Справа № 462/535/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за найм житлового приміщення, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення із ОСОБА_2 59031 грн. заборгованості по оплаті за найм житлового приміщення відповідно до договору майнового найму №1241 від 09.05.2016 року. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 09.05.2016 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір майнового найму №1241, за умовам якого орендодавець передав, а орендар прийняв в тимчасове платне користування будинок за адресою: м.Львів, вул. бічна ОСОБА_3, 3. Позивач виконав свої зобовязання за договором, передавши в користування зазначене приміщення, однак відповідач належним чином свої зобовязання не виконує. 17.12.2016 року відповідач звільнив приміщення, фактично припинив дію договору, без дотримання, передбачених у п.8 умов договору, зокрема, не повідомив про розірвання договору, звільнив обєкт без належної його передачі відповідно до п.8.3 договору, а саме без підписання акта прийому-передачі, не повернув ключі та не повідомив про залишення обєкту, плату за найм житлового приміщення не здійснив. Станом на 17.12.2016 року заборгованість відповідача по оплаті за найм житлового приміщення становить 59031.00 гривень, з яких 35162.00 гривень орендної плати, 9869.00 гривень заборгованості за комунальні послуги та 14000.00 гривень упущеної вигоди.

Суд, ухвалив справу розглядати без участі позивача, який представив заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує /заява в матеріалах справи/, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, повідомлення про вручення поштового відправлення було повернуте поштовим відділенням у звязку із закінченням терміну зберігання, що свідчить про те, що відповідач свідомо не бажав отримати таке, адже як вбачається із відомостей відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Львівській області, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.14/, на яку й було направлено дані повідомлення, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, крім цього, позивач зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, 09.05.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір майнового найму №1241, за умовам якого орендодавець передав, а орендар прийняв в тимчасове платне користування будинок за адресою: м.Львів, вул. бічна ОСОБА_3, 3 /а.с.3-4/.

Згідно п.2.1 даного договору передача обєкта здійснюється шляхом підписання акта прийому-передачі, про що сторони поставили власноручні підписи /а.с.4/.

Позивач належним чином умови договору виконав, передавши в користування відповідачу житлове приміщення за адресою: м.Львів, вул.бічна ОСОБА_3, 3.

Відповідно до п.1.4 договору плата за найм обєкта встановлена в розмірі 14000 грн. за домовленістю сторін, які орендар зобовязаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати кожного місяця до 10 числа. Плата за перший та останній місяць найму обєкта, сплачено орендарем орендодавцю при підписанні даного договору, проте не в повному розмірі (сплачено 24000.00 гривень), оскільки 4000.00 гривень відповідач сплатив за послуги маклера.

Як вбачається з матеріалів позову, з вересня 2016 року відповідач припинив вносить плату, продовжуючи користуватися приміщенням.

17.12.2016 року відповідач звільнив приміщення, фактично припинив дію договору, без дотримання, передбачених у п.8 умов договору, зокрема, не повідомив про розірвання договору, звільнив обєкт без належної його передачі відповідно до п.8.3 договору, а саме без підписання акта прийому-передачі, не повернув ключі та не повідомив про залишення обєкту, плату за найм житлового приміщення не здійснив.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, зокрема збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Оскільки, орендар не повідомив про розірвання договору не пізніше, ніж за місяць до такого розірвання, звільнив обєкт без належної його передачі відповідно ОСОБА_1 має право на відшкодування йому упущеної вигоди в розмірі місячної орендної плати в розмірі 14000.00 гривень.

Враховуючи викладене і беручи до уваги, що ОСОБА_2 односторонньо порушив взяті на себе зобовязання за договором майнового найму №1241 від 09.05.2016 року, то відповідно до умов даного договору орендодавець вправі вимагати виплати належних за цим договором платежів.

Із матеріалів справи вбачається, що орендар допустив заборгованість зі сплати за комунальні послуги в розмірі 9869.00 гривень, що стверджується копіями квитанцій про сплату /а.с.5-6/.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідач належним чином умов договору майнового найму не виконав, суд приходить до переконання, що з ОСОБА_2 слід стягнути 59 031.00 гривень заборгованості за договором майнового найму №1241 від 09.05.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати

Як вбачається із роздруківки із сайту ПАТ КБ «ПриватБанк» /а.с.18, 19/, позивачем при подачі позовної заяви було сплачено 653,06 грн. судового збору.

Згідноч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в редакції закону, яка діяла на час звернення із позовом, судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Між тим, ціна позову в даному випадку становить 59031 гривень, тобто позивач повинен був сплатити 640.00 гривень судового збору.

Таким чином, з огляду на наведене, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 640.00 гривень судового збору, а зайво сплачена позивачем сума судового збору 13,06 грн. (653,06 640) підлягає поверненню.

Керуючись ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.22, 509, 526, 527, 530, 610-612 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 59031 /пятдесят девять тисяч тридцять одну/ гривню заборгованості за договором майнового найму №1241 від 09.05.2016 року.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 /шістсот сорок/ гривень судового збору.

Повернути ОСОБА_1 13/тринадцять/ гривень 06 копійок сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський