Справа № 459/70/17
Провадження № 2/459/319/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Кріля М.Д.

при секретарі Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3) про визнання договору дарування недійсним, -

в с т а н о в и в:

Позивач в січні 2017 року звернувся в суд з даним позовом.

20.06.2017 року позивач подав в суд заяву про забезпечення позову, згідно якої, просить суд: вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1; до набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії що вказаної вище квартири. На обґрунтування заяви посилається на те, що є ризики відчуження спірної квартири, в разі чого будуть порушені його житлові права, передбачені Конституцією України, так як згідно Договору дарування він має право довічно проживати у спірній квартирі, а квартиру де він зареєстрований ОСОБА_3 знищила, про що відкрито відносно останньої два кримінальні провадження за знищення майна та самоуправство.

В силу ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши заяву, оцінивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення, але частково з наступних підстав.

Як вбачається з копії договору дарування квартири від 26.02.2007 року, посвідченого нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, та зареєстрованого в реєстрі за №2-478, ОСОБА_1 передав безоплатно ОСОБА_2 у власність як дарунок квартиру (реєстраційний номер 17167134) №57 по вул. Сокальська, буд.40 в м. Червонограді Львівської області.

Згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від27 лютого 2017 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання права користування житловою площею квартири та реєстрація у ній задоволено частково. Крім іншого, визнано ОСОБА_1 таким, що має право на проживання та користування житловою площею квартири АДРЕСА_2, та зобовязано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні житловою площею квартири АДРЕСА_2. Також при вирішенні даного рішення судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєструвала своє право власності на спірну квартиру, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.04.2007 року.

Крім того, рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 21 вересня 2015 року, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 794 911,00 грн. та 3 654,00 грн. сплаченого судового збору.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі допускається на будь-якій стадії судового розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.1 п.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у п. 4 постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам

На підставі наведеного вище, беручи до уваги те, що з матеріалів справи вбачається наявність чималої заборгованості відповідачки перед третьою особою ОСОБА_3, суд приходить до переконання, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, тому слід накласти арешт наквартирну №57, в будинку №40 по вул. Сокальська в м. Червонограді Львівської області.

Так як накладення арешту на майно унеможливлює його відчуження, то заява в частині заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії що вказаної вище квартиридо задоволення не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 задоволити частково

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3, яка на праві власності належить ОСОБА_2, до вирішення спору по суті.

В решті заяви відмовити.

Копію ухвали направити: Державному реєстратору речових прав на нерухоме майно, Червоноградську державну нотаріальну контору, Червоноградський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області потягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: М. Д. Кріль