Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Артемівського міського центру зайнятості до ОСОБА_4 про стягнення суми незаконно отриманої допомоги, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 липня

2016 року, ухвалу апеляційного суду Донецької області від 08 вересня

2016 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року Артемівський міський центр зайнятості звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 06 листопада

2014 року ОСОБА_4 звернувся до Артемівського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного. 13 листопада

2014 року йому була призначена допомога по безробіттю, а з 29 листопада 2014 року розпочата виплата вказаної допомоги.

Позивач зазначав, що ОСОБА_4 звернувся до Артемівського міського центру зайнятості 06 листопада 2014 року, перебуваючи при цьому фактично у трудових відносин з публічним акціонерним товариством «Часівоярський вогнетривкий комбінат» (далі - ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат»), оскільки дату його звільнення було змінено з

28 жовтня 2014 року на 01 грудня 2014 року, про що останній на порушення ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» своєчасно не повідомив центру зайнятості. Зазначене було встановлено на підставі акта розслідування страхових випадків на обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» № 120 від

28 травня 2015 року.

Внаслідок порушення ОСОБА_4 положень ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ним безпідставно було отримано допомогу по безробіттю у період з 29 листопада 2014 року по 27 травня 2015 року в розмірі 3 230 грн 08 коп.

Беручи до уваги зазначене, а також те, що добровільно зазначені кошти відповідачем не повертаються, позивач просив стягнути з ОСОБА_4 3 230 грн 08 коп. незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від

12 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 08 вересня 2016 року, позовні вимоги Артемівського міського центру зайнятості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Артемівського міського центру зайнятості суму незаконно отриманої допомоги в розмірі 3 230 грн

08 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, або передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК Українисуд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що ОСОБА_4, не маючи права на отримання допомоги по безробіттю, надав Артемівському центру зайнятості недостовірні відомості, не інформував позивача про відсутність підстав для отримання вказаної допомоги, що призвело до безпідставного отримання відповідачем допомоги по безробіттю за період з 29 листопада 2015 року по 26 травня 2015 року в розмірі 3 230 грн 08 коп.

Даний висновок судів першої та апеляційної інстанцій є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» з 01 вересня

2005 року працюючи начальником охорони сторожової. Відповідно до наказу № 460-ок від 02 листопада 2012 року переведений на посаду начальника охорони сторожової відділу економічної безпеки товариства.

06 грудня 2013 року ОСОБА_4 звільнений у зв'язку зі скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від

18 липня 2014 року поновлено ОСОБА_4 на посаді начальника охорони сторожової відділу економічної безпеки ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» з 06 грудня 2013 року.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 19 березня

2015 року рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до наказу № 565-ок від 28 жовтня 2014 року ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» начальника охорони сторожової відділу економічної безпеки ОСОБА_4 звільнено у зв'язку зі скороченням штату працівників та відмовою від переведення на іншу роботу, з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячного заробітку.

У зв'язку з перебуванням ОСОБА_4 на лікарняних в період з

28 жовтня 2014 року по 28 листопада 2014 року змінено дату звільнення на 01 грудня 2014 року (перший робочий день відновлення працездатності).

06 листопада 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Артемівського міського центру зайнятості, 13 листопада 2014 року йому призначено виплату допомоги по безробіттю, а з 29 листопада 2014 року розпочато виплату допомоги по безробіттю.

Згідно положень ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», безробітною є особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється, зокрема у разі: встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.

Частиною 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Враховуючи, що ОСОБА_4 був звільнений з ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» 01 грудня 2014 року, правильними є висновки судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для подання останнім заяви до Артемівського центру зайнятості від 06 листопада 2014 року про надання статусу безробітного. При цьому беручи до уваги те, що при поданні вказаної заяви його було повідомлено про наслідки подання неправдивих відомостей, неповідомлення про отримання будь-якого іншого доходу в період перебування на обліку в службі зайнятості та встановлений факт неповідомлення ОСОБА_4 обставин щодо зміни дати його звільнення у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю в період з 28 жовтня 2014 року по 28 листопада 2014 року, що свідчить про недобросовісність з його боку, як набувача грошових коштів, колегія суддів погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав, передбачених ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст. 1212 ЦК України, для стягнення з відповідача виплаченої йому допомоги по безробіттю.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків не спростовують.

При цьому необґрунтованими є доводи касаційної скарги про необхідність стягнення вказаної суми допомоги по безробіттю з ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат», який не повідомив Артемівський центр зайнятості про зміну дати його звільнення, оскільки не спростовують факту невиконання ОСОБА_4 своїх обов'язків, передбачених ч. 2

ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», зокрема щодо своєчасного повідомлення про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг.

Суди першої та апеляційної інстанцій вірно визначилися із характером спірних правовідносин, правильно застосували норму права, яка підлягає застосуванню, законно та обґрунтовано дійшли висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від

12 липня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Донецької області від

08 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

І.М.Завгородня

Т.О. Писана