Справа № 661/3075/16-ц
Провадження № 2/661/61/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року

Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Чирського Г.М.,

при секретарі Шевченко Ю.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивачів ОСОБА_2,

представника відповідача 1 ОСОБА_3,

представника відповідача 2 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Каховка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до Новокаховської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів Херсонської обласної ради, директора школи ОСОБА_6, третя особа - Управління освіти, науки та молоді Херсонської обласної державної адміністрації про скасування наказів про скорочення штатної чисельності, стягнення недоотриманої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди, визнання дій незаконними, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись до суду з відповідними позовними заявами, які ухвалою суду від 09.02.2017 року обєднані в одне провадження. В обґрунтування позовним вимог ОСОБА_1 зазначила про порушення її прав як працівника, що виражається, насамперед, у не повідомленні її відповідно до ст. 32 КЗпПУ про зімни умов праці роботодавцем після збігу двох місяців з моменту першого повідомлення, штучному створенні директором школи-інтернату ОСОБА_6 умов, при яких батьки змушені були забирати документи на своїх дітей для переводу в інші навчальні заклади. У звязку з чим позивач ОСОБА_1 просила суд скасувати наказ директора Новокаховської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів Херсонської обласної ради ОСОБА_6 № 96-к від 19.09.2016 року про переведення позивача з 0,5 ставки на 0,25 ставки у звязку із скороченням штатної чисельності, стягнути недоотриману заробітну плату в сумі, з урахуванням уточнень на час розгляду справи - 5037,55 грн., моральну шкоду, завдану неправомірними діями відповідача, в сумі 50000 грн., покласти матеріальну відповідальність на директора школи ОСОБА_6 за правилами ст. 237 КЗпП України, визнати дії директора школи ОСОБА_6 щодо зменшення їй обсягу роботи незаконними.

Позивач ОСОБА_5 в обґрунтування позовних вимог зазначила про порушення відповідачами її прав як працівника та про неповідомлення її у відповідності до ст. 32 КЗпПУ про зімни умов праці роботодавцем після збігу двох місяців з моменту першого повідомлення, штучному створенні директором школи-інтернату ОСОБА_6 умов, при яких батьки змушені були забирати документи на своїх дітей для переводу в інші навчальні заклади. У звязку з чим просила суд, скасувати наказ директора Новокаховської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів Херсонської обласної ради ОСОБА_6 № 95-к від 16.09.2016 року про переведення ОСОБА_5 з 1 ставки на 0,5 ставки у звязку із скороченням штатної чисельності, стягнути з відповідача недоотриману заробітну плату в сумі, з урахуванням уточнень на момент розгляду справи 4803,68 грн., моральну шкоду, завдану неправомірними діями відповідача, у сумі 50000 грн., покласти матеріальну відповідальності на директора школи ОСОБА_6 за правилами ст. 237 КЗпП України, визнати дій директора школи ОСОБА_6 щодо зменшення їй обсягу роботи незаконними.

Позивачі у судовому засіданні позовні вимоги підтримали із зазначених вище підстав, посилаючи на порушення відповідачами трудового законодавства України, зазначивши додатково також про те, що директором Новокаховської ЗОШ-інтернат І-ІІІ ступенів ОСОБА_6 було штучно створено зменшення кількості учнів під приводом закриття учбового закладу, проте обсяг роботи останніх не змінився.

