АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2943/17 Справа № 201/666/17-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання неправомірною та такою, що порушує права споживачів відсутність інформації про вартість послуг у відділенні банку, визнання порушенням вимог п. 1.37 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ототожнювання понять «рух грошових коштів по рахунку» і «наявність рахунку», про визнання неправомірною та оманою споживачів вимоги про сплату 75 грн. за довідку про наявність рахунку, визнання неправомірним твердження, що дана довідка коштує 75 грн. та суперечить тарифам банку, стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2017 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання неправомірною та такою, що порушує права споживачів відсутність інформації про вартість послуг у відділенні банку, визнання порушенням вимог п. 1.37 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ототожнювання понять «рух грошових коштів по рахунку» і «наявність рахунку», про визнання неправомірною та оманою споживачів вимоги про сплату 75 грн. за довідку про наявність рахунку, визнання неправомірним твердження, що дана довідка коштує 75 грн. та суперечить тарифам банку, стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання неправомірною та такою, що порушує права споживачів відсутність інформації про вартість послуг у відділенні банку, визнання порушенням вимог п. 1.37 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ототожнювання понять «рух грошових коштів по рахунку» і «наявність рахунку», про визнання неправомірною та оманою споживачів вимоги про сплату 75 грн. за довідку про наявність рахунку, визнання неправомірним твердження, що дана довідка коштує 75 грн. та суперечить тарифам банку, стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2017 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами у справі 02.06.2004 року було укладено договір №12723-8 на відкриття поточного рахунку у відділенні № 6719/081.

В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся у відділення банку із проханням видати довідку про наявність рахунку і нові банківські реквізити.

12 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача зі скаргою вх. № В-1432. в якій просив надати довідку про наявність рахунку і нові банківські реквізити та повідомити про підстави встановлення вартості на таку довідку в розмірі 75 грн.

З відповіді начальника управління ПАТ «Ощадбанк» №35/05-485/11504 від 27.12.2016 року вбачається, що згідно п.1.1.14.1 Тарифів за послуги установ Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» (затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 16.04.2009 року № 124 зі змінами та доповненнями) комісія за надання довідки про наявність та стан рахунку складає 75.00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вважає, що даною відповіддю начальника управління ПАТ «Ощадбанк» №35/05-485/11504 від 27.12.2016 року порушено його права як споживача, а саме - відсутність інформації про вартість послуг у відділенні банку, визнати порушеними вимоги п. 1.37 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у зв'язку із ототожнюванням понять, визнати неправомірною та оманою споживачів вимогу про сплату 75 грн. за довідку про наявність рахунку і твердження, що дана довідка кощтує 75 грн.

Згідно ст.ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, на законодавчому рівні закріплені способи захисту цивільних прав та інтересів, а тому є не зрозумілим, яке саме право позивача порушено та у який спосіб вій просить його захистити та поновити.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів надано в ст.16 ЦК України. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії. яка порушує право: відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди: відшкодування моральної (немайнової) шкоди: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. їхніх посадових і службових осіб.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що позивачем обрані способи захисту прав, такі як: визнання неправомірною відсутності інформації, визнання порушеними вимог закону, визнання омани споживача вимоги про сплату коштів, визнання неправомірним твердження, не відповідають способам захисту прав, передбачених ст. 16 ЦК України.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_3