Справа № 375/1281/15-ц Головуючий у І інстанції Нечепоренко Л. М.
Провадження № 22-ц/780/1690/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 22 21.06.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

21 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Голуб С.А.

суддів: Приходька К.П., Таргоній Д.О.

за участі секретаря Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 16 грудня 2015 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобовязання передати орендоване майно,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 08 вересня 2014 року між ним та відповідачем був укладений договір оренди № СП000661, за яким орендодавець надав у тимчасове користування орендарю обладнання: шов-різчик та молоток відбійний терміном на 1 день, а орендар зобовязався оплатити орендну плату 360 грн. за шов-різчик та 200 грн. за відбійний молоток за добу.

Згідно з актом №00001694 від 08 вересня 2014 року орендар взяв в оренду шов-різчик FS-13/2В заводський номер 240111 вартістю 31891 грн. та молоток відбійний GSH 16-28, заводський номер 310000277 вартістю 11317 грн.

Відповідачем в цей же день було сплачено 560 грн. Однак 09 веерсня 2014 р. і до моменту звернення до суду з позовом обладнання повернуто не було, встановлено рішенням апеляційного суду Київської області від 19 березня 2015 року, яким частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення орендної плати та неустойки, яким стягнуто неустойку в розмірі 8 000 грн.

На підставі викладеного, позивач просив суд першої інстанції зобовязати ОСОБА_3 передати позивачу шов-різчик та молоток відбійний та стягнути на користь позивача судові витрати.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 16 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ФОП ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки не надав належної правової оцінки всім обставинам справи, а також необґрунтовано мотивував оскаржуване рішення тим, що позивачем не надано документів, які б підтверджували неповернення орендованого обладнання.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі скаржник просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши обставини справи, заслухавши доповідь головуючого судді у справі, пояснення сторін по справі, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 вересня 2014 року між сторонами був укладений договір оренди № СП000661, за яким орендодавець, позивач по справі, надав у тимчасове користування орендарю, відповідачу по справі, обладнання: шов-різчик та молоток відбійний строком на 1 день, а орендар зобовзався сплатити орендну плату в розмірі 360 грн. за шов-різчик та 200 грн. за відбійний молоток за добу.

В даному договорі обумовлені умови оренди, розмір орендної плати, строк дії договору, обовязки та відповідальність сторін.

Згідно з актом №00001694 від 08.09.14 орендар взяв в оренду шов-різчик FS-13/2В заводський номер 240111 вартістю 31891 грн. та молоток відбійний GSH 16-28, заводський номер 310000277 вартістю 11317 грн.. Відповідачем в цей же день було сплачено 560 грн.

В той же час, як вбачається із наданої суду копії договору він укладений в односторонньому порядку, так як маються підписи тільки орендаря ОСОБА_3 відповідача по справі. Тоді як підписи орендодавця ОСОБА_2 в договорі оренди відсутні і печаткою організації чи самого СПД ОСОБА_2 не завірені.

Враховуючи зазначені обставини справи, суд першої інстанції дійшов до висновку про відмову в позові, оскільки позивачем не було доведено ту обставину, що відповідач відмовлявся повернути орендоване майно.

Судова колегія не може погодитися із такими висновками суду виходячи з такого.

У відповідності до ст.ст.759, 762 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов»язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно зі ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобовязаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана.

Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень і докази подаються сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно було укладеного договір оренди, що не заперечується відповідачем у справі, однак відповідачем не повною мірою було виконано зобовязання за цим договором. Зокрема, відповідач не повернув орендоване майно позивачу після закінчення строку дії договору оренди.

Враховуючи цю обставину, позивач вправі вимагати повернення від відповідача належного йому на праві власності майна, яке було передано в оренду строком на один день. Відповідно відповідач зобовязаний повернути таке майно позивачу. Посилання суду першої інстанції на те, що позивач не надав суду доказів того, що відповідач не повернув майно є алогічними, оскільки таких доказів не може бути. У випадку передачі майна сторони підписують акт приймання-передачі. Оскільки майно не передавалось орендодавцю такого акту не було підписано і орендодавець його не може надати суду. В даному випадку такий акт мав надати суду орендар, якщо він не визнає заявлені до нього позовні вимоги.

Крім того,судова колегія вважає, що позивач обґрунтовано на доведення своїх позовних вимог посилався на рішення апеляційного суду Київської області від 19 березня 2015 року, яким було встановлено, що ОСОБА_3 не повернув ОСОБА_4 орендоване майно за договором оренди від 08 вересня 2014 року. Вказані обставини були встановлені судом, а тому в силу вимог ч.3 ст.61 не підлягали доказуванню в судовому засіданні при розгляді даної справи.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 16 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення орендованого майна задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_3 повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 орендоване майно: шов-різчик FS-13/2В заводський номер 240111 та молоток відбійний GSH 16-28, заводський номер 310000277.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 1023 грн. 12 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів, починаючи з дня його проголошення.

Головуючий

Судді