Справа № 604/239/17
Провадження № 2/604/160/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючого - судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Підволочиської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Підволочиської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення аліментів на сина покликаючись на наступне. 04 липня 2016 року між сторонами розірвано шлюб. Дитина перебуває на повному утриманні Позивача. Відповідач не бере участі у вихованні сина, не навідує його, не цікавиться успіхами у навчанні, здоров'ям. Крім того, зазначає Позивач, Відповідач зловживає алкогольними напоями, неодноразово вчиняв сімейні скандали з погрозами фізичною розправою. З огляду на вказане, враховуючи ухилення Відповідача від батьківських обов'язків, Позивач просить позбавити Відповідача батьківських прав стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) Відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття та судові витрати.

В судовому засіданні Позивач та її представник позов підтримали з підстав, викладених у ньому, просили задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату і час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав заяву, згідно з якою просить розглянути справу у його відсутності. При вирішенні спору покладається на думку суду.

Представник третьої особи на стороні Позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги Позивача та висновок органу опіки та піклування підтримав у повному обсязі.

Суд, повно, всебічно, об'єктивно з'ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3, виданого 10 вересня 2002 року Новосільською сільською радою, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1, перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області 04 липня 2016 року №2/604/257/16. Рішення вступило в законну силу 14 липня 2016 року.

Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно зі ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звертання до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», роз'яснює судам, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам для досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з довідкою Новосільської сільської ради про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб №1769 від 09 грудня 2016 року, сім'я Позивача складається із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, - син; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 - сестра; племінниці - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 Сім'я проживає у житловому будинку 1972 року будівництва, заг. площею 140,8 кв.м., в т.ч. житлова - 59,10 кв.м., 3 кімнати, покрита шифером, що належить ОСОБА_9; займається тваринництвом, має земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та особистого селянського виробництва. Вказане вбачається із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання №1770 від 09 грудня 2016 року.

ОСОБА_3, 2002 р.н., навчається у 9-му класі Новосільської ЗОШ І-ІІІ ступенів. За період навчання зарекомендував себе з позитивної сторони. Вихованням сина в основному займається мати, батько зовсім не цікавиться навчанням сина. Вказане вбачається із характеристики, виданої класним керівником та директором Новосільської ЗОШ І-ІІІ ступенів №106 від 20 грудня 2016 року.

Позивач працює продавцем у магазині «Теко», що у с. Нове Село Підволочиського району, Тернопільської області у ФОП ОСОБА_11 На роботі зарекомендувала себе з позитивної сторони, що вбачається із характеристики №б/н від 12 грудня 2016 року.

Тобто Позивач створила належні умови для проживання, виховання та утримання неповнолітнього сина.

З пояснень Позивача, представника органу опіки та піклування Підволочиської районної державної адміністрації, наданих в судовому засіданні, встановлено, що Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, зокрема не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування, не спілкується з дитиною, не цікавиться її вихованням, не надає дитині матеріального утримання.

Неповнолітній ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що з батьком не спілкується, не пригадує коли бачив його востаннє, батько не бере жодної участі в його житті, лише формально називається батьком.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Висновком органу опіки і піклування Підволочиської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, щодо сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідність вказаного інтересам дитини №01-1016/01-17 від 22 вересня 2016 року встановлено доцільність позбавлення батьківських прав щодо неповнолітнього.

За вказаних обставин судом установлено, що Відповідач не забезпечує своєму неповнолітньому сину необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов'язками.

З цих підстав, враховуючи думку дитини, беручи до уваги її інтереси, необхідність умов її нормального розвитку та виховання, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, позов в цій частині слід задовольнити та позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Крім того, положення ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України передбачають, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що Відповідач за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем не може в повній мірі виконувати своїх обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини, однак Відповідач є молодою працездатною особою, який спроможний допомагати дитині.

Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із вимог ст. ст. 181-184 СК України, згідно яких, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року №1801-VІІІ, з 1 січня 2017 року становить - 1689 гривень.

Враховуючи, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дитини, потреби дитини у розвитку та навчанні, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів слід задовольнити частково, стягувати аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що дасть змогу забезпечити мінімальні потреби дитини такого віку.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212- 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, ст.ст. 150,164, 166, 181- 184 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше 50 (п'ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 19 травня 2017 року, і продовжувати до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову - відмовити.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітнього сина в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сидорак Г.Б.