АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ [1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Музичко С.Г., Панченка М.М.

при секретарі Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД» про визнання майнового права, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 лютого 2014 року,

встановила:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати за нею майнове право на трикімнатну квартиру за будівельним номером НОМЕР_1 на 5 поверсі, загальною проектною площею 112,4 кв. м., на АДРЕСА_1, як на частку в об'єкті незавершеного будівництва згідно договору про спільну діяльність з пайової (дольової) участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку за договором №3828/320-84 (р) від 10 жовтня 2005 року.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД» ( далі - ТОВ Фірма «Консоль ЛТД») 10 жовтня 2005 року було укладено договір пайової (дольової) участі у фінансуванні будівництва №3828/320-84 (р), а 24 березня 2006 року до вказаного договору було укладено додаткову угоду №1.

За умовами вказаного договору вона зобов'язалась в якості внеску у спільну діяльність по дольовій участі у будівництві внести грошовий внесок (пай) у розмірі, еквівалентному 146 120 доларів США в національній валюті України по курсу НБУ на момент оплати поетапно, а ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» зобов'язалось власними та залученими силами завершити будівництво «об'єкта» у відповідності до проекту та вимогам ДНБ з виділенням позивачу по завершенню будівництва «об'єкта» із створеної учасниками спільної дольової власності, його долі в натурі у вигляді трикімнатної квартири за будівельним номером НОМЕР_1 на 5-му поверсі загальною проектною площею 112,4 кв. м. Запланований строк закінчення будівництва «об'єкту» - 4 квартал 2007 року (п.3.4 договору).

Оскільки вона виконала у повному обсязі взяті на себе зобов'язання шляхом внесення грошових коштів відповідно до умов договору, що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів серії 01 БМ №741101 та серії 01 БМ №742052, а також довідкою відповідача від 22 серпня 2013 року, проте відповідач у встановлений договором строк квартиру не передав, введення в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_1 не відбулося і затримується на невизначений строк, у відповідності до положень ст. 15,16, 177, 190, 317, 319, 328, 331, 392, 509, 526, 530, 629 ЦК України, ст. 4, 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» просила позов задовольнити.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 лютого 2014 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 майнові права на трикімнатну квартиру за будівельним номером НОМЕР_1 на 5-му поверсі, загальною проектною площею 112,4 кв. м., на АДРЕСА_1, як на частку в об'єкті незавершеного будівництва згідно договору про спільну діяльність з пайової (дольової) участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку за договором №3828/320-84 (р) від 10 жовтня 2005 року. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року у задоволенні заяви ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» про перегляд заочного рішення суду відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ Фірма «Консоль ЛТД», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 лютого 2014 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що ухвалою Господарського суду Автономної Республіки Крим від 16 липня 2012 року по справі №502-4/2325-2012 порушено провадження про банкрутство ТОВ Фірма «Консоль ЛТД», а тому майнові вимоги до такого боржника з огляду на положення ст.10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» підлягали розгляду в суді, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

У відповідності до ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» справа про банкрутство боржника була підвідомча Господарському суду Київської області. За таких підстав провадження у справі підлягало закриттю.

Крім цього, позивачем не було виконано умови договору пайової участі у фінансуванні будівництва у повному обсязі, оскільки було сплачено кошти лише у розмірі 285 956,25 грн., що на момент внесення було еквівалентно 56 625 доларам США.

З огляду на умови, викладені в п. 3.4 та 3.5 договору, у разі якщо відповідач не має можливості виділити позивачу його долю в запланований термін закінчення будівництва, позивач має права вимагати компенсацію у вигляді надання іншого об'єкта або грошову компенсацію. Жодних звернень щодо компенсації у вигляді грошового відшкодування або надання рівнозначного майна від позивача не надходило, а тому договір продовжує діяти до повного його виконання, тобто до моменту введення об'єкта незавершеного будівництва в експлуатацію.

В судовому засіданні представник ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» - Останіна Г.А. апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове зсідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином (а.с.177).

