Справа № 454/1456/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2017 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

при секретарі Коваль Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПП «Земельно-кадастрове бюро», ОСОБА_3 Держгеокадастру у Сокальському районі з участю третьої особи Бутинської сільської ради Сокальського району Львівської області про визнання документів із землеустрою недійсними та усунення перешкод в користуванні вуличним проїздом для обслуговування будинку,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із даним позовом до відповідачів ОСОБА_2, ПП «Земельно-кадастрове бюро», ОСОБА_3 Держгеокадастру у Сокальському районі Львівської області в якому із урахуванням уточненої позовної заяви просить: кадастровий план земельної ділянки ОСОБА_2 № :15:005:0000 «акт визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі від 13.11.2014р., план перенесення меж земельної ділянки в натурі, план меж зон обмеження земельної ділянки визнати незаконними, як такі, що не відповідають фактичним розмірам доприватизаційного присадибного землекористування ОСОБА_2Я; свідоцтво про право власності на земельну ділянку по вул. Травнева, 74 в с. Бутини Сокальського району Львівської області, видане ОСОБА_2 визнати недійсним. Виключити цей акт з державної реєстрації права власності на землю.; Зобовязати ОСОБА_2 демонтувати новостворену доприватизаційну загорожу, встановлену ним біля садиби, по частині території вуличного проїзду (поворотні точки за кадастровим планом ділянки ОСОБА_2 № 12-15 по його відстані «Г-Д», що по вул. Травнева 74, Сокальського району Львівської області і в такий спосіб усунути перешкоди в його повноцінному користування будинком та частиною вулиці.; Витрати по справі покласти на відповідача.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідачем здійснено захоплення частини вул. Травневої в с. Бутини, внаслідок незаконної приватизації частини вуличного проїзду та встановлення загорожі на частині вулиці. Зазначає, що приватизована ОСОБА_2 земельна ділянка є більшою ніж та, якою він користувався до приватизації. Внаслідок незаконної приватизації земельної ділянки з частиною вулиці Травнева, 74 та встановлення загорожі унеможливлено користування частиною вулиці у її попередньому історичному розташуванні, що призвело до перенесення її на заболочену землю комунальної власності. Вважає, що свідоцтво про право власності на землю ОСОБА_2 видано на основі виготовленої технічної документації із землеустрою ПП «Земельно-кадастрове бюро» та кадастрового плану є незаконним. Якість виконаних ПП «Земельно-кадастрове бюро» не відповідає загальним вимогам землеустрою, оскільки в кадастровий план частини вулиці, зазначені на генплані в селі (позиції Г-Д, поворотні точки 12-15) не повинні входити. Погодження меж із сусідніми землекористувачами відсутнє, що суперечить вимогам ст. 198 ЗК України. Виконані ПП «Земельно-кадастрове бюро» роботи з межування під час виготовлення технічної документації, проведені з відхиленням від розміру фактичного землекористування ОСОБА_2 і були спрямовані на захоплення частини вулиці села, з відхиленням від звичної її прямолінійності, що суперечить вимогам п. а ч. 2 ст. 28,29 Закону України «Про землеустрій». Вважає, що управління (відділ) Держгеокадастру у Сокальському районі не перевірив допустимість і достовірність виготовленої технічної документації на земельну ділянку в порядку нагляду, наслідком чого стала незаконна видача відповідачу кінцевого свідоцтва про право власності на землю, чим порушив ст. 17 Закону України «Про землеустрій». Вважає, що технічна документація земельного кадастру та плану була здійснена в порядку службової підробки, шляхом включення у неї частини землі, яка не була в присадибному землекористування ОСОБА_2 Покликається на те, що припинення права позивача на користування частиною вулиці в селі і передача її у власність ОСОБА_2Я, проведено без рішення сільської ради про зменшення частини вулиці, зміни її конфігурації або перенесення в інше місце.

В запереченні на позовну заяву відповідач ОСОБА_4 вказав на безпідставність позовних вимог, зокрема щодо їх невідповідності до норм чинного законодавства та просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 Держгеокадастру у Сокальському районі в запереченні на позовну заяву зазначив, що вимоги позивача не ґрунтуються на законодавстві, що регулює землеустрій. Зокрема, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), в супереч твердженням позивача, погодженню не підлягає і затверджується органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, відповідно до повноважень. Просить відмовити в задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задоволити, в обґрунтування зіслалися на доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та заперечили їх в повному обсязі. Зазначили, що приватизація земельної ділянки здійснена в межах норм безоплатної приватизації визначених Земельним кодексом України та в порядку визначеному законом. Жодного захоплення території вулиці відповідачем не відбувалося. Твердження на які покликається позивач не є доведені жодними належним та допустимими доказами та є голослівними.