Представник позивачів ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала із наведених підстав, зазначивши про порушення відповідачами трудового законодавства, ЗУ «Про профспілки, їх права та гарантії діяльності». Зокрема, у не повідомленні позивачів про зміну умов та оплати праці, порядку вивільнення працівників. Насамперед представник позивачів зазначила, що ОСОБА_1 є головою первинної організації вільної профспілки Новокаховської ЗОШ-інтернат І-ІІІ ступенів Херсонської обласної ради, а ОСОБА_5 є членом вказаною спілки, проте зміни умов праці останніх не були погоджені з міською організацією вільної профспілки, згоду на що остання не надавала. Представник відповідача ЗОШ - інтернат - ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав відсутності порушень трудового законодавства України при винесенні наказів про скорочення штатної численності №95-к від 16.09.2016 р. та №96-к віл 19.09.2016 р., у звязку зі зменшенням кількості учнів у навчальному закладі, що призвело до істотних змін умов праці та відповідними змінами у шатному розписі відповідно до рішення власника. В обґрунтування заперечень представник зазначив про те, що підставою винесення вказаних наказів слугували накази Управління освіти і науки Херсонської обласної державної адміністрації, а також висновки та рекомендації атестаційної комісії. Про зміну умов праці позивачі, відповідно до ст. 32 КЗпП України були повідомлені належним чином. Окрім того останній зазначив також про вжиття всіх можливих заходів, направлених на недопущення вивільнення працівників, зменшення оплати праці та зміни умов праці, у звязку з чим просив суд, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача директора ЗОШ інтернат ОСОБА_6 - ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав дотримання директором Новокаховської ЗОШ-інтернат ОСОБА_6 трудового законодавства та необхідної процедури при винесенні наказів про зміну умов праці №95-к від 16.09.2016 р. та №96-к від 19.09.2016 р., які стали наслідком видання наказів Управлінням освіти і науки Херсонської обласної державної адміністрації, а також висновків та рекомендацій атестаційної комісії. Про зміну умов праці позивачі у відповідності до ст. 32 КЗпП України, були повідомлені належним чином.

Заслухавши учасників процесу, свідків ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своєї вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач - ОСОБА_1 працює у Новокаховській загальноосвітній школі-інтернат І-ІІІ ступенів Херсонської обласної ради на посаді лікаря-педіатра.

Позивач - ОСОБА_5 працює у Новокаховській загальноосвітній школі-інтернат І-ІІІ ступенів Херсонської обласної ради на посаді медичної сестри. Відповідно до п.1.1., п. 1.4 Статуту Новокаховської ЗОШ-інтернат І-ІІІ ступенів Херсонської області, затвердженого рішенням XXXIV сесії шостого скликання Херсонської обласної ради №1213 від 29.04.2015 р., Новокаховська ЗОШ-інтернат 1-111 ступенів Херсонської області є юридичною особою, загальноосвітнім навчальним закладом, що забезпечує реалізацію права дітей, які потребують соціальної допомоги на середню освіту. Засновником (власником) Новокаховської ЗОШ-інтернат І-ІІІ ступенів є Херсонська обласна рада.

Наказом начальника управління Херсонської обласної державної адміністрації управління освіти і науки від 07.06.2016 р. № 49-к, на директора Новокаховської ЗОШ-інтернат І-ІІІ ступенів Херсонської обласної ради ОСОБА_6 покладено обовязок попередити педагогічних та інших працівників навчального закладу про можливе майбутнє вивільнення згідно з п.1 ст.40 КЗпП України за скорочення штату з 08.08.2016 р.

Наказом начальника управління Херсонської обласної державної адміністрації управління освіти і науки від 16.06.2016 р. №193, на директора Новокаховської ЗОШ-інтернат 1-111 ступенів Херсонської обласної ради покладено обовязок приведення у відповідність до вимог чинного законодавства України контингенту учнів інтернату.

Наказом директора Новокаховської ЗОШ-інтернат 1-111 ступенів Херсонської обласної ради ОСОБА_6 №57-к від 07.06.2016 р. у звязку зі зменшенням контингенту учнів, що може призвести до зменшення кількості класів та зменшення тижневого навантаження педагогічних працівників, на виконання наказу Управління освіти і науки ХОДА від 07.06.2016 р. №49-к «Про попередження працівників Новокаховської ЗОШ - інтернат 1-111 ступенів Херсонської обласної ради», керуючись ст. 32, п.1 ст.40 та ст.49-2 КЗпП України, вирішено попередити працівників про можливе майбутнє вивільнення за скороченням штату 08.08.2016 р., враховуючи прогнозовану мережу класів у Новокаховській ЗОШ-інтернат 1-111 ступенів на 2016/17 навчальний рік.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були ознайомлені з вищевказаним наказом 08.06.2016 року. Згідно з ч. 3 ст. 32 КЗпП України, у звязку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Відповідно до ч.1 п.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Частинами 1-3 ст. 49-2 КЗпП України встановлено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Наказом директора Новокаховської ЗОШ-інтернат І-ІІІ ступенів від 16.09.2016 р. №95-к, у звязку зі скороченням 0,5 ставки переведено ОСОБА_5, медичну сестру з 1 ставки на 0,5 ставки з 17 вересня 2016 року з оплатою згідно нового штатного розпису.

З вказаним наказом ОСОБА_5 була ознайомлена та приступила до роботи, що не заперечувалося сторонами.

Наказом директора Новокаховської ЗОШ-інтернат І-ІІІ ступенів від 19.09.2016 р. №96-к, у звязку зі скороченням 0,25 ставки переведено ОСОБА_1, лікаря, з 0,5 ставки на 0,25 ставки з 20 вересня 2016 року з оплатою згідно нового штатного розпису.

З вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлена 19.09.2016 р., про що свідчить її підпис у наказі та приступила до роботи, що не заперечувалося сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачами було дотримано вимоги закону щодо попередження працівника про зміну умов праці (переведення з 1 на 0,5 ставки ОСОБА_5 та з 0,5 ставки на 0,25 ставки ОСОБА_1 ) за два місяці, а тому підстави для скасування наказу про зміну істотних умов праці, поновлення позивачів на їх попередніх умовах праці та стягнення середнього заробітку за час виконання роботи з меншим навантаженням відсутні.

Крім того, доводи позивачів про відсутність змін в організації виробництва та праці, спростовуються аналізом штатної чисельності Новокаховської ЗОШ інтернат І-ІІІ ступенів, типового штатного розпису, Тарифікаційного списку вчителів та інших працівників школи, складені у 2015-2016 роках, наказів директора Новокаховської ЗОШ-інтернат 1-111 ступенів №192 від 05.09.2016 р. та №286 від 05.09.2015 р., з яких вбачається затвердження нових мереж навчального закладу станом на 05.09.2016 року у звязку із значним зменшенням кількості учнів у закладі (з 123 до 53), скороченням мережі класів та груп (з 10 до 7), що в свою чергу, як наслідок призвело до зменшення обсягу роботи позивачів.

Посилання позивачів та їх представника на ту обставину, що директором навчального закладу ОСОБА_6 навмисно чи незаконно створено умови зменшення кількості учнів шляхом примушування забирати батьків останніх документів з навчального закладу, що призвело до настання змін умов праці, суд до уваги не приймає, оскільки вказані обставини є голослівними, не підтвердженими належними та допустимими доказами. Покази з цього приводу батьків дітей свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є неконкретизованими та непослідовними, тому до уваги судом не беруться. Позивачами та названими свідками не спростовані вимоги, зазначені у наказі начальника Управління освіти і науки Херсонської ОДА ОСОБА_9 від 16.06.2016 р. № 193, який приписує ОСОБА_6 провести розяснювальну роботу з батьками щодо інклюзивної форми навчання для дітей з особливими потребами, оскільки вказана школа-інтернат по суті не відповідала зазначеному в статуті типу навчального закладу і набула функцій школи для дітей з затримкою психічного розвитку.

З матеріалів справи також вбачається, що відповідачем в розумінні ч.3 ст.32 КЗпП України, було дотримано вимоги закону щодо попередження працівника про можливе вивільнення та зміну умов праці (переведення ставки) за два місяці, а тому підстави для скасування наказу у звязку з відсутністю повторного попередження про зміну істотних умов праці, визнання дій директора щодо порушення процедури попередження працівників, відсутні, оскільки вимога повторної вимоги при розірванні трудового договору застосовується у відповідності до ст. 38 КЗпП України в разі розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника, і при даних правовідносинах не застосовується.

Ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Під час розгляду справи, судом не встановлено порушення прав позивачів як працівників, а тому підстави для відшкодування моральної шкоди, яку позивачі належним чином не обґрунтували, відсутні.