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач належним чином виконала взяті на себе зобов'язання та протягом встановленого договором строку перерахувала грошові кошти у встановленому договором розмірі, а відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань по договору. З огляду на те, що будинок на АДРЕСА_1 в експлуатацію не введено, до завершення будівництва позивачу, як інвестору, належить майнове право на спірний об'єкт нерухомого майна.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 жовтня 2005 року між ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» та ОСОБА_1 укладено договір пайової участі у фінансуванні будівництва №3828/320-84 (р), за умовами якого позивач зобов'язалася у якості свого внеску у спільну діяльність внести грошові кошти у встановлені договором строки та розмірі, а відповідач зобов'язався у якості свого внеску у спільну діяльність власними та залученими силами, механізмами, обладнанням, а також за рахунок дольових і запозичених коштів юридичних та фізичних осіб завершити будівництво об'єкта у відповідності до проекту та вимог ДБН з виділенням позивачу по завершенню будівництва «об'єкта» із створеної учасниками спільної дольової власності його долі в натурі у вигляді трикімнатної квартири, будівельний номер НОМЕР_1, на п'ятому поверсі, загальною проектною площею 112,4 кв.м.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 24 березня 2006 року до договору №3828/320-84 (р) від 10 жовтня 2005 року пайової участі у фінансуванні будівництва, позивач зобов'язалась у якості внеску у спільну діяльність по пайовій участі в будівництві сплатити грошовий внесок (пай) в розмірі еквівалентному 146 120 доларів США в національній валюті України ( в гривні) по курсу НБУ на момент оплати поетапно: екв. 56 625 дол. США - в строк до 25 березня 2006 р.; екв. 12 785 дол. США - на момент перекриття 4 поверху; екв. 12 785 дол. США - на момент перекриття 8 поверху; екв. 12 785 дол. США - на момент перекриття 12 поверху; екв. 12 785 дол. США - на момент перекриття 15 поверху; екв. 12 785 дол. США - на момент перекриття 18 поверху; екв. 12 785 дол. США - на момент початку оздоблювальних робіт; екв. 12 785 дол. США - за місяць до вводу об'єкта в експлуатацію ( п. 3.1 договору) (а.с. 10).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, на виконання умов договору позивачем було сплачено 18.01.2006 р. - 64 564, 25 грн., що за курсом НБУ на момент оплати становило 12 785 доларів США та 12.10.2005 р. - 221 392 грн., що за курсом НБУ на момент оплати становило 43 840 доларів США, а всього на загальну суму 285 956,35 грн., що в еквіваленті становило 56 625 доларів США (а.с. 12).

Відповідно до довідки ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» від 22.08.2013 р., позивачем було проведено оплату частини пайового внеску в розмірі 285 956,25 грн., що в еквіваленті становить 56 625 доларів США (а.с.13).

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про повне виконання позивачем взятих на себе зобов'язань в частині сплати грошових коштів у встановленому договором розмірі не відповідає фактичним обставинам справи.

Доказів проведення позивачем оплати по договору у повному обсязі не надано і суду апеляційної інстанції.

Як вбачається з умов договору (п. 3.4), запланований строк закінчення будівництва - ІV квартал 2007 року.

Доказів закінчення будівництва житлового будинку на АДРЕСА_1 та здачі його в експлуатацію матеріали справи не містять.

На підставі ст. 190 ЦК України майном вважається не лише окрема річ чи сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю і визнаються речовими правами.

Майнові права на нерухомість, що є об'єктом будівництва (інвестування), не вважаються речовими правами на чуже майно, тому що об'єктом цих прав є не чуже майно, а також не вважаються правом власності.

Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Таким чином, майнове право - це обумовлене право набуття в майбутньому права власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, необхідні й достатні для набуття речового права.

Аналогічні висновки Верховного Суду України викладені у постановах від 4 листопада 2015 року (№ 6-1920цс15) та від 30 березня 2016 року (№ 6-265цс16).

З огляду на відсутність доказів порушення прав та інтересів позивача з боку відповідача, правові підстави для задоволення позову про визнання майнових прав на об'єкт інвестування у суду першої інстанції були відсутні.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених ч.1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД» задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 лютого 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД» про визнання майнового права відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

Справа №761/34527/13-ц

Апеляційне провадження №22-ц/796/5754/2017 Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М