АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Пікуль А.А.,

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЛЕАНТ ФАРМАСЬЮТІКАЛЗ» про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2017 року позивач звернувся із зазначеним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що з 14 січня 2014 року працював у відповідача, коли на підставі наказу № 7-к від 23 лютого 2017 року був звільнений з посади регіонального менеджера з реклами та просування у м. Києві за скороченням штату працівників за п. 1 частини 1 ст. 40 КЗпП України.

Зазначав, що йому не було запропоновано іншу посаду на підприємстві і відповідачем не було враховано його переважне право на залишення на роботі передбачене ст. 42 КЗпП України, оскільки він є кваліфікованим працівником, окрім того, на його утриманні перебуває неповнолітня донька.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив скасувати наказ № 7-к від 23 лютого 2017 року про звільнення його з займаної посади у зв'язку зі зміною в організації управління і скорочення штату, поновити його на роботі та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також 400 000 грн. грошової компенсації спричиненої моральної шкоди, судовий збір.(а.с. 4-13)

Відповідач проти позову заперечував, зазначав, що на день звільнення позивача не мав вакантних посад і відповідно до вимог ст. 184 КЗпП України не мав права скоротити іншого працівника ОСОБА_2, яка є одинокою матір'ю і має на утриманні неповнолітню дитину та ОСОБА_3, яка має на утриманні неповнолітню дитину та більш продуктивніші результати праці, тому звільнення відбулось з дотриманням норм діючого законодавства. (а.с.41-48)

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 27 квітня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «ВАЛЕАНТ ФАРМАСЬЮТІКАЛЗ» про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди відмовлено. (а.с.134, 136-138)

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення районним судом норм матеріального права, незаконність та необґрунтованість рішення, просив його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. На обґрунтування скарги зазначив, що суд не врахував обставин і доказів, які викладені на обґрунтування заявленого позову і дійшов помилкового висновку про відмову у його задоволенні. (а.с.141-144)

В судовому засіданні ОСОБА_1, його представник - ОСОБА_4 підтримали скаргу і просили її задовольнити, представник відповідача - ОСОБА_5 заперечувала проти скарги і просила її відхилити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що з 14 січня 2014 року ОСОБА_1 працював у відповідача на посаді регіонального менеджера з реклами та просування у м. Києві.(а.с. 23, 49-71)

01 грудня 2016 року наказом № 42/1 відповідачем прийнято рішення про скорочення штату із обґрунтуванням такого зменшенням обсягів продаж.(а.с. 81-82)

16 грудня 2016 року відповідач видав наказ № 479/2 за яким з 24 лютого 2017 року підлягав скороченню штат підрозділу реклами та просування фармацевтичних продуктів на одну штатну одиницю.(а.с. 72)

23 грудня 2016 року наказом № 549/2 запроваджено проведення реорганізації та внесення змін до штатного розпису ТОВ «ВАЛЕАНТ ФАРМАСЬЮТІКАЛЗ».(а.с. 83)

20 грудня 2016 року ОСОБА_1 під особистий підпис був попереджений про наступне скорочення і звільнення.(а.с. 75)

Профспілкової організації на підприємстві не має і до суду не надано доказів, що ОСОБА_1 є членом профспілкової організації.

На підставі наказу № 7-к від 23 лютого 2017 року ОСОБА_1 був звільнений з посади регіонального менеджера з реклами та просування у м. Києві за скороченням штату працівників за п. 1 частини 1 ст. 40 КЗпП України.(а.с. 25, 76)

Колегія суддів перевірила та відхилила доводи апелянта, враховуючи наступне.

За витягом зі штатного розпису ТОВ «ВАЛЕАНТ ФАРМАСЬЮТІКАЛЗ» до прийняття рішення про скорочення штату було передбачено посаду регіонального менеджера з реклами та просування у м. Києві, яка була скорочена з 27 лютого 2017 року.(а.с. 77-80)

Таким чином відповідачем доведено, що на підприємстві відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення штату працівників.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до положень ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається, зокрема, працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації. Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Згідно з частинами першою та третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

При звільненні за п. 1 ст. 40 КЗпП України діють переваги на залишення на роботі, що встановлені ст. 42 КЗпП України.

Районним судом встановлено і це підтверджується доказами по справі, що на день звільнення позивача відповідач не мав вакантних посад, і відповідно до вимог ст. 184 КЗпП України не мав права скоротити іншого працівника ОСОБА_2, яка є одинокою матір'ю і має на утриманні неповнолітню дитину та ОСОБА_3, яка має на утриманні неповнолітню дитину та більш продуктивніші результати праці.(а.с. 90-98)

За таких обставин колегія суддів погодилась із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав задоволення позову.

Посилання апелянта на помилкове зазначення районним судом, що позивачу пропонувались вакантні посади цих висновків не спростовує, тому колегія суддів їх відхилила.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

А.А.Пікуль

Справа № 22-ц/796/6962/2017

Унікальний номер 757/16178/17-ц

Головуючий у першій інстанції - Батрин О.В.

Доповідач Левенець Б.Б.