1 заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди та зазначено, що дорожньо-транспортна пригода сталася 10.06.2014 року, а з письмовою заявою про страхове відшкодування до НАСК «Оранта» ОСОБА_1 звернувся 02.02.2016 року.

Позивачі в якості доказів надати суду: повідомлення № 682 від 13 червня 2014 року про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 10 червня 2014 року о 22 годині 00 хвилин, на автодорозі «Харків-Липці» в межах населеного пункту поблизу будинку № 100-а по вулиці Радянській села Черкаські Тишки Харківського району Харківської за участі автомобілів RENAULT СLІО SYMBOL, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та ВАЗ-21120, державний реєстраційний номер 74116ХК; супроводні листи ПАТ НАСК «Оранта» на імя позивачів; заяву ОСОБА_2 про призначення додаткового огляду автомобіля ВАЗ-21120, 74116ХК; протокол огляду транспортного засобу від 28.10.2014 року автомобіля ВАЗ-21120, державний реєстраційний номер 74116ХК; протокол огляду транспортного засобу від 04.11.2014 року автомобіля ВАЗ-21120, державний реєстраційний номер 74116ХК; лист повідомлення з памяткою виданий ПАТ НАСК «Оранта»; консультативний висновок лікаря спеціаліста № 10/8866 від 11 червня 2014 року КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. ОСОБА_9» обстеження ОСОБА_2

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В Україні відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані нормами Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до статті 37.1.4 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

У судовому засіданні встановлено, що дорожньо-транспортна пригода за участі позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_10 сталася 10 червня 2014 року, а позивач ОСОБА_1, як власник пошкодженого автомобіля ВАЗ-21120, державний реєстраційний номер 74116ХК, заяву до відповідача ПАТ НАСК «Оранта» про страхове відшкодування подав 02 лютого 2016 року, тобто більше ніж через один рік після події ДТП.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, не подав до відповідача ПАТ НАСК «Оранта» заяву про страхове відшкодування впродовж одного року, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, тому відповідач на законних підставах відповідно до статті 37.1.4 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відмовив у здійсненні страхового відшкодування.

За викладених обставин вимоги позивача ОСОБА_1 до ПАТ НАСК «Оранта» про стягнення суми страхової виплати у розмірі 28905 грн. 75 коп., 3% річних у сумі 703 грн. 24 коп., інфляційних втрат у сумі 2456 грн. 90 коп., суми пені у розмірі 3047 грн. 30 коп. є безпідставними, тому суд, відмовляє у їх задоволенні.

Стосовно вимог позивача ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000,00 гривень, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд, системно аналізуючи підстави заявлених позивачем ОСОБА_2 вимог, надані докази, норми діючого цивільного законодавства у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами, вважає, що заявлена вимога про відшкодування моральної шкоди, що спричинена внаслідок пошкодження належного його батькові автомобіля ВАЗ-21120, державний реєстраційний номер 74116ХК, задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України відшкодуванню підлягає моральна шкода, що спричинена власнику майна у звязку із його знищенням чи пошкодженням, а ОСОБА_2 не є власником пошкодженого автомобіля. Крім того, злочин, що вчинив ОСОБА_3 класифікується як неумисний, тому відсутні підстави вважати, що з його боку мала місце протиправна поведінка щодо позивача чи його близьких родичів, а даних, що тілесні ушкодження у виді саден та гематоми, отримані ОСОБА_2 саме внаслідок події ДТП 10.06.2014 року (за довідкою від 11.06.2014 року) суду не надано.

На підставі викладеного суд, повністю відмовляє позивачам в задоволенні позовних вимог та на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачами відносить за їх рахунок.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 33, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 23; ст. 1167 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 - в задоволенні позовних вимог повністю відмовити.

Судові витрати понесені позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 віднести за їх рахунок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Пілюгіна