Справа № 452/1358/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"22" червня 2017 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючої судді Кунцік О.С.

з участю секретаря Янушевич І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самбір цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Самбірської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивують тим, що 14.10.2014 р. помер ОСОБА_2.

Вона перебувала у родинних стосунках з померлим, а саме є його дочкою, що підтверджується її свідоцтвом про народження, серії У-УР №0644755 від 09.07.1963 р.

Після смерті, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 успадкували земельну ділянку, площею 0.0651 га, передану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: Львівська обл., місто Самбір, вул. Перемишльська, 20, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ІІI-ЛВ № 075279, виданого 11.02.1998 р. Самбірською міською радою на підставі рішення виконкому Самбірської міської ради від 18.12.1997 р. за № 737/3, і реєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 861. Дане спадкове майно ОСОБА_2 та вона ОСОБА_1 успадкували у розмірі по 1/2 частці спадкового майна.

Однак, за час свого життя ОСОБА_2 не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку та виготовити на власне імя державний акт (свідоцтво) на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення за заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені законодавством України. Померлим ОСОБА_2 заповіт складено не було.

Таким чином, право на спадкування мають спадкоємці за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи те, що із спадкоємців першої черги, залишилися син ОСОБА_4 та вона дочка то їм належить право на спадкування за законом, як спадкоємцям першої черги.

На підставі п. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, якщо він не заявив про відмову від неї. В свою чергу, ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Крім того, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_4, проживає у м. Івано-Франківськ, за адресою: вул. Івана-Павла II, 19, та не звертався з заявою про прийняття спадщини протягом встановленого ст. 1270 ЦК України нате відповідного строку.

Вона постійно проживала з померлим батьком, та не заявляла про відмову від спадщини, то відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається, що вона прийняла спадщину.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне.

Вона, є спадкоємцем за законом всього майна померлого ОСОБА_2 Онуфрійовча, що складається з 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0651 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: Львівська область, місто Самбір, вул. Перемишльська, 20.

Крім того, у на праві власності, їй, належить житловий будинок, розташований за адресою: Львівська обл., місто Самбір, вул. Перемишльська, 20.

Згідно з ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Отже, право власності на земельну ділянку площею 0,0651 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: Львівська обл., місто Самбір, вул. Перемишльська, 20, кадастровий номер

:06:080:0081 належить їй на праві приватної власності.

Проте, враховуючи те, що право власності на земельну ділянку не було зареєстровано померлим ОСОБА_2 належним чином, вона не має можливості зареєструвати дану земельну ділянку на своє імя.

Просить постановити рішення, яким визнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування майна за законом ОСОБА_2 василя Онуфрійовича, котрий помер 14 жовтня 2014 року, право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,0651 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою м. Самбір вул. Перемишльська, 20 Львівської області, кадастровий номер :06:080:0081. .

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Відповідач представник Самбірської міської ради Львівської області в судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти його задоволення.

Суд, розглянувши справу в порядку ст. 174 ч.4 ЦПК України приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування майна за законом ОСОБА_2, котрий помер 14 жовтня 2014 року, право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,0651 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою м. Самбір вул. Перемишльська, 20 Львівської області, кадастровий номер :06:080:0081.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Львівської області через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя