АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року, -

встановила:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року вказаний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 5 622 грн. 87 коп.

В решті позову відмовлено.

Проведено розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечив.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про його час і місце повідомлявся належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди за винятком ПДВ і страховим відшкодуванням з урахуванням сплаченої франшизи.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

З матеріалів справи вбачається, що 27 жовтня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Форд», д.н.з. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року ОСОБА_3визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно звіту від 11 грудня 2014 року у результаті ДТП автомобіль марки «Форд» отримав механічні пошкодження на загальну суму 20 093 грн. 00 коп.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія».

ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» виплатило ОСОБА_1 та ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 12 045 грн. 98 коп.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилались на те, що ОСОБА_3 відмовився добровільно відшкодувати їм різницю між страховою виплатою та матеріальною шкодою.

Згідно ст.ст. 29, 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно звіту від 11 грудня 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 склала 20 093 грн. 04 коп., в тому числі ПДВ 2 424 грн. 19 коп.

Відповідно до ст. 180 Податкового кодексу України платником податку на додану вартість є, зокрема, особа, що провадить господарську діяльність по наданню послуг, виконанню робіт, постачанню товарів.

Доказів виконання робіт по ремонту автомобіля суб'єктом підприємницької діяльності чи юридичною особою, які є платниками податку на додану вартість, матеріали справи не містять.

Отже судом першої інстанції зроблено правильний висновок, що розмір шкоди підлягає зменшенню на суму податку на додатну вартість в розмірі 2 424 грн. 19 коп.

Таким чином, висновки суду про стягнення з відповідача шкоди в розмірі 5 622 грн. 87 коп. є законними та обґрунтованими.

Доводи апеляційної карги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 23 лютого 2017 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання неюзаконної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук