АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2848/17 Справа № 201/6047/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

І М Е НЕ М У К Р АЇ Н И

22 червня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвій Л.О., Пищиди М.М.

при секретарі Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника Педре Бабенко Хорхе

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2016 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2016 року, в обґрунтування якої посилається на те, що про вказане рішення ОСОБА_2 дізналася 15 листопада 2016 року під час ознайомлення представника з матеріалами справи. Вказане рішення стало підставою для вчинення незаконної угоди купівлі-продажу. ОСОБА_2 позову про визнання за нею права власності на квартиру № 13, розташовану у будинку № 8 по вул. Клари Цеткін в м. Дніпропетровську не подавала, оскільки спірна квартира належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно за № 12809103. Оригінал правовстановлюючого документа знаходиться у ОСОБА_2 і вона його не втрачала Окрім того, в матеріалах справи міститься копія паспорта виданого на імя ОСОБА_2, але фотографія в даному паспорті належить іншій особі. В паспорті громадянина України також містяться відомості про шлюб ОСОБА_2 з ОСОБА_3, тоді як згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 Окрім того ОСОБА_2 не є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта ОСОБА_7 Федерації, та у період розгляду справи у суді не перебувала на території України. На підставі рішення суду квартира вибула з володіння власника та вже декілька раз перепродана (а.с.74-76).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2016 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності задоволено.

Скасовано рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2016 року по цивільній справі № 201/6047/16-ц (провадження 2/201/1891/2016) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності за нововиявленими обставинами.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності відмовлено(а.с.160-164).

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені заяви про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2016 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права (а.с.166-171).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - відхилити.

Відповідно ч. 2 ст. 361 ЦПК України та п.3 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами», перегляд справи у звязку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а саме перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 1981 року «Про практику перегляду судоми у звязку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили», як нововиявленні можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення рішення, ухвали, постанови, але про них не знали і не могли знати заявник і суд.

Відповідно п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4, нововиявленні обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесенні законом до нововиявленних обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у звязку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до глави 4 розділу V ЦПК України Законом України № 4176-VІ (4176-17) від 20 грудня 2011 року), та згідно п.17 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» перевірка наявності підстав для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами або підстав для скасування судового рішення проводяться в одному судовому засіданні. Суд розглядає справу по суті спору з урахуванням встановлених судом нововиявлених обставин.

Як вбачається із матеріалів справи, 26 квітня 2016 року позивачка ОСОБА_2 звернулась із позовом до суду до ОСОБА_3 про визнання права власності. Просила суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 265,1 кв.м., житловою площею 186,6 кв.м. (а.с. а.с. 3-5, 34-36).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2 (нова адреса-Володимира Моссаковського) в м. Дніпропетровську, загальною площею 265,1 кв.м., житловою площею 186,6 кв.м.( а.с.65-66).

Вирішуючи питання про визнання права власності за ОСОБА_2, суд 1 інстанції керувався тим, що на підставі договорів купівлі-продажу від 21 квітня 2000 року, які посвідчені нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстровані в державному реєстрі правочинів за реєстровими номерами №№ 837 та 839, позивачу належали квартири №№ 13-14 в буд. 8 по вул. Клари Цеткін в м. Дніпропетровську, які після переобладнання були обєднані в кв. № 13, на яку позивачем 14.11.2013 було отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке було видане Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції. 01 липня 2000 року позивач уклала шлюб з відповідачем, який між ними був розірваний 07 лютого 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 07 лютого 2008 року. Отже, нерухоме майно, яке було набуте нею до реєстрації шлюбу є особистою приватною власністю позивача. Судом також встановлено, що отримуючи свідоцтво про право власності на вказану квартиру, позивач була громадянкою ОСОБА_7 Федерації, що підтверджується копією паспорта позивача та довідкою, наданою Генеральним консульством ОСОБА_7 Федерації в м. Харкові. Також судом встановлено, що з громадянства України позивач не виходила, а навпаки вийшла з громадянства ОСОБА_7 Федерації 18.04.2014, що підтверджується довідкою за № 1905 від 22.02.2016, яка надана Генеральним консульством ОСОБА_7 Федерації в м. Харкові про вихід ОСОБА_2 із громадянства ОСОБА_7 Федерації.

Під час розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2016 року, судом 1 інстанції встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Нижній Тагіл Свердловської області, є громадянкою ОСОБА_7 Федерації, що підтверджується завіреною належним чином копією паспорту громадянина ОСОБА_7 Федерації, виданого УВС ЗАО ОВД району Раменки м. Москви 20 лютого 2007 року, а також завіреною належним чином копією паспорту громадянина ОСОБА_7 Федерації для виїзду за кордон № 71 7229782.

Згідно завіреної належним чином копії свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно за індексним номером 12809103, виданого Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина ОСОБА_7 Федерації серія та номер: 45 08 896044, виданий 20 лютого 2007 року, видавник УВС ЗАО ВВС района Ременки м. Москви) належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_3, загальною площею 265, 1 кв.м. та житловою площею 186, 6 кв.м.

Також встановлено, що ОСОБА_2 у період розгляду Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська цивільної справи не перебувала на території України, що підтверджується паспортом громадянина ОСОБА_7 Федерації для виїзду за кордон, підстав для звернення до суду про визнання права власності вона не мала, оскільки оригінал правовстановлюючого документа не втрачала та спору щодо права власності з ОСОБА_3 на квартиру не мала.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2016 року, суд 1 інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що вищезазначені обставини є нововиявленими в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, та з врахуванням яких обґрунтовано відмовив у задоволенні позову про визнання права власності ОСОБА_2.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність рішення суду першої інстанції, а лише зводяться до особистого тлумачення діючого законодавства, переоцінки доказів по справі та незгоди з рішенням суду, висновки якого є обґрунтованими та ґрунтуються на вимогах закону й узгоджуються з матеріалами справи.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що при розгляді справи, судом першої інстанції були виконані всі вимоги процесуального закону, всебічно перевірено обставини справи, спір вирішено у відповідності з нормами матеріального права. Рішення є обґрунтованим, з повним відображенням обставин, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними. Отже апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін, з вищезазначених підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 представника Педре Бабенко Хорхе - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: