_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4205/15-ц
Провадження № 2/520/5461/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2017 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3, про визнання дійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення,

ВСТАНОВИВ,

Позивачка у березні 2015 року звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна гаражу №13 , розташованого за адресою м. Одеса, вул. Палубна,9/2, укладеного 21 червня 2014 року між нею позивачкою і ОСОБА_2, в інтересах якого за довіреністю діяла ОСОБА_3 та визнати за нею ОСОБА_1- право власності на гараж, стверджуючи, що вона як «покупець» виконала умови договору, а відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Заочне рішення Київського райсуду м. Одеси, ухвалене 19.05.2015 року по даній справі суд скасував ухвалою від 14.09.2015 року за заявою відповідача ОСОБА_2 До судового засідання позивачка не зявилась, надала заяву про вирішення спору за її відсутності, зазначивши, що вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала.

ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 визнала і підтвердила обставина укладання договору купівлі-продажу.

Суд вивчив надані до позову документи, вислухав пояснення сторін, що надавались у минулих судових засіданнях і встановив, що

На підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Одеської міської ради 1 березня 2006 року гараж №13 по вул. Палубна №9/2 у м. Одесі, загальною площею 17,3 кв.м. належить на праві власності ОСОБА_2 (реєстрація права власності на нерухоме майно у державному реєстрі речових прав виконана КП «ОМБТІ і РОН» 20.03.2006 року). 21 червня 2014 року ОСОБА_3, яка діяла від імені ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченої 15.04.2014 року довіреності, і ОСОБА_1 уклали в простій письмовій формі договір купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купила гараж №13 по вул. Палубна,9/2 у м. Одесі за 80 000 грн. 27 червня 2014 року ОСОБА_4 і ОСОБА_1 зявились до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору. Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 перевірив повноваження ОСОБА_4 і повідомив, що ОСОБА_2 26 червня 2014 року відмінив довіреність, з цих підстав договір купівлі-продажу гаражу нотаріально не посвідчено. Позивачка стверджує, що вона, як «покупець» усі умови договору купівлі-продажу виконала: передала грошові кошти в сумі 80 000 грн, отримала від «продавця» гараж з правовстановлюючими документами і користується гаражем. У звязку з тим, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення гаражу, вона звернулась до суду з цим позовом і просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу гаражу і визнати за нею право власності на гараж №13 по вул..Палубна,9/2 у м.Одесі.

ОСОБА_2 (його представник) не визнаючи позовні вимоги ОСОБА_1 пояснив, що спірний гараж є його особистим майном. ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 До 2014 року у них були добрі стосунки, вони жили разом, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, піклувались один про одного. Навесні 2014 року вони прийняли рішення про передачу гаражу в оренду і саме з для оформлення договору оренди він ОСОБА_2 надав ОСОБА_3 нотаріально посвідчену довіреність. В травні 2014 року він- Тюхтя В.В. повідомив ОСОБА_3, що не має наміру продавати гараж, а 26.06.2014 року ОСОБА_2 скасував довіреність на імя ОСОБА_3 Відповідач доводить, що договір купівлі-продажу ОСОБА_3 і ОСОБА_1 уклали після скасування довіреності і вимагає відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

ОСОБА_3, визнаючи позов ОСОБА_1, пояснила, що з ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2007 року по 2015 рік. Гараж №13 по вул..Палубна,9/2 у м.Одесі є дошлюбним майном ОСОБА_2 У 2014 році вони спільно прийняли рішення про відчуження гаражу. У звязку з тим, що ОСОБА_2 часто виїздив за межі України (в Молдові проживає мати відповідача, яка за віком і станом здоровя потребує допомоги та догляду) 15 квітня 2014 року ОСОБА_2 уповноважив дружину ОСОБА_3 представляти його інтереси з питань, повязаних з продажем належного йому гаражу під №13 по вул..Палубна,9/2 в м.Одесі на її умовах та розсуд. Серед іншого ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_3 укладати від його імені договори купівлі-продажу гаражу, отримувати грошові кошти. Довіреність нотаріально посвідчена. 21 червня 2014 року вона уклала договір купівлі-продажу з ОСОБА_1 (давні знайомі сім»ї), отримала від позивачки 80000 грн за проданий гараж, віддала позивачці ключі від гаражу з правовстановлюючими документами, через 6 днів мали намір договір нотаріально посвідчити, але чоловік скасував довіреність, про що ОСОБА_3 довідалась від нотаріуса. ОСОБА_3 пояснила також, що останній рік чоловік хворіє, у нього виникають приступи немотивованої агресії, часто змінюється настрій, чим пояснюються дії ОСОБА_2 по скасуванню довіреності. ОСОБА_3 також пояснила, що грошові кошти, отримані від продажу гаражу, були використані на потреби їхньої сімї ( в період 2014 року за станом здоровя потребував лікування сам ОСОБА_2, його мати, перебувала на стаціонарному лікуванні і ОСОБА_3О.). Наприкінці 2014 року сімя розпалась, в 2015 році шлюб розірвано. ОСОБА_3 стверджує, що ОСОБА_2 не визнає договір купівлі-продажу гаражу з тих підстав, щоб при вирішенні спору про розподіл спільного майна отримати більшу частину.

Дослідивши доводи сторін, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких підстав:

21 червня 2014 року ОСОБА_1 і ОСОБА_3, яка діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності від імені ОСОБА_2, домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу гаражу, уклали договір купівлі-продажу в письмовій формі, виконали свої зобовязання за цим договором: «покупець» передала грошові кошти вартість гаража і прийняла гараж у володіння і користування, а «продавець» отримала грошові кошти і передала гараж. Надані суду докази свідчать, що ОСОБА_2 ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Право суду визнати такій договір дійсним за позовом добросовісної сторони, яка виконала повністю договір, передбачено ст.220 ЦК України.

В минулому судовому засіданні ОСОБА_2 в своїх поясненнях зазначив, що гаражем довгий час не користувався і дійсно мав намір продати гараж. Про намір ОСОБА_2 продати гараж свідчить і нотаріально посвідчена довіреність від 15.04.2014 року, в якій чітко перелічені повноваження ОСОБА_3 в питаннях, повязаних з продажем належного ОСОБА_2 гаражу. Доводи відповідача, що договір купівлі-продажу ОСОБА_1 і ОСОБА_3 уклали після скасування довіреності не підтверджені будь-якими доказами.

Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна гаражу №13 по вул. Палубна,9/2 у м.Одесі, укладений 21 червня 2014 року між ОСОБА_2, від імені якого діяла на підставі довіреності ОСОБА_3, і ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж №13 площею 17,3 кв.м. по вул. Палубна,9/2 у м. Одесі.

Рішення може бути оскаржено через Київський райсуд м.Одеси до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.