Справа №: 398/2203/17
провадження №: 2-з/398/12/17
УХВАЛА

Іменем України

"22" червня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Нероди Л.М.

за участю секретаря - Борозни Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

21.06.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

У заяві просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка була в користуванні ОСОБА_2 та заборонити Виконавчому комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області та Олександрійській міській раді Кіровоградської області приймати будь які рішення стосовно передачі квартири АДРЕСА_1 в користування або у власність іншим особам.

Заяву мотивує тим, що на підставі рішення виконкому Олександрійської міської ради депутатів трудящих від 15.11.1973 року №645 було видано ордер №3152 серії 3629 ОСОБА_3, сімя якої складалася з 2 чоловік, на право зайняття 2 кімн. квартири №10 по вул. Крилова в м. Олександрія. До складу сімї входив її батько ОСОБА_2. 04.03.2011 року її батько ОСОБА_2 дав згоду на постановку на реєстраційний облік та постійне проживання заявника у вищезазначеній квартирі, в якій продовжував проживати на підставі договору найму житлового приміщення від 03.11.1977 року. Цією ж заявою надав згоду на подачу документів в органи приватизації та оформлення приватизації та права власності на вищезазначену квартиру.

06.05.2017 року ОСОБА_2 помер. Оформити право власності на зазначену квартиру не встигла.

Зазначає, що згідно довідки КП «Житлогосп» №2070 від 06.06.2017 року в квартирі АДРЕСА_2 з 25.11.1982 року по 01.07.1998 року були зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Вказує, що дізнавшись про звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності на вказану квартиру, відповідачі можуть передати її у власність іншій особі. Дана обставина можу утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЖК України у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення права і обов'язки за договором найму здійснюють члени його сім'ї.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Згідно ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Стаття 152 ЦПК України передбачає, позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення майна з-під арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» зазначив, що «розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка була в користуванні ОСОБА_2 та заборони Виконавчому комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області та Олександрійській міській раді Кіровоградської області приймати будь які рішення стосовно передачі квартири АДРЕСА_1 в користування або у власність іншим особам, оскільки заявником не представлено відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, чи призведе до порушення прав заявника. Зявник не представила суду докази можливого порушення її прав, наявності спору між сторонами та існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

Із змісту заяви про забезпечення позову не вбачається, в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову, не наведено достатніх причин для вжиття цих заходів.

Таким чином, заява ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 151- 153, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка була в користуванні ОСОБА_2 та заборони Виконавчому комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області та Олександрійській міській раді Кіровоградської області приймати будь які рішення стосовно передачі квартири АДРЕСА_1 в користування або у власність іншим особам.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом пяти днів з дня отримання її копії через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА