Справа №442/3901/17
Провадження №2/442/1618/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Крамара О.В.

з участю секретаря Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Дрогобицького району про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з вказаним вище позовом, в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що її рідній тітці - ОСОБА_3 - на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого 13.08.1991 року Виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради народних депутатів, зареєстрованого Дрогобицьким МБТІ за р. № 1790, належав житловий будинок по вул. Зелена Діброва, 14 у м.Стебнику Львівської області.

05 грудня 2016 року її тітка ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй, вказане вище, нерухоме майно.

За життя тітка склала заповіт, який був посвідчений 10 грудня 2002 року державним нотаріусом ОСОБА_2 державної нотаріальної контори за р.№ 1057, згідно до якого, все майно, яке належатиме їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, вона заповіла їй.

Відповідно, у неї, як спадкоємиці за заповітом після смерті тітки, виникло право на отримання спадщини щодо вказаного вище житлового будинку, у звязку із чим вона звернулась до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину.

12 травня 2017 року після вивчення представлених нею документів, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рекомендував звернутись для захисту своїх спадкових прав до суду, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на будинок, у звязку з його втратою, який, окрім інших наявних документів, є підставою для видачі вказаного свідоцтва.

Виготовити дублікат правовстановлюючого документа на спадкове майно не вбачається за можливе, оскільки такий не може бути виданий на імя померлої особи.

З довідки, виданої 04.05.2017 року КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО», доданої до позовної заяви, вбачається, що її тітка в 1991 році набула право власності на свій житловий будинок, шляхом отримання свідоцтва про право власності на нього на підставі рішення Виконкому ОСОБА_2 міської ради народних депутатів за № 168.

Таким чином, у неї дійсно, у звязку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу, виникли перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом в нотаріальному порядку, відтак у неї є всі правові підстави для звернення до суду за захистом своїх майнових прав, тобто визнання права власності на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок (літ. «А-1») загальною площею 46,40 кв.м. та житловою - 28,20 кв.м. у м. Стебнику Львівської області по вул. Зелена Діброва,14 .

Зважаючи на викладене вище, в неї виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд за захистом своїх прав та інтересів.

Позивач в судове засідання не з»явився, від неї поступило клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 міська рада в судове засідання не з?явився від них поступило клопотання, щоб розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Оскільки сторони в судове засідання не з?явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України - не здійснюється.

Беручи до уваги клопотання сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх особистих немайнових або майнових прав та інтересу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.16 даного кодексу визнання прав є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

10.12.2002 року ОСОБА_3 склала Заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і те, на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1. Зазначений заповіт посвідчений Державним нотаріусом ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрований за № 1057.

Як вбачається, із матеріалів справи ОСОБА_3, померла 05.12.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав», державна реєстрація права на нерухоме майно - це вже офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно.

Частиною 1 ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України «право на спадкування мають особи, визначені у заповіті».

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї, як встановлено в судовому засіданні позивач не відмовлявся від спадщини.

Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок, який розташований в м.Стебник по вул..Зелена Діброва, 14 на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого 13.08.1991 року Виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради народних депутатів, зареєстрованого Дрогобицьким МБТІ за р. № 1790, належав спадкодавцю ОСОБА_3. Оскільки у спадкоємця відсутній оригінал правовстановлюючого документу на будинок, а виготовити дублікат правовстановлюючого документа на спадкове майно не вбачається за можливе, оскільки такий не може бути виданий на імя померлої особи, то позивач правомірно звернувся з даним позовом в суд. З врахуванням наведеного вище та враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнає, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення

Враховуючи вищенаведене та

керуючись ст.ст. 10, 57, 58, 60, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, (ід.н.) право власності на житловий будинок (літ. «А-1») загальною площею 46,40 кв.м. та житловою - 28,20 кв.м. у м.Стебнику Львівської області по вул. Зелена Діброва, 14 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 05.12. 2016 року

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя __________________ О.В. Крамар