Справа № 415/3008/17
Провадження№ 2/415/1252/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

29.06.17 року Лисичанський міський суд Луганської області

у складі головуючого судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі Павлові О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,третя особа -Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради, про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулась до Лисичанського міського суду із позовною заявою до ОСОБА_2,третя особа - Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька, в якому зазначила, що від спільного проживання з відповідачем мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої в свідоцтві про народження вказано відповідача. Неповнолітня донька постійно проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Батько дитини, ОСОБА_2 протягом тривалого часу з донькою не спілкується та не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я тощо. Відповідач не приймає участі в утриманні дитини, аліменти не сплачує.

Дитина проживає з нею, вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. На даний час вона має можливість на тимчасові виїзди разом з донькою ОСОБА_3 за кордон з метою гармонійного розвитку, оздоровлення та відпочинок, а також підтримання родинних зв'язків з родичами.

На підставі викладеного, після уточнення позовних вимог, просила суд надати дозвіл на тимчасові в`їзди та виїзди неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у супроводі матері, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, строком до ІНФОРМАЦІЯ_5 до Російської Федерації - для обміну за навчальними програмами учнів та студентів; Туреччини, Єгипту, АР Крим - з метою відпочинку та оздоровлення у період шкільних канікул, з поверненням до України.

Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні не був присутнім, уточнену позовну заяву підтримав, просив справу розглядати у його відсутність, про що надав відповідну заяву.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток, про причину неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повім лені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Лисичанської міської ради в судовому засіданні не була присутня, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, просила задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 25 Конституції України Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до вимог статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Судом встановлено, що позивачка, турбуючись про виховання та утримання дитини має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити відпочинок, матеріальне забезпечення, оздоровлення, дитини, а також бажання відвідувати та спілкуватися з родичами.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску та без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

П.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Відповідно до п.5.1.1 Тимчасового порядку в'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою КМУ від 27.01.1995 р. №57.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України стала частиною національного законодавства України.

Пункт 2 ст.2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини та основних свобод передбачає, що кожен може вільно залишити будь-яку країну включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, які запроваджуються згідно із законом та необхідні в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки з метою громадського порядку, запобігання злочинам для захисту здоров'я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших людей.

В судовому засіданні було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим 01.07.2003 р. відділом РАГС Лисичанського МУЮ, про що зроблений відповідний актовий запис за № 418. Її батьками є: батько- ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_1 (а.с.6).

З копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2, виданого 18.08.2001 р. відділом РАГС Лисичанського МУЮ Луганської області, 18.08.2001 р. одружилися ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що зроблено актовий запис № 389. Прізвище дружини після одруження - ОСОБА_1 (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3, виданого 25.01.2005 р. відділом РАЦС Лисичанського МУЮ Луганської області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий запис 32, розірвано. Після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно довідки про склад сім'ї №1855 від 12.05.2017р., виданої відділом адміністративних послуг, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ін. (а.с.9).

З копії довідки про неотримання аліментів №701 від 18.09.2014 р. вбачається, що ОСОБА_1 дійсно не отримувала аліменти з ОСОБА_2 за період з 01.03.2014 р. по 01.09.2014 р. згідно з виконавчим листом № 2-1247, виданий Лисичанським міським судом (а.с.10).

Відповідно до довідки від 27.06.2017 р., виданої Лисичанським відділом поліції ГУНП в Луганській області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше мешкав АДРЕСА_2, знаходиться у розшуку за Лисичанським ВП ГУНП за скоєння злочину передбаченого ст.260 ч.2 КК України.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду дитини, яка не досягла шістнадцятирічного віку за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57?60 ЦПК України.

Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2,третя особа -Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради, про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька.

На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись пункт 2 ст.2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 10, 60, 215-218,224-226 ЦПК України, ст.ст.141,150,157СК України, ст.313 ЦК України, Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,третя особа -Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради, про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасові в`їзди та виїзди неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у супроводі матері, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, строком до ІНФОРМАЦІЯ_5 до Російської Федерації - для обміну за навчальними програмами учнів та студентів; Туреччини, Єгипту, АР Крим - з метою відпочинку та оздоровлення у період шкільних канікул, з поверненням до України.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте Лисичанським міським судом за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.Б. Чернобривко