Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/557/17

Провадження № 2/126/367/2017

"21" червня 2017 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Гримальською С.В.

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду до відповідача ОСОБА_2 з позовом про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди з тих підстав, що як стверджує, 24 листопада 2016 року Вінницьким районним судом Вінницької області винесена постанова по справі № 128/2173/16-п за наслідками розгляду матеріалів, що надійшли з Вінницького РВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення його до адміністративної відповідальності. Провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності по ст. 173 КУпАП закрите за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Згідно ж протоколу про адміністративне правопорушення серії ВІ 017968 від 14 квітня 2016 року, складеного інспектором Вінницького РВП ВВП, вбачається, що 2 квітня 2016 року о 10-45 год., громадянин ОСОБА_1 в с.Зарванці ДМ "Мрія" Вінницького району Вінницької області, знаходячись на господарському дворику, ображав нецензурною лайкою громадянина ОСОБА_2, чим порушив його тишу та спокій, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення вбачається, що відповідач ОСОБА_2 просив прийняти міри до нього за те, що він 2 квітня 2016 року о 10 год. 45 хв. погрожував йому фізичною розправою та висловлювався нецензурною лайкою. Безпідставні обвинувачення його у здійсненні зазначених дій написані відповідачем у відношенні нього умисно, протиправно і спростовані судовим рішенням. Внаслідок таких дій відповідач принизив його честь, гідність та ділову репутацію і він зазнав втрат морального характеру. Він важко переживав, хвилювався за себе, свою честь, гідність та ділову репутацію, постійно думав про те, що відповідач своїм неправдивими відомостями (наклепом) на нього порушив його права та охоронювані законом інтереси, а йому необхідно відстоювати свою невинуватість. Період часу після поширення відповідачем неправдивих відомостей та протягом судових засідань, що відбувались (16.06.2016 р., 23.06.2016 р., 01.07.2016 р., 15.07.2016 р., 22.07.2016 р., 29.08.2016 р., 07.09.2016 р., 21.09.2016р., 12.10.2016 р., 23.11.2016 р., 24.11.2016 р.) і до остаточного рішення суду про його невинуватість його не полишало відчуття сорому, несправедливості, приниження. Неправомірними діями відповідача принижена його честь та гідність, ділова репутація, а також заподіяно моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, оскільки відповідач принизив його перед іншими людьми та поширив відомості стосовно нього про те, що він скоїв адміністративне правопорушення. Він сильно переживав, хвилювався і на запитання про те, чи скоював він правопорушення, повинен був постійно виправдовуватись перед односельчанами, що ніякого правопорушення не скоював. Між ним та відповідачем вівся спір про нібито заборгованість по електроенергії його дачного будинку, що і являється причиною всіх конфліктів. Однак, він завжди робить так, що всі конфлікти слід вирішувати в межах правових норм, а відповідач вирішив, що може, чи нібито має право принижувати та ганьбити його честь, гідність та ділову репутацію та завдавати моральної шкоди. Неправомірними діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги, в зв'язку з тим, що він був ображений та принижений в присутності односельчан, примушений був виправдовуватись перед всіма. Просить визнати,

що поширені ОСОБА_2 відомості, що він, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, а саме погрожував йому фізичною розправою та висловлювався нецензурною лайкою, не відповідають дійсності та принижують його честь, гідність та ділову репутацію, зобов'язати ОСОБА_2 припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації відносно нього та стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду письмові заперечення, згідно з якими

постановою № 128/2173/16-п Вінницького районного суду Вінницької області розглянуто у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці адміністративні матеріали, що надійшли з Вінницького РВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ст. 173 КпАП України. Цією постановою було закрито провадження у справі за відсутністю складу правопорушення. При цьому судом не спростовано факту неправомірних дій позивача відносно ОСОБА_2, що були викладені в заяві до правоохоронних органів, а лише зазначено про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, що не є спростуванням чи виправданням його публічної поведінки. Таким чином, події, що були відображені у заяві до правоохоронних органів, підтверджені відповідними рішеннями судів і були спрямовані виключно задля реалізації його права на захист життя і здоров'я, честі і гідності. Він звернувся до правоохоронних органів із вимогою вжиття заходів на захист свого життя і здоров'я, честі й гідності, що проявилися у погрозах йому та членам ревізійної комісії словесно фізичною розправою, висловлювання в його сторону, а також сторону членів комісії нецензурною лайкою, провокуючи конфлікт з невідомих йому причин. Заява відповідача, викладена у протоколі про прийняття заяви «про вчинення кримінального правопорушення» від 02.04.2016 року, що складений слідчим СВ Вінницького РВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_3, була спрямована виключно на захист порушеного права ОСОБА_2 від дій позивача 02.04.2016 року, що виявилися у погрозах фізичної розправи та висловлювання нецензурної лайки. Тому, враховуючи те, що доказів, які би свідчили про поширення ним відомостей, що принижують честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1, не встановлено, просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримує свої позовні вимоги, пояснив, що приниження честі, гідності і ділової репутації та заподіяння моральної шкоди виразилась у поданні відповідачем заяви до правоохоронних органів про вчинення нібито ним правопорушення

Відповідач ОСОБА_2 двічі поспіль в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як роз'яснено в п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації.

У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року N 8-рп/2003 справа про (поширення відомостей). Згідно з цим Рішенням "поширив такі відомості" в аспекті конституційного звернення треба розуміти так, що викладення у листах, заявах, скаргах до правоохоронного органу відомостей не може вважатись поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам цих осіб.

Разом з тим наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обов'язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України.

Позивачем в судовому засіданні не доведено, що відповідач ОСОБА_2 при зверненні до правоохоронних органів повідомив завідомо неправдиві відомості, що для звернення до правоохоронних органів у відповідача не було жодних підстав.

З письмових пояснень ОСОБА_2, наданих 02.04.2016 року слідчому СВ Вінницького РВП Вінницького ВП ГУНП України у Вінницькій області, не вбачається, що він при зверненні в поліцію повідомив завідомо неправдиві відомості, його звернення було викликано наміром захистити свої права.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, всупереч вимогам ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України жодних доказів на підтвердження факту приниження його честі, гідності, ділової репутації та заподіяння йому моральної шкоди поширенням відповідачем завідомо неправдивих відомостей про нього через подання заяви в правоохоронні органи та, відповідно, складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення по ст.173 КУпАП суду не надав.

На основі з'ясованих обставин справи, з урахуванням наданих сторонами доказів, досліджених в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позов є незаконним, необгрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 15, 16, 23, 269, 270, 275, 277, 297, 299 ЦК України, керуючись ст. ст. 3,10,11, 60, 213-215, 223 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. І. Гуцол