Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
==============================================================================================================Єдиний унікальний номер 321/1631/16-ц Головуючий у 1 інстанції Наумов О.О.
Номер провадження 22-ц/778/1531/17 Суддя-доповідач Кухар С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіКухаря С.В.
суддів:Полякова О.З.
Воробйової І.А.
секретарБуримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення додаткових витрат на дитину ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 03.02.2012 р. по серпень 2014 р. Від шлюбу має сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розлучення з відповідачем проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2016 р. та рішення апеляційного суду Запорізької області від 26.07.2016 р. відповідач сплачує аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку та повинен сплатити додатково кошти, витрачені на лікування сина у 2015 р. у розмірі 5088,37 грн. Розмір аліментів, які сплачує відповідач, становить 380-400 грн. на місяць. З березня 2015 р. сину було встановлено діагноз: резидуально-органічне ураження центральної нервової системи з порушенням аутистичного спектру, а тому він потребує лікування. На протязі 2016 р. він проходив лікування в стаціонарі Запорізької обласної клінічної дитячій лікарні. На лікування дитини з січня 2016 р. по вересень 2016 р. було витрачено 6024,46 грн. Крім того, позивач зазначає, що з січня 2016 р. їх дитина відвідує Центр соціальної і реабілітаційної допомоги «Прометей», де щодня проходить фізичну і соціальну реабілітацію, а також корекційно-розвиваючи заняття. Вартість щомісячних членських вкладів становить 700 грн., за липень - 200 грн., за період з січня 2016 р. по вересень 2016 р. нею сплачено 5100 грн. Просить стягнути з відповідача на її користь кошти на додаткові витрати, пов'язані із лікуванням та розвитком малолітнього сина ОСОБА_8 у розмірі 3012,23 грн. та 2550 грн. за відвідування Центру соціальної і реабілітаційної допомоги «Прометей» з січня по вересень 2016 р.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5, на користь ОСОБА_6, кошти на додаткові витрати, пов'язані із лікуванням сина - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з травня 2016 р. по листопад 2016 р., у розмірі 4993,70 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом попередньої інстанції встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.02.2012 р. по серпень 2014 р., від якого мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3), який проживає разом з позивачем, та знаходиться на її утриманні.

За рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 336/338/16-ц, пр. 2/336/848/2016 від 05.05.2016 р. (а.с. 4-5, 77-78), яке було змінено рішенням апеляційного суду Запорізької області від 26.07.2016 р. (а.с.79-81), з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.01.2016 р. до досягнення дитиною повноліття, а також додаткові витрати, пов'язані із лікуванням дитини, за період з 01.01.2015 р. по 18.01.2016 р. в розмірі 5088,37 грн.

Відповідно п. 3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 185 СК України передбачається, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції, що стягненню підлягають витрати, понесені позивачем самостійно на лікування дитини, оскільки дитина має певні розлади психоневрологічного характеру та встановлені діагнози: ретроцеребелярна кіста ЗЧЯ без порушення ліквородинаміки на фоні наслідку гіпоксично-ішемічного ураження ЦНС, хронічних запальних змін ячеєк сосцевидніх відростків і середнього вуха з обох сторін, дисметаболічна кардиіоміопатія. Зазначені діагнози встановлені в медичних установах лікарями та потребують лікування, відповідно до призначення, що підтверджується витягами з амбулаторної медичної картки дитини, виписними епікризами, консультативними виписками спеціалістів (а.с.7,8,12-15,19-20,52-60,76,82-84,94-109). Розмір затрачених грошових коштів, пов'язаних з лікування неповнолітнього сина позивача та відповідача, підтверджується наданими копіями квитанцій ( а.с.9-11,16-18,21,61-63).

Отже, суд вірно, половину суми, витраченої позивачем на лікування хворої дитини, стягненув з відповідача.

Також суд вірно, оцінив критично заперечення відповідача, на що він також посилається і в апеляційній скарзі, що ряд лікарських засобів, які враховуються позивачем та надаються в підтвердження позовних вимог не призначались лікарями, оскільки дане твердження відповідач не підтвердив належними доказами чи висновками спеціалістів в області медицини. Навпаки позивач надала відповідні докази щодо вказаних понесених нею витрат на лікування дитини.

При цьому, суд врахував заперечення відповідача щодо недоведеності понесених витрат на відвідування дитиною Центру соціальної і реабілітаційної допомоги «Прометей» та частково задовольнив позов, в цій частині рішення суду не оскаржено.

Відповідно до ч.2 ст. 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Статтею 150 СК України передбачено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в частості зобов'язання батьків піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Інші доводи апеляційної скарги про недоведеність витрат на придбання ліків саме на лікування дитини, про наявність у відповідача іншої неповнолітньої дитини, та інших аліментних зобов'язань зводяться лише до незгоди з рішенням суду першої інстанції, ґрунтуються фактично на тих же доводах, на які посилався апелянт в суді першої інстанції, як на підстави своїх заперечень проти позову, вони фактично оцінені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні і його висновків не спростовують.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2017 року у цій справі залишити без змін.

Рішення судової колегії може бути оскаржене безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: