Справа №442/3842/17
Провадження №2/442/1609/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді Крамара О.В.

з участю секретаря Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення ідеальних часток у спільній сумісній власності,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд з вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 25.06.1998 року, виданого Дрогобицьким міським бюро з приватизації державного житлового фонду, вона, а також її батьки: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та її дочка ОСОБА_2 /дів. ОСОБА_3/ ОСОБА_7, син ОСОБА_3, та племінник ОСОБА_4, приватизували на праві приватної спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_1. Квартира складається з 3-х кімнат загальною площею 74.4 кв.м., житловою площею - 41.2 кв.м.

14.02.2014 року померла мати ОСОБА_5, а 01.09.2016 року батько ОСОБА_6. Після смерті матері відкрилася спадщина на її 1/6 вказаної квартири. Крім неї, спадкоємцем майна матері був її батько, котрий разом з нею спадщину прийняв, але належним чином не оформив своїх спадкових прав. Вже після смерті батька вона звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_8 за оформленням своїх спадкових прав, з приводу чого були заведені спадкові справи за №№ 107/2016 та 108/2016.

На жаль, між нею та дочкою ОСОБА_2 і сином ОСОБА_3, склалися досить непрості стосунки з приводу користування та її намірів в майбутньому розпорядитися своєю частиною квартири, тому вона змушена звернутися до суду з позовом про визначення ідеальних часток в спільній сумісній власності. Крім цього, співвласник названої квартири - її племінник ОСОБА_9, вже тривалий час проживає разом з своєю сім»єю в США. Він не спілкується з нею і у неї немає ніяких відомостей про нього. Його відсутність в Україні не дає можливості визначити ідеаіьні частини в спільній сумісній власності на вказаний об»єкт нерухомості в добровільному порядку.

Враховуючи те, що співвласники квартир, відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 25.06.1998 року володіють вказаним об'єктом нерухомості в рівних долях на праві спільної сумісної власності, то частка кожного із співвласників, у тому числі її вже покійних батьків, у праві власності на вказану спірну квартиру складає по 1/6 частині.

Сторони в судове засідання не з?явилися, однак в матеріалах справи маються заяви сторін про розгляд справи у їх відсутності, позивач позов підтримує, відповідачі не заперечують щодо задоволення.

Оскільки сторони в судове засідання не з?явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України - не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх особистих немайнових або майнових прав та інтересу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.16 даного кодексу визнання прав є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову, а згідно вимог п. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі, не підлягають доказуванню.

Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, що співвласниками квартири АДРЕСА_2, у відповідності до свідоцтва про право власності на квартиру від 25 червня 1998 року являються: ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження свої майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.319 ч.1 ЦК України).

У відповідності з ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Частиною 1, 2 ст.357 ЦК України визначено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

За змістом ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 368 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визначити, що ідеальні частки усіх співвласників квартири АДРЕСА_3: ОСОБА_1, ОСОБА_2 (дів.ОСОБА_1) ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 - становлять по 1/6 частині кожному.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Суддя __________________ О.В. Крамар