Справа № 461/6185/16-ц
УХВАЛА

про забезпечення позову

"26" червня 2017 р.

Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Мисько Х.М.,

при секретарі Коружинець Н.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про забезпечення позову, -

встановив:

в провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті особи: Львівська міська рада, Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, про усунення перешкод у користуванні спільною сумісною власністю.

15 червня представник позивача подала заяву про забезпечення позову, в якій просить суд заборонити відповідачу ОСОБА_5 (місце реєстрації: АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) вчиняти будь-які дії щодо проведення реконструкції квартири №6 на вул. Ференца Ліста, 10 у м. Львові з розширенням за рахунок горища з частковою надбудовою з боку дворового фасаду.

В обґрунтування внесеної заяви покликається на те, що відповідач ОСОБА_5, всупереч скасуванню постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року декларації про готовність обєкта до експлуатації, має намір закінчити реконструкцію належної їй квартири №6 на вул. Ф.Ліста, 10 у м. Львові з розширенням за рахунок горища з частковою надбудовою з боку дворового фасаду. Однак, у звязку із скасуванням судом вищевказаної декларації, реконструкція вказаної квартири є самочинним будівництвом. Таким чином, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо закінчення реконструкції квартири №6 на вул. Ференца Ліста, 10 у м. Львові з розширенням за рахунок горища, яке є спільною власністю всіх мешканців будинку №10 та позивача в тому числі, призведе до порушення встановленого порядку в сфері містобудування та до припинення з підстав, не визначених ЦК України, права власності позивача, як співвласника будинку №10 на вул. Ф.Ліста у м. Львові, на спільне майно багатоквартирного будинку, і відповідно утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав внесену заяву, надав пояснення, аналогічні викладеним у такій і просив заяву задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення про те, що позивачем недоплачено судовий збір, тому вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає розгляду взагалі. По суті заяви про забезпечення позову пояснень не надав та наполіг на тому, що заява про забезпечення позову не підлягає розгляду, чим скористався процесуальними правами на власний розсуд.

Решта учасників процесу в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду клопотання у їх відсутності.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, позовну заяву та інші матеріали справи, заслухавши думки учасників процесу з приводу такої, суд приходить до наступного.

Суд не приймає до уваги покликання представника відповідача на те, що позивачем недоплачено судовий збір при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову, виходячи із наступного.

Як вбачається із долученої до заяви про забезпечення позову квитанції №ПН1149 від 15 червня 2017 року, позивачем ОСОБА_3 сплачено 320,00 грн. судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про забезпечення позову фізичною особою встановлена ставка судового збору 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320,00 грн.

Таким чином, позивачем ОСОБА_3 сплачено належну, визначену Законом України «Про судовий збір» суму судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ст.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до копії постанови Львівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року у справі №813/5708/15, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, такою, зокрема, скасовано реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації за №0, яка зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області 03 жовтня 2012 року (а.с.180-182, 183-184).

Таким чином, станом на даний час у відповідача ОСОБА_5 відсутні документи, які дають право проводити реконструкцію належної їй квартири №6 у будинку №10 на вул. Ф.Ліста у м. Львові.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою від 26 вересня 2016 року у задоволенні заяви позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено. Ухвала суду, зокрема, мотивована тим, що вимога позивача про заборону ОСОБА_5 проводити (виконувати) будь-які будівельні роботи на частині горища житлового будинку №10 по вул. Ференца Ліста у м. Львові, яке розміщене над квартирою №6 в житловому будинку №10 по вул. Ференца Ліста у м. Львові, не підлягає до задоволення, оскільки рішенням Галицького районного суду м. Львова від 26 серпня 2016 року у справі №1304/8739/12, зокрема, зобовязано ОСОБА_5 привести реконструкцію квартири №6 на вул. Ф.Ліста, 10 у м. Львові до вимог архітектурно-будівельної частини робочого проекту «Перепланування квартири №6 на вул. Ф.Ліста, 10 у м. Львові та її реконструкція з розширенням за рахунок горища з частковою надбудовою з боку дворового фасаду».

Згідно наявної в матеріалах справи копії рішення Апеляційного суду Львівської області від 20 червня 2017 року, таким рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 серпня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено (а.с.219).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, а відтак заяву слід задовольнити.

При цьому суд приймає до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із незастосуванням відповідних заходів для унеможливлення зловживання відповідачем своїми правами.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про судовий збір», суд, -

ухвалив:

заяву задоволити.

Заборонити відповідачу ОСОБА_5 (місце реєстрації: АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) вчиняти будь-які дії щодо проведення реконструкції квартири №6 на вул. Ференца Ліста, 10 у м. Львові з розширенням за рахунок горища з частковою надбудовою з боку дворового фасаду.

Інші відомості, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» - відсутні.

Виконання ухвали з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Строк пред'явлення ухвали до виконання - три роки з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення або в порядку ч.2 ст.294 ЦПК України.

Подання апеляційної скарги на ухвалу про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя Мисько Х.М.