Представник відповідача ПП «Земельно-кадастрове бюро» ОСОБА_7 позовні вимоги не визнав та заперечив їх в повному обсязі зазначивши, що між ПП «Земельно-кадастрове бюро» та ОСОБА_2 укладено договір по виготовленню документації із встановлення меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд і було надано Рішення XXV сесії Бутинської сільської ради Сокальського району Львівської області VI скликання від 16.09.2014 року за № 343 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2». Вказана технічна документації виконана у відповідності до вимог положень ст. 55 Закону України «Про землеустрій» та в цілому відповідає всім законодавчим вимогам.

Представник відповідача ОСОБА_3 Держгеокадастру у Сокальському районі Львівської області ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити в повному обсязі зазначивши, що технічна документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню у ОСОБА_3 Держгеокадастру у Сокальському районі Львівської області не підлягає і затверджується органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, відповідно до повноважень. Окрім цього, зазначив, що п. 2 постанови КМУ від 14.10.2015 р. № 5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» реорганізовано територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, в тому числі і ОСОБА_3 Держземагентства у Сокальському районі шляхом приєднання до ОСОБА_3 Держгеокадастру у Сокальському районі. 15 січня 2015 року ОСОБА_3 Держземагентсва у Сокальському районі було ліквідовано.

Представники третьої особи Бутинської сільської ради, сільський голова ОСОБА_9 та спеціаліст-землевпорядник сільської ради ОСОБА_10 заперечили щодо задоволення позовних вимог. Зазначили, що документація із землеустрою земельної ділянки відповідача складена відповідно до законодавства та виділена відповідачу в тих межах, що і перебували у його користуванні.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що з 1989р. її сім»я товаришує із сім»єю Хас та неодноразово бувала в будинку позивача. Біля трьох років тому, коли їхала в гості до ОСОБА_1, побачила на вулиці бетонну огорожу, якої раніше не було.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що є братом дружини позивача. Зазначив, що на місці де в даний час відповідачем встановлено огорожу була дорога, яку давно тому облаштовували із сусідами, висипали шлаком. Вважає, що дана огорожа перешкоджає вільному проїзду вулицею.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що є сусідом сторін. Пригадує, що років 35 тому, тесть позивача із сусідом ОСОБА_14 висипали вулицю шлаком. В даний час на вулиці відповідачем встановлено огорожу яка перешкоджає проїзду.

Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ст. 118 Земельного кодексу України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель.

Передача земельних ділянок у власність громадянам - працівникам державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа провадиться після затвердження проекту приватизації земель у порядку, встановленому цим Кодексом.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара.

Відповідно до приписів ст. 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Як вбачається з п. 2 Рішення XXV сесії Бутинської сільської ради Сокальського району Львівської області VI скликання 16.09.2014р. «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2», відповідачу ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, орієнтованою площею 0,2500 га в селі Бутини по вул. Травнева, 74, Сокальського району Львівської області.

На підставі даного рішення Бутинської сільської ради ОСОБА_2 звернувся до ПП «Земельно-кадастрове бюро» для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Бутини, вул. Травнева, 74 Сокальського району Львівської області, яку в подальшому підприємством виготовлено.

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону України «Про землеустрій» передбачено такий вид технічної документації із землеустрою, як технічна документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Вимоги до такого виду технічної документації визначені в ст. 55 ЗУ «Про землеустрій», а стаття 26 даного Закону визначає розробників такого виду технічної документації.

Досліджена судом технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Бутини, вул. Травнева, 74 Сокальського району Львівської області відповідає вимогам Закону України «Про землеустрій».

В матеріалах справи знаходиться Акт земельної комісії Бутинської сільської ради від 17.11.2014 року, згідно якого, комісія в присутності землекористувача ОСОБА_2 оглянувши закріплену за ним земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, за адресою с. Бутини, вул. Травнева, 74, та керуючись нормами прокладання бічних доріг біля прибудинкових територій встановила, що акт визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки для ОЖБ господарських будівель та споруд ОСОБА_2 відповідає фактичній закріпленій площі земельної ділянки. Встановлені межі земельної ділянки згідно кадастрового плану не порушують меж сусідніх землекористувачів. Комісія вирішила погодити акт визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки та передачі межових знаків на зберігання, затвердивши його сесією сільської ради.

Даний акт складено внаслідок непогодження межі земельної ділянки ОСОБА_15, як суміжним землекористувачем, та відмови підписувати акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки в с. Бутини по вул. Травнева, 74, Сокальського району, Львівської області.

11.06.2015р. рішенням № 463 XXIX сесії Бутинської сільської ради VI скликання Сокальського району Львівської області «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_2», затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500га в с. Бутини по вул. Травнева, 74. Передано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,2500 га (кат. землі житлової та громадської забудови) кадастровий № :15:005:0013 з витягами про реєстрацію земельної ділянки в с. Бутини по вул. Травнева, 74 Сокальського району, Львівської області.

Дані рішення Бутинської сільської ради на час розгляду справи є чинним та скасовані не були.

23.07.2015р. Реєстраційною службою Сокальського районного управління юстиції Львівської області відповідачу видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно за адресою: Львівська область, Сокальський р-н, с. Бутини, вул. Травнева, земельна ділянка 74, кадастровий номер :15:005:0013 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га.

При цьому суд приходить до висновку, що у випадку захоплення частини вулиці Травневої відповідачем, орган місцевого самоврядування не здійснив би погодження вищезгаданої технічної документації та не передав земельну ділянку у власність ОСОБА_2

Посилання позивача на Генеральний план села Бутини Сокальського району Львівської області не може підтверджувати факт захоплення ОСОБА_2 вулиці Травневої, оскільки такий складений, ще в 1960-х роках та не відображає сучасного стану території. Окрім цього, враховуючи положення ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної документації» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови населеного пункту.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про регулювання містобудівної документації» детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Детального плану території, який би міг підтвердити або спростувати факт захоплення частини вулиці ОСОБА_2 на момент виникнення спірних правовідносин та їх розгляду судом не розроблявся та не затверджувався.

Відсутність детального плану території села Бутини підтверджується наданою представником відповідача відповіддю на адвокатський запит від ОСОБА_3 містобудування та архітектури Сокальської РДА від 23.09.2016р. До даної відповіді також було додано копію розгляду заяви ОСОБА_15 від 19.11.2014р., в якій вказано, що проїзд, який пролягає від центральної вулиці села вздовж західної сторони має достатні параметри по ширині для проїзду техніки і не обмежує доступу до земельної ділянки ОСОБА_15

Даний проїзд відповідає вимогам п. 3.22 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

З відповіді Бутинської сільської ради від 21.09.2016р. за № 492/02-21 вбачається, що спірний проїзд відповідає вимогам п. 3.22 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», згідно з яких до житлових та громадських будинків слід передбачити проїзди завширшки 3,50 м. на відстані не менше 5 м. від стін, придатні для проїзду пожежних машин. В даному випадку ширина з одного боку становить 8 м. з другого 12 м.

З інформації вказаній в даних письмових доказах суд приходить до висновків, що відсутній сам факт порушення прав та/або інтересів позивача, про які ним зазначається в позовній заяві, який позивачем не було доведено належними та допустимими засобами доказування.

Подані позивачем та його представником докази та допитані в судовому засіданні свідки не підтверджують факт порушення прав та/або інтересів позивача, а також жодного порушення норм законодавства в діях відповідачів щодо спірних правовідносин не встановлено.

Відтак у задоволенні позовних вимог про визнання незаконними плану земельної ділянки ОСОБА_2 № :15:005:0000 «акт визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі від 13.11.2014р., плану перенесення меж земельної ділянки в натурі, плану меж зон обмеження земельної ділянки, як таких, що не відповідають фактичним розмірам доприватизаційного присадибного землекористування ОСОБА_2, визнанні незаконним свідоцтва про право власності на земельну ділянку по вул. Травнева, 74 в с. Бутини Сокальського району Львівської області, виданого ОСОБА_2 та виключення цього акту з державної реєстрації права власності на землю, а також зобовязанні ОСОБА_2 демонтувати новостворену доприватизаційну загорожу, встановлену ним біля садиби, по частині території вуличного проїзду (поворотні точки за кадастровим планом ділянки ОСОБА_2 № 12-15 по його відстані «Г-Д», що по вул. Травнева 74, Сокальського району Львівської області і в такий спосіб усуненні перешкоди в його користуванні будинком та частиною вулиці, суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПП «Земельно-кадастрове бюро», ОСОБА_3 Держгеокадастру у Сокальському районі, з участю третьої особи Бутинської сільської ради Сокальського району Львівської області про визнання документів із землеустрою недійсними та усунення перешкод в користуванні вуличним проїздом для обслуговування будинку - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Т. В. Струс