Справа № 583/1460/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в особі:

головуючого судді КОВАЛЬОВОЇ О.О.

при секретарі ШАМІЛАДЗЕ В.В.

з участю осіб, що беруть участь у розгляді справи: представника позивачки ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2, з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Камертон», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_2

про розірвання договору оренди землі

в с т а н о в и в:

12.06.2017 року позивачка звернулася в суд з позовом. Вимоги мотивувала тим, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства в межах Пологівської сільської ради Охтирського району Сумської області. У квітні 2010 року між нею та відповідачкою було укладено договір оренди землі, який 04.10.2010 року був зареєстрований у Охтирському районному відділі Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України за № 40. 20.12.2012 ФОП ОСОБА_4 за власним рішенням було припинено підприємницьку діяльність, відповідачка з 2013 року не проводить використання земельної ділянки позивачки за цільовим призначенням, господарську діяльність на території сільської ради не здійснює, не сплачує орендну плату. Позивачка має намір укласти договір оренди з іншою особою.

Посилаючись на наведені обставини, позивачка просила розірвати договір оренди землі, укладений між нею та ОСОБА_4, зареєстрований у Охтирському районному відділі Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України за № 40 від 04.10.2010 року.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши надані сторонами докази, оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Пологівської сільської ради Охтирського району Сумської області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ №726158 від 27.08.2002 року, виданого на підставі розпорядження голови Охтирської райдержадміністрації № 352 від 21.08.2002 та зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 641. /а.с.8/

Вказану земельну ділянку позивачка передала в оренду відповідачці, що підтверджується договором оренди землі, зареєстрованим у Охтирському районному відділі Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України за № 40 від 04.10.2010 року (далі договір оренди землі) /а.с. 5-6/.

Дані правовідносини випливають із договору оренди землі і регулюються цим договором, Законом України Про оренду землі, Земельним кодексом України, ЦК України.

Пунктами 15, 16 договору оренди землі передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення.

Згідно п. 28 договору оренди землі, орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з цим договором, додержання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, своєчасного внесення орендної плати.

Пунктом 31 договору оренди землі встановлено обов'язок орендаря приступити до використання земельної ділянки в строки встановлені цим договором; виконувати встановлені щодо земельної ділянки обмеження в обсязі, передбаченому законом та цим договором; дотримуватися режиму природоохоронного використання земель.

В п. 38 договору оренди зазначено підстави його розірвання, зокрема: за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 39 договору оренди обумовлена можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є невиконання умов договору та ухилення орендаря від виплати орендної плати.

Відповідно до вимог ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно ст. 13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відповідно до вимог ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України Про оренду землі орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця.

Згідно ст. 25 Закону України Про оренду землі, орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно ст. 410 ЦК України землекористувач зобов'язаний вносити плату за користування земельною ділянкою. Землекористувач зобов'язаний ефективно використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, підвищувати її родючість, застосовувати природоохоронні технології виробництва, утримуватися від дій, які можуть призвести до погіршення екологічної ситуації.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі (стаття 25 Закону України Про оренду землі), а орендодавець, відповідно до частини першої статті 24 Закону України Про оренду землі, має право вимагати від орендаря безпосереднього використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди та своєчасного внесення орендної плати.

За змістом частини першої статті 32 Закону України Про оренду землі договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору.

Судом встановлено, що відповідачка з 2012 року не обробляє на території Пологівської сільської ради земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.10)

20.12.2012 року ФОП ОСОБА_4 припинила свою господарську діяльність.(а.с.11-12)

Припинення орендарем використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди з передачею цієї функції іншій юридичній особі, без згоди орендодавця є істотним порушенням вимог статей 24, 25 Закону України Про оренду землі, умов договору оренди та є підставою для його розірвання.

Згідно з ч.2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу.

При вирішенні даної справи суд керується правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України у постанові від 12.02.2014 року (у справі № 6-166 цс 13) предметом якої був спір про розірвання договору оренди землі і зробив правовий висновок, про те, що виходячи зі змісту статей 24 та 25 Закону України від 6 жовтня 1998 року № 161-ХІV Про оренду землі (далі - Закон № 161-ХІV), припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки та передача третім особам функцій з її обробітку й оплати орендної плати орендодавцю, виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем, та є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки за ст. 32 вказаного Закону.

Щодо підстави розірвання договору оренди, передбаченої п. "д" (систематична несплата земельного податку або орендної плати) ч. 1 ст. 141 ЗК України, на яку посилається позивачка, як на підставу розірвання договору оренди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України Про оренду землі істотною умовою договору оренди землі є , в тому числі, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Вичерпний перелік підстав для припинення права користування земельною ділянкою, що не підлягає розширеному тлумаченню, визначений статтями 141, 143 Земельного кодексу України.

Зокрема, п.п. г, ґ та д ст.141 ЗК України передбачені підстави припинення права користування земельною ділянкою, пов'язані з порушенням землекористувачами норм земельного законодавства України.

Згідно п.д ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є - систематична несплата орендної плати.

З аналізу вказаних норм закону слідує, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме факт систематичної несплати орендної плати.

Систематична несплата передбачає несплату орендної плати більше одного разу.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 12 грудня 2012 р. у справі № 6-146цс12), згідно якої договір оренди землі можливо розірвати лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання.

Згідно п.п. 9, 10 договору оренди орендна плата вноситься орендарем у розмірі 1017,00 грн. за рік, що становить 3% від грошової оцінки землі. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації.

Пунктом 11 договору оренди встановлено, що орендна плата вноситься у такі строки: у грошові формі один раз на рік до 20 числа першого за звітним роком місяця. /а. с. 5/.

В судовому засіданні знайшов підтвердження факт систематичної несплати відповідачем орендної плати позивачу, що також є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем порушуються істотні умови Договору оренди, що призвело до порушення прав позивача, тому позовні вимоги позивачки про розірвання договору оренди земельної ділянки є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, з урахуванням приписів ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає, що визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси позивачки, а тому вважає, що існують визначені законом підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Доводів та доказів, які б спростували встановлені судом фактичні обставини та висновки суду, сторони не надали.

Питання про судові витрати підлягає вирішенню на підставі ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про оренду землі», ст.ст. 6. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 407-412, 626-654 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі задовольнити.

Розірвати договір оренди землі, укладений між ОСОБА_3 та БУЛАХ (попереднє прізвище БАБИЧ) ОСОБА_5, земельної ділянки площею 2,0 га, зареєстрований у Охтирському районному відділ Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України 04.10.2010 року за № 40.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) з ОСОБА_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_2) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_6

Повний текст рішення виготовлений 26.06.2017 року