Справа № 6-2095/10 Провадження № 22-ц/795/967/2017 Головуючий у I інстанції Деркач О. Г. Доповідач - Губар В. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді Губар В.С.,

суддів - Кузюри Л.В., Онищенко О.І.

секретарів судових засідань ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю: представника заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 березня 2017 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Довіра та Гарантія про заміну стягувача у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 березня 201 року заява ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задоволена.

Замінено стягувача ПАТ «Альфа-Банк» правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому листі № 6-2095/10, виданому згідно ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.10.2010 року на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 22.04.2010 року по цивільній справі № 613-2/76/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № SME0010661 від 25.03.2008 року у сумі 147418,80 грн. та судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви ТОВ „Фінансова компанія „Довіра та Гарантія про заміну стягувача, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що заявником не надано доказів відкриття виконавчого провадження та виконавчого документа, в якому апелянт зазначений боржником, а до матеріалів справи додана лише копія виконавчого листа, тому вважає, що неможливо встановити, чи видавався виконавчий лист про стягнення кошів на користь ПАТ «Альфа-Банк» та не надано доказів, що вказаний виконавчий лист предявлявся до виконання.

Апелянт стверджує, що він не отримував повідомлень про те, що право вимоги за його зобовязанням відступлено на користь ТОВ ФК «Довіра та Гарантія», тому вважає, що в силу положень ч. 2 ст. 517 ЦК України у нього відсутні зобовязання перед ТОВ ФК «Довіра та Гарантія».

ОСОБА_4 посилається на ст. 378 ЦПК України та ст.ст. 14, 15, 26 Закону України «Про виконавче провадження» і вважає, що ПАТ «Альфа-Банк» не є стороною виконавчого провадження, а тому не може бути замінений як стягувач.

В письмових запереченнях ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_4, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представник ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» в судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 не визнав та просив відхилити. Наголошував, що ухвала Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 березня 2017 року є законною і обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні.

ОСОБА_4 та представник ПАТ «Альфа Банк» в судове засідання не з»явилися, про час і місце судового розгляду справи належним чином сповіщені, що документально підтверджено повідомленнями про вручення судових повісток. Відповідно до ст. 305 ЦПК України апеляційний суд вважає за можливе слухати справу без участі зазначених осіб у судовому засіданні, оскільки їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судові засідання апеляційного суду не з»являлись.

На запит апеляційного суду Чернігівської області від 24.05.2017 р. відділом адресно-довідкової роботи УДМС України у Хмельницькій області повідомлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.95, 96,99).

Як убачається з кредитного договору, окрім місця реєстрації ОСОБА_5 вказано місце її проживання - АДРЕСА_1.

На вказану адресу місця реєстрації ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та на адресу місця проживання ОСОБА_5 апеляційним судом згідно до ст. 74 ЦПК України неодноразово направлялись судові повістки рекомендованими листами, які повертались до апеляційного суду за закінченням терміну зберігання у зв»язку із неможливістю вручення адресатам, а також за не запитом кореспонденції адресатами у поштовому відділенні, що документально підтверджується наявними у справі доказами (а.с.114-117, 127-131). Відтак згідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судові виклики ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вручені належним чином і згідно до ст. 305 ЦПК України їх неявка у судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ТОВ ФК «Довіра та Гарантія», дослідивши матеріали справи та матеріали третейської справи № 631-2/76/10, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Задовольняючи заяву ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та прийшов до висновку, що заміна кредитора у зобовязанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

З таким висновком погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

25.03.2008 р. між ПАТ «Альфа_Банк» та ОСОБА_5 укладений кредитний договір № SМЕ0010661, за умовами якого ОСОБА_5 отримала на неспоживчі цілі кредитні кошти у сумі 100000 грн. на 24 місяці зі сплатою 22% річних за користування кредитом. 02.04.2009 р. укладено додаткову угоду до цього кредитного договору та встановлено строк користування кредитом 35 місяців згідно графіку погашення кредиту та сплати відсотків.

На виконання зобовязань за кредитним договором між ЗАТ «Альфа_Банк» та ОСОБА_6 та між ЗАТ «Альфа-Банк» і ОСОБА_4 25.03.2008 р. укладені відповідні договори поруки, за умовами яких позичальник і поручителі несуть солідарну відповідальність перед кредитором за зобовязаннями позичальника у повному обсязі.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації „Всеукраїнський фінансовий союз від 22 квітня 2010 року позов ПАТ „Альфа-Банк задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором: за кредитом 55775,17 грн., за відсотками 8150,13 грн., пені 83493,50 грн., всього 147418,80 грн. Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 солідарно судові витрати, а саме витрати по сплаті третейського збору в сумі 100 грн. (а.с. 68-70 третейської справи).

Зазначені обставини в апеляційному суді ніким не спростовані і не заперечувались.

З матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 жовтня 2010 року заява ПАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого документа задоволена.

26 жовтня 2010 року Новозаводським районним судом м. Чернігова ПАТ «Альфа Банк» виданий виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 22.04.2010 року по цивільній справі № 613-2/76/10 третейського суду. Строк предявлення цього виконавчого листа до виконання - до 23 квітня 2013 р. (а.с. 8). Доказів предявлення ПАТ «Альфа Банк» цього виконавчого листа до виконання заявником не надано суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду.

Вказані обставини в апеляційному суді ніким не спростовані і не заперечувались.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що 26 вересня 2016 року між ПАТ „Альфа-Банк («Клієнт») та ТОВ „Фінансова компанія „Довіра та Гарантія («Фактор») укладений Договір факторингу №2016-3АБ/ДГ, відповідно до п. 2.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобовязується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в Додатку №1-1 до Договору (а.с.3-7).

Відповідно до витягу з Додатку до Договору факторингу №2016-3АБ/ДГ до ТОВ „Фінансова компанія „Довіра та Гарантія перейшло право вимоги до ОСОБА_5 за кредитним договором № SME0010661 від 25.03.2008 року (а.с. 7).

16 лютого 2017 року ТОВ „Фінансова компанія „Довіра та Гарантія звернулось до суду із заявою про заміну стягувача ПАТ „Альфа-Банк на його правонаступника - ТОВ „Фінансова компанія „Довіра та Гарантія у справі №6-2095/10 від 26.10.2010 року, посилаючись на укладення Договору факторингу №2016-3АБ/ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № SME0010661 від 25.03.2008 року перейшло до заявника.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, є зокрема, договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу (ст.37 ЦПК України).

За змістом ст.512 ЦК України, ст.378 ЦПК України та ч.5 ст. 15 Закону України „Про виконавче провадження у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема пп.1, 2 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Таким чином, саме укладення Договору факторингу №2016-3АБ/ДГ і є обставиною, що має юридичне значення, та підтверджує заміну кредитора у зобовязані.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст. 15 Закону України „Про виконавче провадження, ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони із спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов»язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає приписам ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України „Про виконавче провадження.

Відтак, враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про заміну стягувача у зобовязанні за кредитним договором № SME0010661 від 25.03.2008 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і не містять передбачених процесуальним законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду. Відтак, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 312, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: