АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Пікуль А.А.,

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 лютого 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року Банк звернувся із позовом до відповідачки, на обґрунтування якого зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08 травня 2013 року відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідачка не виконує зобов'язань за кредитним договором, тому, позивач просив стягнути на свою користь із відповідачки 20843.32 грн. заборгованості за кредитним договором, з яких: 7420.69 грн. заборгованості за кредитом, 10619.19 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 1334.71 грн. заборгованості по пені та комісії за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 968.73 грн. штрафу (процентна складова) на підставі пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг та 1378 грн. судових витрат. (а.с.1-3)

Відповідачка факту укладення договору кредиту та отримання за ним грошей не заперечувала, проте в задоволенні позову просила відмовити з посиланням на те, що сталося викрадення її картки невстановленою слідством особою у жовтні 2014 року, у зв'язку з цим 04 жовтня 2014 року від Банку отримала нову картку, а у січні 2015 року звернулась із відповідною заявою до правоохоронних органів.(а.с. 51-60)

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 08 лютого 2017 року в позові ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено. (а.с.146-149)

В апеляційній скарзі позивач посилався на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги Банку. Обґрунтовуючи скаргу апелянт зазначив, що суд не з'ясував обставин та доказів якими обґрунтований заявлений позов і дійшов помилкового висновку про відмову в позові. (а.с.152-155)

В судовому засіданні представник Банку - Олейнік Н.О. підтримала скаргу і просила її задовольнити. ОСОБА_1 заперечувала проти скарги і просила її відхилити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково враховуючи наступне.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 08 травня 2013 року між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг, укладений договір складався із письмової заяви позичальника, Довідки про умови кредитування, Умов і правил надання банківських послуг та тарифів. (а.с. 5 - 32)

Факт ознайомлення із умовами і тарифами кредитування, отримання відповідачем Довідки про умови кредитування, Умов і правил надання банківських послуг та тарифів банку за вищевказаним кредитним договором і згода відповідача на отримання банківських послуг, а відтак і укладення кредитного договору, підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 (а.с. 5)

За п.п. 1.1.5.20, 2.1.1.7.6 вищевказаних Умов і Правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною укладеного сторонами кредитного договору, відповідачка мала погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії та штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову, до якої кредитор вправі включити суму заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. (а.с. 8-32)

За п.п. 1.1.7.12 вищеназваних Умов, договір діє протягом 12 місяців с часу його підписання та якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу про припинення договору він та вклад подовжується на такий самий строк. (а.с.18)

Позивачем надані належно завірені копії вищевказаних документів.

За укладеним між Банком і ОСОБА_1 кредитним договором № б/н, відповідачка отримала кредитні картки: № НОМЕР_2 строком дії до квітня 2017 року, № НОМЕР_3 строком дії до липня 2018 року, № НОМЕР_4 строком дії до квітня 2018 року, № НОМЕР_3 строком дії до липня 2018 року із встановленням кредитного ліміту 24 квітня 2014 року - 8000 грн., з 24 березня 2015 року - 7430 грн. (а.с.186-187)

За витягом з особового рахунку відповідачка ОСОБА_1 за отриманими нею кредитними картками мала не погашену заборгованість. (а.с. 139-141)

Право Банку надати кредит на визначених сторонами умовах підтверджується наданими до суду доказами, зокрема: ліцензією, свідоцтвом про реєстрацію та Статутом. (а.с. 34-36)

Цих обставин отримання кредитних карток, грошей на вищевказаних Умовах і у вищевказаному розмірі на кредитні картки, відповідачка ОСОБА_1 не заперечувала і в суді апеляційної інстанції.

За положеннями ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідачка не виконала зобов'язань за кредитним договором, має прострочену заборгованість.

Обов'язок боржника сплатити 19441.87 грн. заборгованості за кредитним договором, з яких: 7420.69 грн. заборгованості за кредитом, 10619.19 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 901.99 грн. ((7420.69 грн. + 10619.19 грн.) х 5%) штрафу (процентна складова) на підставі пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, розрахунки такої заборгованості наведені позивачем, право кредитора вимагати повернення кредитних коштів передбачені і відповідають змісту Умов надання кредиту саме на таких умовах, укладеного Банком і ОСОБА_1 договору карткового кредиту від 08 травня 2013 року. (а.с. 4-5, 139-141)

Вимогу Банку про стягнення на його користь із відповідачки 1334.71 грн. заборгованості по пені (штрафу за прострочення виконання зобов'язань і невиконання умов кредитного Договору), колегія суддів визнала необґрунтованою, оскільки задоволення такої призведе до покладення подвійної відповідальності на відповідачку за невиконання умов кредитного Договору.

