АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер справи № 757/352/17-ц Головуючий у суді першої інстанції - Цокол Л.І.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/6967/2017 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Майданець К.В.,

за участю:

позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідача

НБУ СидоренкаР.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4 до Національного банку України, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «СОЮЗ», третя особа: Печерська районна у м. Києві державна адміністрація про стягнення заборгованості із заробітної плати,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, звернулись до суду з позовом до ПАТ «КБ «СОЮЗ» та Національного банку України, в якому просили стягнути кожен на свою користь солідарно з НБУта ПАТ «КБ «СОЮЗ» нараховану, але не виплачену з вини НБУ заробітну плату за період з 16.03.2016 по 19.12.2016.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що з 16.03.2016 по 19.12.2016 ПАТ «КБ «СОЮЗ» не виплачував їм заробітну плату, посилаючись на відключення його від системи електронних платежів НБУ. Такі дії НБУ, окрім цього, завдають шкоди державному бюджету України так як ПАТ «КБ «СОЮЗ» позбавлений можливості із-за відключення його від системи електронних платежів також перераховувати до державного бюджету утриманий з їх заробітної плати податок на доходи фізичних осіб, військовий збір тощо.

Позивачі зазначали, що відповідачами порушено їх права на отримання належної їм заробітної плати, яка їм не виплачується насамперед з вини НБУ та просили стягнути її в солідарному порядку з відповідачів.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10.02.2017 позов задоволено частково - стягнуто з ПАТ «КБ«СОЮЗ» на користь ОСОБА_3 нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 16.03.2016 по 19.12.2016 у розмірі 86 503,32грн.

Стягнуто з ПАТ «КБ «СОЮЗ» на користь ОСОБА_8 нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 16.03.2016 по 19.12.2016 у розмірі 76 184,68 грн.

Стягнуто з ПАТ «КБ «СОЮЗ» на користь ОСОБА_4 нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 16.03.2016 по 19.12.2016 у розмірі 69 696,81грн.

Стягнуто з ПАТ «КБ «СОЮЗ» в дохід держави судовий збір в розмірі 2 323,84грн.

В апеляційних скаргах позивачі просять рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги щодо солідарного стягнення заробітної плати з відповідачів. Вказують, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення щодо стягнення коштів лише з ПАТ «КБ «Союз» та відмовляючи в стягненні коштів з НБУ, обрав не ефективний засіб юридичного захисту прав позивачів.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали апеляційні скарги з викладених в них підстав.

Представник відповідача НБУ в судовому засіданні проти задоволення апеляційних скарг заперечував за їх безпідставністю та необґрунтованістю і просив рішення суду залишити без змін, оскільки воно ухвалено з дотриманням вимог закону.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явились, оскільки їх неявка не є перешкодою для апеляційного розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції визнав обґрунтованими доводи позивачів у частині стягнення заробітної плати з ПАТ «КБ «Союз», оскільки роботодавець має обов'язок перед своїми працівниками на виплату заробітної плати.Залишаючи без задоволення позов в частині солідарного стягнення, суд виходив з того, що НБУ не є особою, з якою позивачі перебувають у трудових відносинах.

Вказані висновки суду є законними і обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивачі працюють в ПАТ «КБ «СОЮЗ». Починаючи з 16.03.2016 по 19.12.2016 ПАТ «КБ «СОЮЗ» не виплачує їм заробітну плату, посилаючись на відключення його від системи електронних платежів НБУ.

Відключення ПАТ «КБ «СОЮЗ» від системи електронних платежів НБУ було здійснено після прийняття постанов Правління НБУ від 15.03.2016 №162/БТ, від 28.04.2016 №299/БТ, які були визнані протиправними та скасовані постановою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/4275/16 від 28.03.2016, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/4275/16 від 26.04.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України №К/800/13046/16; К/800/13360/16 від 21.09.2016 залишена без змін (визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України № 162/БТ від 15.03.2016 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ«СОЮЗ», також визнано протиправним та скасовано Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 343 від 15.03.2016 «Про початок процедури ліквідації АТ «КБ «СОЮЗ» та делегування повноважень ліквідатора банку»).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва № 826/7833/16 від 12.07.2016, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/7833/16 від 12.09.2016 залишена без змін, згідно з якими визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України № 299/БТ від 28.04.2016 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «СОЮЗ», також визнано протиправним та скасовано Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №615 від 28.04.2016 «Про початок процедури ліквідації АТ «КБ «СОЮЗ» та делегування повноважень ліквідатора банку» та зобов'язано НБУ серед іншого, вчинити дії щодо відновлення ПАТ «КБ «СОЮЗ» в якості учасника системи електронних платежів, дозволити усі початкові платежі ПАТ «КБ «СОЮЗ» у системі електронних платежів.

Відповідач ПАТ «КБ «Союз» визнав позов та зазначив, що здійснити виплати заробітної плати він матиме можливість, якщо відповідач НаціональнийБанк України підключить його до системи електронних платежів.

Згідно ст. 43 Конституції України, норми якої згідно статті 8 конституції Україниє нормами прямої дії, кожна особа має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідност. 25 Закону України «Про оплату праці» забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Пунктом 27постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»роз'яснено, що згідност. 21 КЗпП України, належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір.

Статтею 233 КЗпП України визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Як встановлено судом, з 16.03.2016 по 19.12.2016 відповідач ПАТ «КБ «Союз» не виплачував позивачам заробітну плату, оскільки, здійснення ним будь-яких платежів було зупинено відключенням від системи електронних платежів на підставі постанов Правління НБУ від 15.03.2016 № 162/БТ, від 28.04.2016 № 299/БТ, які були скасовані у судовому порядку та визнанні протиправними.

З огляду за викладене, суд дійшов вірного висновку щодо часткового задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі саме з відповідача ПАТ «КБ «Союз», та безпідставність вимог щодо солідарного обов'язку відповідача Національного Банку України перед позивачами.

Суд першої інстанції також дійшов правильного висновку про те, що грошову суму, яка становить заборгованість по заробітній платі, на яку не розповсюджується солідарний порядок стягнення, належить виплачувати роботодавцю - юридичній особі, з якою позивачами укладено трудовий договір. З відповідачем НБУ позивачі у трудових відносинах не перебували.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо часткового задоволення позову.

Згідност. 60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4 до Національного банку України, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «СОЮЗ», третя особа: Печерська районна у м. Києві державна адміністрація про стягнення заборгованості із заробітної плати- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва