Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

№ 384/569/16-ц

№пр. 2/384/4/2017

19 червня 2017 року

Вільшанський районний суд

Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді: Сорокіної О.О.,

з участю секретаря судового засідання Сачко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Вільшанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Чистопільської сільської ради, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_2 до Чистопільської сільської ради, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_7 померла матір позивача, ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП ім. Артамонова Чистопільської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області розміром 5,47 в умовних кадастрових гектарах. На день смерті спадкодавця ОСОБА_3, спадкоємець ОСОБА_2 постійно проживав разом з нею. ОСОБА_2 звернувся до Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 для оформлення спадкових прав на майно, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 за відсутності документа, що посвідчує право право власності спадкодавця на земельну частку (пай). У зв'язку з наведеним, просить визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 5,47 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП ім. Артамонова Чистопільської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, належну їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виписаного 30.12.1997 року, як члену КСП ім. Артамонова.

Під час судового розгляду справи представик позивача змінив позовні вимоги та просив суд визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 право на ? земельної частки (паю) розміром 5,47 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП ім. Артамонова Чистопільської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, належну їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1. Крім цього просив визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 право на ? земельної частки (паю) розміром 5,47 умовних кадастрових гектарів із земель колективної КСП ім. Артамонова Чистопільської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7, та яка згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, належала ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з'явилися. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить справу слухати без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без представника Чистопільської сільської ради, не заперечує проти задоволення позову.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України). Відповідно до п.1 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року № 3425-ХП "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року № 2709-ІУ "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Крім цього, Пленум Верховного суду України у п.11 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до пункту 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР в редакції 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ч.1ст.524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки

(усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Відповідно до ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У частині другій статті 1223 ЦК України зазначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.ч.5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За приписами п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Судом встановлено, щоОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець с. Чистопілля Вільшанського району Кіровоградської області та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка с. Бузниковате Вільшанського району Кіровоградської області, 10 лютого 1977 року уклали шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2, виданого Плоско-Забузькою сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.55).

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 12 січня 1950 року Вільшанським райбюро ЗАГС Одеської області. Батьками у вказаному свідоцтві зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с.10).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрійського міськвиконкому Кіровоградської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Олександрія Кіровоградської області у віці 75 років (а.с. 9).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого ІНФОРМАЦІЯ_7 відділом реєстрації актів цивільного стану Олександрійського міського управління юстиції Кіровоградської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Олександрія Кіровоградської області у віці 84 роки (а.с.65).

Відповідно до копії рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2017 року встановлено факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним сином ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідно до довідки №3169, виданої комунальним підприємством "Житлогосп" від 21 вересня 2016 року, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, на момент смерті проживала в АДРЕСА_1. На момент її смерті за вищевказаною адресою постійно проживали та були зареєстровані, зокрема, чоловік ОСОБА_4 та син ОСОБА_2 (а.с.11).

Згідно з довідкою №4752, виданою комунальним підприємством "Житлогосп" від 17 листопада 2016 року, ОСОБА_2 на день смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 проживав разом з нею АДРЕСА_1 (а.с.63). Протягом шести місяців він фактично вступив в управління майном, яке належало померлій ОСОБА_3

Відповідно до листа відділу Держгеокадастру у Вільшанському районі Кіровоградської області № Ч-59/0-58/6-16 від 02.08.2016 року, згідно книги сертифікатів на земельну частку пай по КСП ім. Артамонова запис №266 від 30.12.1997 року на ім'я ОСОБА_3 було виписано сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1. Сертифікат власником не отриманий, зберігається у відділі Держгеокадастру у Вільшанському районі (а.с.13).

Поряд з цим судом встановлено, що на ім»я ОСОБА_3 на підставі рішення Вільшанської районної державної адміністрації №101-р від 21 квітня 1997 року було виписано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 про те, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ксп. ім. Артамонова, площею 5.47 в умовних кадастрових гектарах, про що свідчить копія вказаного сертифікату та копія Державного акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_6 виданого 14 грудня 1997 року колективному сільськогосподарському підприємству імені Артамонова, в додатку №1 до якого в списках громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства за №159 значиться ОСОБА_3.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Олександрійської міської державної нотаріальної контори Півняк Н.С., ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) по КСП ім. Артамонова, запис №266 від 30.12.1997 року, після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, в зв'язку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів (а.с.12).

Матеріалами справи встановлено, що після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Олександрія Кіровоградської області, її чоловік ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 та син ОСОБА_2, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступили в управління і володіння спадковим майном, а отже прийняли спадщину на належне їй право на земельну частку (пай), розміром 5,47 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП ім. Артамонова Чистопільської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, про що свідчать довідки комунального підприємства "Житлогосп". Тобто вони вчинили дії, що свідчать про прийняття ними спадщини, передбачені ст.549 ЦК УРСР. ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом, у встановленому законом порядку прийняв спадщину, і відсутні будь-які докази на спростування законності заявлених ним позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги позивача, оскільки спірне майно належало спадкодавцю ОСОБА_3. Є усі достатні підстави для визнання за ОСОБА_2 права на ? земельної частки (паю), розміром 5,47 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП ім. Артамонова розташованої на території Чистопільської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, що належало ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Олександрія Кіровоградської області. Крім цього, суд приходить до висновку, що є усі достатні підстави для визнання за ОСОБА_2 права на ? земельної частки (паю), розміром 5,47 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП ім. Артамонова, розташованої на території Чистопільської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, що належала ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Олександрія Кіровоградської області, спадщину після якої прийняв, але не оформив своїх спадкових прав, її чоловік, батько позивача ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Олександрія Кіровоградської області.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача, а тому суд приходить до переконливого висновку, що позивач ОСОБА_2 має право на прийняття спадщини за законом, що залишилась після смерті його батьків, а тому порушене право позивача на успадкування майна підлягає судовому захистові.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 58-60, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Чистопільської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право в порядку спадкування за законом на ? земельної частки (паю), розміром 5,47 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП ім. Артамонова, розташовану на території Чистопільської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, що залишилась після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Олександрія Кіровоградської області, належне їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого Вільшанською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 29 грудня 1997 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право в порядку спадкування за законом на ? земельної частки (паю), розміром 5,47 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП ім. Артамонова розташованої на території Чистопільської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, що залишилась після смерті його батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Олександрія Кіровоградської області, та яке згідно з сертифікатом серії НОМЕР_1 на право на земельну частку (пай), розміром 5.47 умовних кадастрових гектарів, виданим Вільшанською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 29 грудня 1997 року, належало ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Олександрія Кіровоградської області.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Вільшанський районний суд Кіровоградської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти

днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Сорокіна