пр. № 2/759/1665/17
20 червня 2017 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,
секретаря Чернишук К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі,
Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подавши разом із позовною заявою 18.11.2016 заяву про слухання справи за його відсутності за наявними у справі доказами, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 7).
Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомив (а.с. 50, 54, 54, 56).
Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності не з'явившихся осіб на підставі наявних у справі доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.
Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі витягу з наказу КНУВС від 22.07.2006 №69дск було зараховано на навчання на 1 курс Навчально-наукового інституту підготовки кадрів кримінальної міліції КНУВС з 01.09.2006 (а.с. 16).
29.11.2007 між КНУВС та ОСОБА_1 було укладено договір №Пп-23 про підготовку фахівця у КНУВС (а.с. 17, 18).
Згідно витягу з наказу КНУВС від 18.06.2010 №463 ОСОБА_1 було присвоєно кваліфікацію юриста за спеціалізацією «Правознавство» (7.060101) 346 та видано диплом спеціаліста (а.с. 19).
Згідно листа начальника полковника міліції Царьова В.В. МВС України УМВС України в Полтавській області УКЗ від 01.06.2013 №1/12.1412, встановлено що ОСОБА_1 звільнений за п.64 «ж» за власним бажанням в запас Наказ УМВС №85ос від 26.02.2013 (а.с. 31).
Відповдіно до п.2.3.6. договору, відповідач зобов'язаний у разі звільнення з ОВС по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п.3 договору відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, пов'язані з утримання у начальному закладі згідно із затвердженим розрахунком (а.с. 17).
Частиною 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов'язок (військову службу)» передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 затверджено «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» визначено механізм відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв'язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб |офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу.
Згідно ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, атому позов підлягає до задоволення.
На підставі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, враховуючи те, що відповідач незважаючи на ознайомлення з розрахунками коштів на відшкодування витрат пов'язаних з утриманням та згодою з розрахунками та нарахованими сумами, на теперішній час не здійснив добровільного відшкодування цих витрат.
Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 611 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 30, 57-61, 88, ч. 4 ст. 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-228, 360-7 ЦПК України,
Позовні вимоги Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Національної академії внутрішніх справ судові витрати по справі у розмірі 1378 грн. 00 коп.
Заочне може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою рішення суду відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
СУДДЯ: