№ 556/477/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2017 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді- Котик Л.О.

при секретарі - Соловей Г.С.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Мельник О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Рівнеобленерго» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ПАТ «Рівнеобленерго» про усунення перешкод у користуванні земльною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку він є власником земельних ділянок, площею 0,1341 га - для ведення особистого селянського господарства та площею 0,1500 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1. На даних земельних ділянках розташована бетонна опора ліній передачі електричної енергії, а також повітряні лінії електропередач, які належать ПАТ «Рівнеобленерго» і відносяться до охоронної зони об»єктів енергетики. Це обмежує позивача у праві користування земельними ділянками, так як будь-яке будівництво нових споруд, садіння дерев, тощо в зоні проходження ліній електропередач є неможливе. У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернувся до відповідача з вимогою усунути перешкоди в користуванні земельної ділянки шляхом знесення бетонної опори лінії електропередач, однак відповіді не отримав. А тому вимушений був звернутися в суд з даним позовом.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги і надав пояснення в межах пред'явленого позову.

Представник відповідача позов не визнала, пояснила, що згідно розробленої технічної документації по інвентаризації земель, що передаються в оренду ПАТ «Рівнеобленерго», Товариству були передані земельні ділянки, загальною площею 0,4188 га в тому числі і під опорою №2 ПЛ-35, яка знаходиться на земельній ділянці позивача. Договір оренди є діючим на сьогоднішній день, тобто Товариство здійснює використання земельних ділянок під об»єктами електроенергетики згідно вимог чинного законодавства. Земельним кодексом України визначено, що уздовж повітряних ліній електропередач встановлюються охоронні зони. І відповідно до Правил охорони електричних мереж, у межах охоронних зон землі у їх власників та користувачів не вилучаються, а використовуються з обмеженями, передбаченими цими Правилами. Дійсно позивачем у 2011 році оформлено право власності на дві земельні ділянки. І згідно документів, наявних в технічній документації, на момент виготовлення даної технічної документації на земельних ділянках діє зона обмеження - проходить повітряна лінія електропередач. Таким чином позивач набув права власності на зазначену земельну ділянку з встановленими законодавством України обтяженнями на її використання, що пов»язані з розташуванням на ній ліній електропередач. А згідно вимог ст.. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов»язані дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов»язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. А тому рахує позовні вимоги ОСОБА_3 безпідставними.

Вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку , що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником двох земельних ділянок в АДРЕСА_1, в т.ч. земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,1500 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,1341 га. Право власності на вказані ділянки виникло у позивача в 2011 році, і що підтверджується Державними актами серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2.

Також встановлено, що над земельними ділянками ОСОБА_3 проходять повітряні лінії електропередач, для яких у відповідності до ст.. 76 Земельного кодексу України, ст..ст. 14, 16 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об»єктів», Правил охорони електричних мереж, затверджених Постановою КМУ №209 від 04.03.1997 р. визначено обмеження земельної ділянки ОСОБА_3 у вигляді встановлення охоронної зони ЛЕП.

Такі обмеження були визначені при проведенні землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки при передачі ділянок у власність ОСОБА_3 на підставі рішень Рафалівської селищної ради №664 від 05.08.2009 та №15 від 07.12.2010 року, що підтверджується технічною документацією, в т.ч. пояснювальною запискою, висновком Управління Держкомзему у Володимирецькому районі, протоколом встановлення і погодження меж, експлікацією угідь.

Про наявність даних обмежень ОСОБА_3 було відомо з часу приватизації земельних ділянок, що підтверджується його власноручними підписами.

Також встановлено, що ПАТ « АЕС Рівнеобленерго» орендує земельні ділянки, відведені для розміщення та обслуговування об»єктів транспортування та розподілу електроенергії в межах населеного пункту смт. Рафалівка, що підтверджується договорами оренди та рішенням Рафалівської селищної ради №389 від 06.06.2012 року.

Дані обставини були встановлені і рішенням Володимирецького районного сду від 10.04.2013 р. по справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «АЙ-І-ЕС Рівнеенерго» про встановлення платного сервітуту та стягнення заподіяних збитків, яке набрало законної сили.

А як зазначено в ч.3 ст 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також у вище вказаному рішенні зазначено, що ОСОБА_3 отримав дозвіл на будівництво житлового будинку та розпочав використання земельних ділянок в АДРЕСА_1, після встановлення ліній електропередач, розміщених у встановленому порядку. При передачі вказаних вище земельних ділянок у власність позивачу наявність охоронних зон ЛЕП була належним чином визначена та віднесена до обтяжень земельної ділянки.

Таким чином позивач набув права власності на зазначену ділянку з встановленими законодавством України обтяженнями на її використання.

Згідно вимог ч.1 ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов'язані:

-забезпечувати використання їх за цільовим призначенням;

- дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон;

Відповідно до ст..319 ЦК України вланик володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов»язує. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов»язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 76 ЗК України землями енергетичної системи визнаються землі, надані під електрогенеруючі об'єкти (атомні, теплові, гідроелектростанції, електростанції з використанням енергії вітру і сонця та інших джерел), під об'єкти транспортування електроенергії до користування. Землі енергетичної системи можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередач встановлюються охоронні зони.

Стаття 112 ЗК України встановлює, що охоронні зони створюються: уздовж ліній зв'язку електропередачі для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти. Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України.

Частиною 6 статті 19 Закону України "Про електроенергетику" передбачено, що в охоронних зонах електричних мереж, а також інших особливо важливих об'єктів електроенергетики, діють обмеження, передбачені законодавством України щодо використання земель.

Відповідно до ч. 2 п. 4 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою КМУ від 04.03.97 року N 209, у межах охоронних зон землі у їх власників та користувачів не вилучаються, а використовуються з обмеженнями, передбаченими цими Правилами. Підприємства, установи, організації та громадяни, яким надано у власність, постійне або тимчасове користування земельні ділянки, де знаходяться об'єкти електричних мереж, зобов'язані вживати належних заходів до збереження зазначених об'єктів.

Згідно п. 5 вищезазначених Правил, охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстані 2 метри для повітряних ліній напругою до 1 кВ.

Крім цього, відповідно до ст. 32 Закону України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів" в охоронних зонах кабельних ліній електропередачі власникам і користувачам земельних ділянок, фізичним і юридичним особам забороняється: саджати дерева та кущі, зводити будинки, споруди будь-якого призначення.

Тобто, діючим законодавством передбачено уздовж електролінії, що проходить через земельну ділянку, якою користується позивач, охоронна зона, в межах якої власник зобов'язаний використовувати її з обмеженнями, передбаченими Правилами охорони електричних мереж, а тому позовні вимоги ОСОБА_3 щодо зобов'язання відповідача ПАТ «Рівнеобленерго» демонтувати бетонну опору лінії електропередач ПЛ-35 кв та її фундамент - є безпідставними, і в позові останнього слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 60,61,209-212 ЦПК України, ст. 319 ЦК України, ст.ст. 76, 112, 91 ЗК УКраїни, Законом України «Про електроенергетику», «Правилами охорони електричних мереж», Законом України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об»єктів», суд ,-

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_3 до ПАТ «Рівнеобленерго» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відмовити за безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я :