Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2017 Справа №607/5873/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого судді Братасюка В.М.

- за участю секретаря Чичкевич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою № 16, що знаходиться в будинку № 111 по вул. Микулинецька в м. Тернополі. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником даної квартири. Відповідач по справі протягом останніх трьох років не проживає в квартирі, його речі та майно відсутні, він не бере участі в утриманні квартири та не вносить плату за комунальні послуги.

Позивач у судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій просить розглядати дану справу без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Позивач ОСОБА_1 є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1, що стверджується свідоцтвом про право власності на житло, видане 24.04.2009 р. Міським БТІ м. Тернопіль, згідно з розпорядженням від 24.04.2009 р. № 42149 та зареєстроване в TOB «Міське БТІ» 24.04.2009 р. за № 27127178, з якого вбачається, що їй на праві власності належить 1/2 частки вищевказаної квартири. Також, інша 1/2 частки квартири набута позивачем на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22.01.2015 р. приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області ОСОБА_3, зареєстроване у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.01.2015 р. за № 01.

Разом із позивачем за вищевказаною адресою зареєстровані та проживають її сини ОСОБА_4, ОСОБА_5 та донька ОСОБА_6, а також, за цією ж адресою зареєстрований, але не проживає громадянин ОСОБА_2 (вітчим), що стверджується довідкою ПМП «Вал» від 28.04.2017 р. за № 2245.

Згідно актів від 29.03.2017 р. та 20.04.2017 р., складених комісією в складі свідків та сусідів вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але не проживає за даною адресою з жовтня 2014 року.

У відповідності до вимог частини 2 статті 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою № 16, що знаходиться в будинку № 111 по вул. Микулинецька в м. Тернополі.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 59, 60, 212-215, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК України, ст.405 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою № 16, що знаходиться в будинку № 111 по вул. Микулинецька в м. Тернополі.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку лише у разі залишення судом, який його ухвалив, без задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддяОСОБА_7