При цьому, наведені Банком розрахунки обґрунтовані наявними у справі доказами, в межах заявлених позовних вимог, враховано період порушення відповідачем умов договору, строк позовної давності Банком не пропущений.

Оскільки за положеннями Анкети-заяви, яка містить особистий підпис про ознайомлення, а відтак й згоду відповідача ОСОБА_1 з такими Умовами кредитування, передбачений обов'язок відповідачки сплатити штраф 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій, розрахунок позивачем штрафних санкцій виконаний виходячи з фіксованої суми штрафу та суми заборгованості по кредитному договору на час звернення до суду із зазначеним позовом, підстав для застосування п. 1 ч. 2 ст. 258, ч. 4 ст. 267 ЦК України не вбачається. (а.с.6 - 32)

ОСОБА_1 посилалась на крадіжку банківської картки і грошей з картки під час перебування на відпочинку в м. Свалява в ніч з 02 на 03 жовтня 2014 року, зазначала, що 03 жовтня 2014 року намагалась відшукати картку та не зверталась до Банку з заявою про блокування картки, і не заперечувала факту отримання нею нової картки від Банку 04 жовтня 2014 року, а із заявою про викрадення картки звернулась до правоохоронних органів лише у січні 2015 року у м. Києві.(а.с. 51-62)

Вказані обставини ОСОБА_1 зазначила в письмових запереченнях до районного суду, а також підтвердила в суді апеляційної інстанції про що свідчить журнал та звукозапис судового засідання.(а.с. 51-53, 190)

За умовами укладеного сторонами кредитного договору ОСОБА_1 має зобов'язання щодо належного використання картки, яке б виключало її використання третіми особами та повернення кредитних грошей.(п.п. 2.1.1.5 вищевказаних Умов)

Висновок районного суду про встановлення факту зняття невстановленою особою 03 жовтня 2014 року з карткового рахунку ОСОБА_1 грошей на суму 7000 грн. об'єктивними доказами по справі не підтверджений, є помилковим, оскільки обґрунтований лише припущеннями наявності цих обставин, які районний суд вважав встановленими.

Посилання відповідачки на звернення до правоохоронних органів не може бути визнано підставою для звільнення ОСОБА_1 від зобов'язань за укладеним нею кредитним договором.

Зважаючи на вищевикладені вимоги законодавства та обставини справи в їх сукупності, оскаржуване рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового про задоволення позову.

При цьому, відповідачка не позбавлена права заявляти про перегляд судового рішення апеляційного суду за нововиявленими обставинами у випадку постановлення вироку і набрання ним законної сили у кримінальній справі щодо зазначених відповідачкою обставин протиправного заволодіння кредитними грошима.

На підставі ст. 88 ЦІПК України, підлягають стягненню із відповідачки на користь позивача 1378 грн. судового збору за розгляд справи районним судом та 1515.80 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 лютого 2017 року скасувати, ухвалити нове.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () задовольнити частково і стягнути на його користь із ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 заборгованість за кредитним договором від 08 травня 2013 року № б/н в сумі 19441 (дев'ятнадцять тисяч чотириста сорок одна) грн. 87 коп., з яких:

- 7420 (сім тисяч чотириста двадцять) грн. 69 коп. заборгованості за кредитом;

- 10619 (десять тисяч шістсот дев'ятнадцять) грн. 19 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом;

- 1401 (одна тисяча чотириста одна) грн.. 99 коп. штрафу.

В іншій частині вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - відмовити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () із ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 - 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. судового збору за розгляд справи районним судом та 1515 (одна тисяча п'ятсот п'ятнадцять) грн. 80 коп. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

А.А.Пікуль

Справа № 22-ц/796/6342/2017

Унікальний номер 756/4602/16-ц

Головуючий у першій інстанції - Жук М.В.

Доповідач Левенець Б.Б.