Справа № 219/3201/17
Провадження № 2/219/2393/2017
Артемівський міськрайонний суд Донецької області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

21.06.2017 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Давидовської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Наумової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення коштів,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про стягнення коштів в розмірі 6 489,54 грн.

Як на підставу своїх вимог Позивач посилається на ті обставини, що з 01.01.2016 р. по 30.04.2016 р. на підставі Договору надання послуг Відповідач надавала Позивачу послуги з продажу товарів у належному їй магазині, розташованому адресою: м. Бахмут, вул. Чайковського, 37. За цей період відповідач позичила у позивача кошти на загальну суму 5259,03 грн., які зобовязалась повернути до 17.05.2016 р. На підтвердження укладення договору позики відповідач надала розписку від 02.05.2016 року. 02.11.2016 року на адресу Відповідача була відправлена претензія про сплату заборгованості, однак Відповідач претензію проігнорувала та кошти не повернула, у зв'язку з чим Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за період з 18.05.2016р. по 10.03.2017 р. з урахуванням індексу інфляції в розмірі 5737,85 грн., 3% річних в сумі 57,92грн. та проценти за користування коштами в сумі 693,77грн.

Представник Позивача в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій просила розглядати справу у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, важчає їх обґрунтованими та законними, просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явилась. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом, зокрема, розміщення інформації на веб-сторінці суду та оголошення у загальнодержавному друкованому виданні «Урядовий курєр».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (даті - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та, суд, на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

01.01.2016 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір надання послуг (далі Договір), відповідно до умов якого Відповідач надавала Позивачу послуги з продажу товарів у належному Позивачу магазині, розташованому адресою: м. Бахмут, вул. Чайковського, 37. Договір набирає чинності з моменту його підписання і дії до 31.12.2016 року (а.с.10). Згідно додаткової угоди до Договору від 01 січня 2016 року, строку дії Договору надання послуг встановлений до 30.04.2016 року (а.с.11).

Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути предявлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у тридцяти денний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до розписки, Відповідач взяла у борг гроші у сумі 5259, 03 грн., які зобовязалась повернути до 17.05.2017 року (а.с.9).

Таким чином, судом достовірно встановлено, що зазначена розписка, яка долучена до матеріалів справи, є документом, який одночасно підтверджує передачу грошей від фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та укладення договору позики і іншого за матеріалів справи не вбачається.

02.11.2016 року Позивачем на адресу Відповідача була відправлена претензія про сплату заборгованості (а.с.12).

Відповідачем вказаний розрахунок не спростований. Доказів погашення заборгованості суду не надано.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами та якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Докази належного виконання зобовязань з поверненням боргу Відповідачем матеріалах справи відсутні.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку із тим, що відповідачем до цього часу не здійснено обовязку щодо повного розрахунку за отриманні гроші, Відповідач має заборгованість з урахуванням індексу інфляції з урахуванням індексу інфляції в розмірі 5737,85 грн., 3% річних в сумі 57,92грн., що має відображення у розрахунку заборгованості за користування коштами (а.с.4).

За приписами ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України . У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Умовами договору сторонами розмір процентів визначений не був, том позивачем правомірно нараховані проценти від суми позики виходячи з облікової ставки Національного банку України і розрахунок визнається судом вірним.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, керуючись статтями 10, 11, 57-60, 64, 74, 88,169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість з урахуванням індексу інфляції в розмірі 5737,85 грн., 3% річних в сумі 57,92грн. та проценти за користування коштами в сумі 693,77грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 648,95 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Т.В.Давидовська