Справа №498/356/17
Провадження по справі №2/498/184/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року

Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Ткачук О.Л.

при секретарі судового засідання Козачінській Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, в смт. Велика Михайлівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вони з відповідачем з 20 липня 2008 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №14. Від вказаного шлюбу мають спільних малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти на даний час проживають з нею, вона їх виховує самостійно та повністю забезпечує матеріально. Причиною розпаду сім'ї послужила різність поглядів на життя та різність характерів подружжя. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Тому, вона просить суд розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, так як, відновлювати спільне проживання з відповідачем не має наміру; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Скарецька; неповнолітню доньку ОСОБА_4 залишити проживати з нею та стягнути з ОСОБА_2 на її користь судовий збір у розмірі 640 гривень.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище ОСОБА_4. У звязку з тим, що з відповідачем ОСОБА_2 досягнуто спільної домовленості щодо проживання після розірвання шлюбу їх спільних малолітніх дітей, просить суд малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишити проживати разом з нею, а малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 залишити проживати з батьком ОСОБА_2. Спір по розподілу майна відсутній.

Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Спору по розділу майна немає. У звязку із досягнутою спільною домовленістю з ОСОБА_1 щодо проживання їх спільних малолітніх дітей після розірвання шлюбу, просить суд їх малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишити проживати разом з матірю ОСОБА_1, а малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 залишити проживати з ним ОСОБА_2.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20 липня 2008 року виконкомом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №14.

На підставі ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважають, що їхня сім'я розпалася остаточно.

Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірванні шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу.

Таким чином, з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачаєст.111 Сімейного Кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу позивачка бажає надалі іменуватися прізвищем «Скорецька», що підтверджується її заявою.

На підставі ч.1 ст.160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Враховуючи, що сторони дійшли згоди стосовно місця проживання дітей, суд вважає можливим залишити проживати малолітню дочку ОСОБА_4 з матір'ю, а малолітнього сина ОСОБА_5 з батьком.

Спору стосовно поділу майна подружжя не має.

Частина 3 ст.115 Сімейного Кодексу України регламентує документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640,00 грн. на користь позивачки ОСОБА_1.

На підставі ст.ст. 10, 11, 197, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Країло), зареєстрований 20 липня 2008 року виконкомом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 14 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 надалі іменувати прізвищем «Скорецька».

Малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, залишити проживати з батьком, а малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишити проживати з матір'ю.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640,00 грн. на користь ОСОБА_1.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати Великомихайлівському районному відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л.Ткачук