УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Журавель В.І., Закропивного О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Висотбуд», публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравченко ІнесаВолодимирівна, комунальне підприємство «Міське капітальне будівництво», про визнання іпотечних договорів частково недійсними та зняття заборони відчуження на квартиру за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 14 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 7 вересня 2009 року між нею та товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс-Висотбуд» (далі - ТОВ «Альянс-Висотбуд») було укладено договір купівлі-продажу майнових прав, за умовами якого вона придбала майнові права на квартиру АДРЕСА_1, яку товариство зобов'язалось після завершення будівництва в строк до 1 кварталу 2010 року передати їй за актом приймання-передачі. На виконання умов цього договору вона сплатила вартість майнових прав на квартиру у розмірі 242 825 грн, проте товариство свої зобов'язання за договором не виконало, будинок не збудувало та в експлуатацію його не ввело. Крім того, у 2008 році між ТОВ «Альянс-Висотбуд» та акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - АКБ СР «Укрсоцбанк») були укладені договори іпотеки, за умовами яких з метою забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Альянс-Висотбуд» перед банком за кредитними договорами в іпотеку передано майнові права на квартири у вказаному будинку, у тому числі і незакінчену будівництвом квартиру, майнові права на яку вона придбала у ТОВ «Альянс-Висотбуд». Вважала, що внаслідок укладення договорів іпотеки між відповідачами порушені її права та інтереси на майнові права на вказану вище квартиру, оскільки такі дії відповідачів можуть призвести до втрати нею права власності на проінвестовану нерухомість.

Ураховуючи наведене, позивач просила визнати п. 1.1 іпотечних договорів від 1 липня, 2 липня 2008 року, 16 липня 2008 року у частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру АДРЕСА_1, зняти заборону відчуження на вказану квартиру та виключити з державного реєстру іпотек записи про обтяження цієї квартири іпотекою.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 червня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним п. 1.1 договору іпотеки від 1 липня 2008 року, укладеного між АКБСР «Укрсоцбанк» та ТОВ «Альянс-Висотбуд» у частині передачі в іпотеку майнових прав на вказану квартиру.

Визнано недійсним п. 1.1 договору іпотеки від 2 липня 2008 року, укладеного між АКБСР «Укрсоцбанк» та ТОВ «Альянс-Висотбуд» у частині передачі в іпотеку майнових прав на вказану квартиру.

Визнано недійсним п. 1.1 договору іпотеки від 16 липня 2008 року, укладеного між АКБСР «Укрсоцбанк» та ТОВ «Альянс-Висотбуд» у частині передачі в іпотеку майнових прав на вказану квартиру.

Знято заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Задовольняючи позов, суди, на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), вірно виходили з того, що майнові права на об'єкт незавершеного будівництва віднесені до предмета іпотеки згідно із Законом України від 25 грудня 2008 року № 800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», яким були внесені зміни до законодавчих актів України, у тому числі до Закону України «Про іпотеку».

Оспорені договори іпотеки майнових прав на незакінчені будівництвом квартири були укладені 1, 2 та 16 липня 2008 року, отже ці договори були укладені з порушенням вимог Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на час укладення цих договорів), у зв'язку з чим відповідні пункти указаних договорів підлягають визнанню недійсними.

Такий висновок судів відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-1502цс15, від 23 березня 2016 року у справі № 6-289цс16 тощо, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судових рішень суду не впливають.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 14 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І. Журавель

О.В. Закропивний