Справа № 202/3194/17
Провадження № 2/202/1741/2017
19 травня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді: Мороза В.П.
при секретареві: Овечко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей і молоді Дніпропетровської районної державної адміністрації про надання дозволу на виїзд дитини за кордон, -
У травні 2017 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з вищезазначеним позовом.
В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що в них з відповідачем народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Свідоцтвом про народження (серія НОМЕР_1). Позивачка утримує доньку, піклується про її здоров'я, фізичний та духовний розвиток. Батько дитини родинні стосунки з донькою та позивачкою не підтримує, участі у вихованні дитини не бере, розвитком дитини не цікавиться, не бере участі у її духовному, фізичному та психічному розвитку. На даний час постало питання про здійснення поїздки дитини за кордон, оскільки донька часто хворіє застудними захворюваннями для лікування та профілактики, яких за рекомендаціями лікарів необхідне періодичне перебування дитини на морі, окрім того, виїзд дитини за кордон, вочевидь сприятиме розширенню світогляду, та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку, як особистості. Відповідач ухиляється від надання дозволу на виїзд дитини за кордон. В зв'язку з наведеним позивач просить надати дозвіл на виїзд доньки за кордон без дозволу згоди батька до повноліття дитини.
Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Згідно ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився про час та місце його проведення повідомлявся належним чином.
Суд, представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
20 лютого 2016 року позивач з відповідачем уклали шлюб, про що був зроблений актовий запис № 89, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (серія НОМЕР_2)
Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька - ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про народження, в якому вбачається, що її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_3 знаходиться на утриманні матері. Судом в судовому засіданні також встановлено, що позивачка, турбуючись про виховання та утримання дитини, має бажання та можливість виїзду за кордон, для необхідності періодичного перебування дитини на морі для відпочинку і оздоровлення. Однак, сторони не можуть досягнути згоди щодо питання отримання/надання дозволу на виїзд дитини закордон та оформлення відповідної документації з даного приводу.
Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ч.7 ст.7 СК України).
Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959р., дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які би дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.
Так, за положеннями ст.33 Конституції України, кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).
У відповідності до положень ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.
Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ №231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31.03.1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
Оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Таким чином, чинним законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Як убачається із змісту позову, ОСОБА_1 просить про надання дозволу на виїзд доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 за кордон, без згоди батька - ОСОБА_2.
Суд вважає, що таке звернення до суду спрямоване на захист прав та інтересів найперше дитини, відповідає мети її оздоровленню та профілактики, яких за рекомендаціями лікарів необхідне періодичне перебування дитини на морі, бажанню позивачки розширити світогляд дитини, а тому вимоги позивачки про надання тимчасового виїзду дитини за кордон, без дозволу та супроводу батька підставні підлягають задоволенню.
Оскільки позивач дійсно не отримала згоду відповідача на виїзд дитини за кордон шляхом оформлення нотаріально посвідченої згоди, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька, в супроводі матері.
На підставі ст. 313 ЦК України, ст.ст. 33, 51 Конституції України, ст. 2 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п. 2 - 2 Постанови КМУ від 27.01.1995 р. «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», керуючись ст.ст. 1-4, 8, 10, 11, 15, 57-60, 64, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей і молоді Дніпропетровської районної державної адміністрації про надання дозволу на виїзд дитини за кордон - задовольнити.
Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на тимчасове багаторазове вивезення за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, малолітньої дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею повноліття.
Дозволити ОСОБА_1 або її офіційному представникові, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення нею повноліття.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів із дня отримання копії.

Суддя В.П. Мороз