Справа №266/2343/17
Провадження№ 2/266/785/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись з матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

22 червня 2017 року у Приморському районному суді м. Маріуполя зареєстровано заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою, суд прийшов до висновку про повернення заяви про забезпечення позову позивачу оскільки вона не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Заявником не надано доказів того, що існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання можливого рішення, та не зясовано причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, тобто, не наведено обґрунтування, чому невжиття даних заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення. Також заявником не надано жодних документів, що підтверджують наявність майна у ОСОБА_3, а саме: квартири №51 у бул. 36 по вул. Гагаріна в Приморському районі м. Маріуполя та та побутової техніки яка знаходиться в квартирі, автомобіля «Ланос» 2002 року випуску, нежитлового приміщення площею 100 кв.м. на 1 поверсі будинку №68 по пр. Нахімова в Приморському районі м. Маріуполя.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року, про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно з ч.8 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про забезпечення позову повернути заявнику.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області в через Приморський районний суд м. Маріуполя протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Суддя Д`яченко Д. О.