Справа № 492/475/17
Провадження №2/492/454/17
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Крутової О. М.,

при секретарі судового засідання Распутіної М. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом МОТОРНОГО (ТРАНСПОРТНОГО) СТРАХОВОГО БЮРО УКРАЇНИ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

20.04.2017 р. Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі за текстом МТСБУ, позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі за текстом відповідач) про стягнення в рахунок відшкодування шкоди в порядку регресу13 692,51 (тринадцять тисяч шістсот девяносто дві) гривні 51 копійка,витрат по сплаті судового збору, посилаючись на те, що 13.09.2015 р. з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль марки «Toyota», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження. Після настання страхового випадку, власнику застрахованого майна, позивачем відшкодовано шкоду в розмірі 13 692,51 (тринадцять тисяч шістсот девяносто дві) гривні 51 копійка. Вказана сума відповідачем в добровільному порядку не сплачується, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити (а. с. 30).

Відповідач в судове засідання не зявився, 16.06.2017 р. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а. с. 32).

У звязку з неявкою сторін в судове засідання, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), суд ухвалив, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що він підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із договору страхування, повязані з правом особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, тому при вирішенні спору слід керуватися Цивільним Кодексом України (далі за текстом ЦК України).

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

13.09.2015 р., ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Toyota», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 На час транспортної пригоди водій ОСОБА_1, не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина ОСОБА_1, у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується копією рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16.10.2015 р. (а.с. 6).

Відповідно до ст. 61 ЦПК України, постанова по справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.

Пунктом 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що суд, розглядаючи позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля «Toyota», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_2, який в свою чергу звернувся з відповідною заявою та повідомленням про страхове відшкодування завданої шкоди (а. с. 6 з. б., 7, 10).

Згідно копії звіту №1509251 від 29.09.2015 р. про визначення вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Toyota», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 25.09.2015 р. складає 16 431,01 грн. (а. с. 14-18).

Таким чином, звіт оцінювача, про визначення величини матеріального збитку, внаслідок пошкодження транспортного засобу при дорожньо-транспортній пригоді, приймається судом як належний доказ по справі, оскільки відповідач доказів щодо визначення іншоївартості по ремонту транспортного засобу не надав. Клопотання про призначення авто-товарознавчої експертизи при розгляді справи сторони не заявляли.

На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Toyota», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, була застрахована за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АІ/4993803,з терміном дії з 27.04.2015 р. до 26.04.2016 р., включно) (а.с. 8).

Відповідно до наказу МТСБУ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №6710 від 22.12.2015 року, фінансове управління сплатило на рахунок ОСОБА_2 суму в розмірі 13 692,51 (тринадцять тисяч шістсот девяносто дві) гривні 51 копійка(а.с. 10 з. б.).

Як вбачається з копії платіжного доручення №6710 від 24.12.2015 р. позивачем на користь ОСОБА_2 сплачено страхове відшкодування в сумі 13 692,51 (тринадцять тисяч шістсот девяносто дві) гривні 51 копійка (а.с. 12).

Зазначена шкода, відповідачем ОСОБА_1на момент розгляду справи в суді не відшкодована.

Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.

Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 22 Закону, позивач відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди, у звязку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону.

24.12.2015 р. позивач фактично здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі, в сумі 13 692,51 (тринадцять тисяч шістсот девяносто дві) гривні 51 копійка.

Таким чином, позивач виконав покладений на нього Законом обовязок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Статтею 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Таким чином, відповідно до ст. 1191 ЦК України, після проведення виплати потерпілій особі у позивача виникає право зворотної вимоги до відповідача.

Оскільки позивач здійснив відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то відповідно до статей 1166, 1188, ч. 1 ст. 1191 ЦК України, п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позов про стягнення з ОСОБА_1 виплаченого відшкодування в розмірі 13 692,51 (тринадцять тисяч шістсот девяносто дві) гривні 51 копійка підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені документально підтверджені судові витрати (а.с. 1).

На підставі ст. ст. 11, 1166, 1188, 1191 ЦК України, Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. ст. 10, 15, 30, 57-60, 64, 88, 158, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов МОТОРНОГО (ТРАНСПОРТНОГО) СТРАХОВОГО БЮРО УКРАЇНИ - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (23.06.1988 р. н., РНОКПП: НОМЕР_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь МОТОРНОГО (ТРАНСПОРТНОГО) СТРАХОВОГО БЮРО УКРАЇНИ (Русанівський бульвар, №8, м. Київ, поштовий індекс 02154, ) суму страхового відшкодування в розмірі 13 692,51 (тринадцять тисяч шістсот девяносто дві) гривні 51 копійка.

Стягнути з ОСОБА_1 (23.06.1988 р. н., РНОКПП: НОМЕР_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь МОТОРНОГО (ТРАНСПОРТНОГО) СТРАХОВОГО БЮРО УКРАЇНИ (Русанівський бульвар, №8, м. Київ, поштовий індекс 02154, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600,00 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області, шляхом подання в 10 (десяти) денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Сторони, які брали участь у справі та не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя О. М. Крутова