З матеріалів справи також вбачається, що 26.07.2016 р. директором ЗОШ-інтернат І-ІІІ ступенів ОСОБА_6 направлено Голові профспілкового комітету первинної організації вільних профспілок міської організації вільної профспілки працівників освіти і науки м. Нова Каховка (в якій перебували позивачі), подання на розгляд, в якому повідомлено про можливе вивільнення (скорочення) працівників з підстав, зазначених у наказах № 49-к від 07.06.2016 р. та № 57-к від 07.06.2016 р., із зазначенням конкретних прізвищ та посад. Відповідно до ч.2-3 ст. 49-4 КЗпП України, ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення. Професійні спілки мають право вносити пропозиції відповідним органам про перенесення строків або тимчасове припинення чи відміну заходів, пов'язаних з вивільненням працівників. З листа міської організації вільної профспілки працівників освіти і науки м. Н.Каховка від 01.08.2016 р., вбачається, що профспілковий комітет не згоден із звільнення вказаних у поданні працівників.

У правовій позиції, викладеній Верховним Судом України у справі № 6-703цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України, зазначено, що відповідно до частини сьомої статті 43 КЗпП України та частини шостої статті 39 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору має бути обґрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у згоді на звільнення, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.

Суд, розглядаючи трудовий спір, повинен з'ясувати, чи містить рішення профспілкового комітету власне правове обґрунтування такої відмови. І лише у разі відсутності у рішенні правового обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення працівника власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації і таке звільнення є законним у разі дотримання інших передбачених законодавством вимог для звільнення.

В аспекті положень частини сьомої статті 43 і частини шостої статті 39 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" та з урахуванням вище зазначеного слідує, що оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права, то суд зобовязаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості.

Враховуючи, що у зазначених нормах зміст поняття обґрунтованості рішення профспілкового органу закон не розкриває, то така обґрунтованість повинна оцінюватись судом виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства (стаття 8 Конституції України, стаття 3 ЦК України, статті 1, 213 ЦПК України) та лексичного значення (тлумачення) самого слова "обґрунтований", яке означає "бути достатньо, добре аргументованим, підтвердженим науково, переконливими доказами, доведеним фактами".

Отже рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору (погіршення умов праці) повинно бути достатньо, добре аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, директором навчального закладу ОСОБА_6 виконані вимоги закону щодо повідомлення профспілки про можливе вивільнення працівників, зміну умови праці, а, в свою чергу, первинна профспілкова організація, в якій знаходилися позивачі, не надала обґрунтованої відповіді щодо причин не надання згоди на скорочення ОСОБА_1 та ОСОБА_5

При цьому, профспілковою організацією не взято до відома, що про майбутнє скорочення у звязку із скороченням штату працівників позивачі були попереджені за 2 місяці, інші вільні посади за спеціальністю що відповідають кваліфікації позивачів у навчальному закладі були відсутні, що підтверджено системним аналізом, зробленого судом із наданих відповідачами документів, долучених до справи : Типового штатного розпису, Тарифікаційного списку вчителів та інших працівників школи за 2015-2016 роки.

З цих підстав, вказане рішення профспілкового комітету від 01.08.2016 року розцінюється судом як таке, що не містить належного правового обґрунтування відмови у наданні згоди на скорочення позивачів, тому із зазначених підстав судом до уваги не береться.

Суд не приймає до уваги доводи відповідачів про відсутність правових підстав у здійсненні профспілкової діяльності міською організацією вільної профспілки працівників освіти і науки м. Нова Каховка, оскільки вони не ґрунтуються на законі. Зокрема, судом встановлено, що вказана організація має відповідний код ЄДРПОУ, знаходиться у відповідному реєстрі, зареєстрована та здійснює діяльність відповідно до Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", тому зазначені доводи є голослівними, які не містять належного підґрунтя.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

У задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Новокаховський міський суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутніми у судовому засіданні у той же строк з моменту отримання копії рішення. Рішення набуває чинності після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 20.06.2017 року.

Суддя Г. М. Чирський