Провадження номер 2/741/61/17
Єдиний унікальний номер 741/829/16
РІШЕННЯ

іменем України

30 червня 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого районного судді Дикого В.М.,

з участю секретаря Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

УСТАНОВИВ:

До Носівського районного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

У позовній заяві позивач вказав, що 7 лютого 2016 року біля 21 год. 30 хв. у місті Носівці по вул. Вокзальна Бородавко Євгеній, керуючи автомобілем ВАЗ 2101, н. з. Е 2754 ЧН, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху і зіткнувся з автомобілем «Ніссан», н. з. СВ 8250 ВС, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Постановою Носівського районного суду від 25.02.2016 року ОСОБА_2 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення по ст. 124 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу 340 гривень.

У своєму позові позивач вказує, що в результаті ДТП його автомобіль отримав значні механічні пошкодження і вартість відновлювального ремонту згідно з висновком експерта-автотоварознавця становить 43929 гр. 31 коп. Крім цього, за проведення авто-товарознавчого дослідження він сплатив 1230 гривень, а всього йому спричинені матеріальні збитки в розмірі 45159 гр. 31 коп.

У судовому засіданні позивач просив стягнути з відповідача 45159 гр. 31 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та просив стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 гр. 20 коп.

30 червня 2017 року позивач у судове засідання не зявився, але ще 21 червня 2017 року подав до суду заяву, якою підтримав свої позовні вимоги та просив справу розглянути в його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 ОСОБА_3 позов визнав частково і пояснив, що 7 лютого 2016 року він, керуючи автомобілем ВАЗ 2101, н. з. Е 2754 ЧН, рухаючись по вул. Вокзальна міста Носівки, не справився з керуванням автомобіля і, оскільки була ожеледиця, виїхав на смугу зустрічного руху і зіткнувся з автомобілем «Ніссан» під керуванням ОСОБА_1. Обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідач пояснив, що після ДТП його ніхто не запрошував для участі в огляді пошкодженого автомобіля «Ніссан» з метою визначення суми завданих збитків, тому на його думку, сума завданих збитків становить десять тисяч гривень і цю суму він визнає.

30 червня 2017 року відповідач у судове засідання не зявився.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_4 позов визнав частково, пояснив, що позивач в своїй позовній заяві, поданій до суду, посилається на висновок експерта-автотоварознавця, однак по суті вказаний висновок не є висновком експерта, а є лише висновком спеціаліста, який не попереджувався про кримінальну відповідальність за дачу неправдивого висновку. А оскільки огляд автомобіля проводився без участі відповідача, то представник відповідача підтримує позицію відповідача щодо суми, яка підлягає відшкодуванню.

30 червня 2017 року представник відповідача в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, у якій просив справу розглянути в його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ураховуючи вищенаведене, суд проводить судове засідання без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного: 7 лютого 2016 року близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_2 ОСОБА_3, керуючи автомобілем ВАЗ 2101, н. з. Е 2754 ЧН, рухаючись по вулиці Вокзальна міста Носівки, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і скоїв зіткнення з автомобілем «Ніссан», н. з. СВ 8250 ВС, яким керував Гресь ОСОБА_5 У результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Носівського районного суду від 25.02.2016 року ОСОБА_2 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення по ст. 124 КУпАП і накладено стягнення штраф 340 гривень.

Згідно зі ст. 61 ч. 4 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мало місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тобто постанова суду від 25.02.2016 року підтверджує вину відповідача у ДТП, яке мало місце 07.02.2016 року. А щодо розміру відшкодування суд робить висновок, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Суд погоджується з позицією відповідача і його представника, що огляд пошкодженого автомобіля «Ніссан» необхідно було проводити з участю відповідача або його представника чи хоча б письмово попередити про день і час огляду автомобіля, чого не було зроблено. Указана обставина дає підставу для сумніву в обєктивності висновку спеціаліста. Крім цього, позивачем не було надано поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Суд намагався з'ясувати це питання, однак позивач пояснив, що компанія, з якою у нього був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, припинила свою діяльність.

Відповідно до ч. 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд приходить до висновку, що позивач не надав переконливих доказів для задоволення його вимог в повному обсязі, а тому його позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 123,47 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України,

РІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 десять тисяч гривень на відшкодування матеріальної шкоди і 123 (сто двадцять три) гривні 47 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.М. Дикий