АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/772/17 Доповідач - Парандюк Т.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - представників: ОСОБА_1 - ОСОБА_2; ОСОБА_3-ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 03 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про повернення сплаченого авансу, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про повернення сплаченого авансу в розмірі 39000 доларів США, що на момент подачі позову становить 1024403,87 грн.

В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що 30.12.2013 року між ними був укладений договір купівлі продажу нежитлового приміщення за адресою: провулок Цегельний 1, м.Тернопіль. Однак нотаріально був посвідчений тільки договір купівлі- продажу 35/100 часток приміщення, щодо купівлі решту 24/100 вказаного приміщення, вони уклали усний попередній договір, на підтвердження якого оформили розписку, в якій зазначили умови договору. Однак, через те, що вказаний договір був нотаріально не посвідчений, то він є нікчемним. У звязку із тим, що на виконання вказаного нікчемного правочину ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 44710 доларів США, а тому ОСОБА_1, просить застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути вказані грошові кошти із ОСОБА_3

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 03 травня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про повернення сплаченого авансу - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити в повному обсязі його позовні вимоги, посилаючись на те, що суд не в повному обсязі з'ясував обставини справи, дав неналежну оцінку доказам у справі, що призвело до порушення судом норм матеріального права.

В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції при винесенні рішення невірно витлумачено та спотворено фактичні обставини справи. Так при винесенні рішення суд опирався на неправдиве твердження відповідача, про те, що дана розписка свідчить про те, що позивач недорозрахувався за вже укладений та посвідчений нотаріальний договір купівлі-продажу 35/100 часток приміщення у м.Тернополі, провулок Цегельний, 1 та частини земельної ділянки за вказаною адресою.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи викладені в ній.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Згідно ст.308 ЦПК України - апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що відповідно до розписки від 31.12.2013 року написаної ОСОБА_1, він придбав в ОСОБА_3 землю і приміщення за адресою: провулок Цегельний, 1 згідно договору купівлі- продажу і недорозрахувався в сумі 44710 доларів США, які зобовязується оплатити до кінця 2014 року та наявний підпис ОСОБА_3 Крім того, на розписці наявні написи: борг станом на 20.05.2014 року 41000 доларів США; оплачено 17320 $ +17970 $/44710 $- 80000$/ 44710$ Борг (підпис), Оплачено станом на 20.05.2014 р. - 3710 $ підпис, Борг 41000$ (підпис). Крім того наявні написи: по квитанціям: 1. 34035 2.+30 3. +250 4.+9500 (нотаріус) /43815 грн. = 5340$:2 = 2670$. Електроенергія 2000 кВт 2480 грн. = 300$ (показники лічильника 2316 понад ліміт 444 грн.) 15000$.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2015 року, яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 08 лютого 2016 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за невиконання зобовязання.

При розгляді справи судами встановлено, що 30.12.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу 35/100 часток приміщення у м.Тернополі, провулок Цегельний 1, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №5770.

Відповідно до п.2.1 договору продаж вчинено за 548740 грн., які позивач отримав від відповідача до укладення цього договору. У цей же день між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки у м.Тернополі, провулок Цегельний 1, кадастровий номер :13:013:0070, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 5769. Відповідно до п.6 договору цей продаж вчинено за 47367 грн., які ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 до підписання цього договору.

Згідно довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 30.12.2013 року на підставі договорів купівлі-продажу за №5770 та №5769 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 35/100 частин нежитлового приміщення та на земельну ділянку, кадастровий номер :13:013:0070.

31.12.2013 року ОСОБА_1 написав розписку про те, що він придбав у ОСОБА_3 землю і приміщення за адресою у м.Тернополі, провулок Цегельний,1, згідно договорів купівлі-продажу і не провів розрахунок на 44710 доларів США у зв'язку з чим зобов'язувався розрахуватись в повному обсязі до кінця 2014 року.

Вказані обставини, в силу ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєктів №75509839 від 12.12.2016 року, земельна ділянка площею 0,0398 га та нежитлове приміщення загальною площею 863,7 м.кв. - 24/100 частки, на підставі договорів дарування від 31.07.2014 року, посвідчених приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_5 належить нетребяку Ю.І.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із змісту статей 655,657 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ст.636 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.

Стаття 635 ЦКУ попереднім є договір , сторони якого зобов'язуються протягом певного строку(у певний термін) укласти договір в майбутньому(основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Із змісту наданої ОСОБА_6 на підтвердження укладення попереднього договору купівлі - продажу розписки, не вбачається, що предметом домовленості є саме частка 24/100 розміру ідеальних часток приміщення та частини земельної ділянки, а навпаки, що ОСОБА_6 придбав уже у ОСОБА_3 землю і приміщення за договором купівлі-продажу 35/100 часток приміщення у м. Тернополі, провулок Цегельний 1 та частини земельної ділянки за вказаною адресою.

Зокрема, в розписці дієслово придбав вказує на дію в минулому часі, що може вказувати на вже укладений договір, а не про намір придбати в майбутньому та не зазначено до якого часу сторони домовилися укласти договір купівлі продажу.

Крім того, в написах в розписці наявні відомості про оплату коштів, однак не зазначено для чого вони передавалися, та хто їх отримував, а також зокрема не відображено, що це є аванс.

Оригінал розписки знаходиться в матеріалах іншої справи, що сторонами не заперечується.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання і це спростовує доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_6 не доведено, а судом не здобуто доказів щодо існування у нього із ОСОБА_3 укладення попереднього договору щодо купівлі-продажу 24/100 розміру ідеальних часток приміщення та частини земельної ділянки по вул.Цегельна, 1 в м.Тернополі з передачею останньому авансу в розмірі 39 000 дол. США за цю частку, оскільки із змісту розписки вбачається, що ОСОБА_1 недорозрахувався в сумі 44710 дол. США за вже укладеним та посвідченим нотаріально 30.12.2013 року договором частки приміщення та земельної ділянки по вул.Цегельна, 1 в м.Тернополі.

Крім того, встановлено, що 31 липня 2014 року ОСОБА_3 подарував 24/100 спірного приміщення та земельної ділянки ОСОБА_7, що стверджується інформаційною довідкою з ДРРПНМ та РПВНМ.(а.с.19-21).

Інші доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильність рішення суду першої інстанції, так як були предметом дослідження суду першої інстанції

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, на представлених доказах, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 300, 303, 307, 308, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 03 травня 2017 року - залишити без зміни

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_8