Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/800/17

Номер провадження: 2/511/459/17

21 червня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

при секретарі Ніколас С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

В квітні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2, так як вважає, що подальше збереження подружніх стосунків з відповідачем є не можливим.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу з ОСОБА_1 (а.с.18)

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність, в позові зазначила, що з 2007 року проживає в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відношення припинено в квітні 2016 року. Вона не бажає поновлювати сімейні відносини з відповідачем, проживати з ним однією сімєю і продовжувати подружні стосунки. Вказує причиною розпаду сім`ї постійні конфлікти, які виникали через образи. Посилаючись на дані обставини, позивач просить її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розірвати шлюб з ОСОБА_2 (а.с.2,17).

В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, а також п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 25.08.2007 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, на підставі актового запису №483. (а.с.3)

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, наявним в матеріалах справи.(а.с.4)

Сторони припинили подружні відносини і однією сімєю не проживають з квітня 2016 року.

Причиною розпаду сімї є відсутність між ними взаємоповаги та взаємопорозуміння, спільності інтересів, втрату почуттів.

Позивач на розірвання шлюбу згодна та наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує лише формально, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Спору щодо місця проживання дитини та поділу майна подружжя не має.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Судовий збір по справі складає 640,00 грн, який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

На підставі ст.105 ч.3, 110, 112, 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, (дошлюбне прізвище ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 25.08.2007 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, на підставі актового запису №483, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище: чоловіку ОСОБА_2, жінці - ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ж. В. Теренчук