Справа № 522/4611/17
Провадження № 2/522/6384/17
23 травня 2017 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси, у складі:
головуючого судді - Тарасова А.В.,
при секретарі - Ткаченко О.О,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням, -
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням, вказуючи, що є власниками квартири № 23 за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 50, згідно договору купівлі - продажу від 27.01.2017 року. В зазначеній квартирі зареєстрована відповідач по справі - ОСОБА_3, яка фактично в даній квартирі не проживає та не зявляється, комунальних платежів не сплачує, особисті речі відповідача в квартирі відсутні, у звязку з чим позивачі просять визнати її такими, що втратили право користування даною квартирою.
В судове засідання позивачі не зявились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, представник позивачів ОСОБА_4І надав суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутністю та відсутністю його довірителів, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, а саме рекомендованою кореспонденцією, причини неявки суду не повідомила.
Суд, у звязку з неявкою у судове засідання належним чином повідомленого відповідача, враховуючи заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності, ухвалив про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 27.01.2017 року на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_6 №102, придбали у рівних частках (по ? частини) квартиру АДРЕСА_1. Право власності позивачів зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номери записів про право власності 18740389 та 18740601 від 27.01.2017 року.
Відповідно до довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) від 02.03.2017 року, виданої ДП ЖУ «»Ренесанс» ЛТД-92, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 - відповідача по справі.
Позивачі зазначають, що ОСОБА_3 у квартирі не мешкає і де вона перебуває останнім не відомо. Немає жодних усних чи письмових домовленостей між позивачами та відповідачкою щодо її права проживання у квартирі. Відповідачка, у свою чергу, не є членом сімї позивачів чи їх родичем.
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За положеннями ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника.
Виникнення права членів сім'ї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сім'ї на користування цим будинком.
Оскільки позивачі є власниками у рівних частках (по ? частини) квартири АДРЕСА_1, а місце проживання відповідачки було зареєстроване за даною адресою як члена сім'ї колишнього власника квартири, суд приходить до висновку, що остання втратила право користування даною нерухомістю з припиненням права власності колишнього власника.
Крім того, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.
Зважаючи на вищевикладене та керуючись положеннями ст.ст. 3, 57, 61, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування квартирою №23 у будинку №50 по вулиці Пастера у місті Одесі.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Приморського районного суду м. Одеси протягом 10-ти днів, після отримання копії рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення суду може бути оскаржено в Апеляційний суд Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення ухвали про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.
Суддя А.В. Тарасов