Провадження № 2/761/2943/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в:

В грудні 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач) про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 9 406 632, 83 грн., що еквівалентно 347 035, 35 доларам США, судові витрати покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 19.02.2015 між сторонами було укладено Договір № 1/15 про надання безпроцентної позики, відповідно до якого відповідач отримав в борг грошові кошти в розмірі 350 000 доларів США та які відповідач зобов'язався повертати частинами, щомісячно, починаючи з 05.03.2015. Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, з червня 2015 року припинив здійснювати погашення заборгованості. Заборгованість по щомісячних платежах за період з червня 2015 року по грудень 2016 року становить 31 503, 9272 долари США. У зв'язку з вище викладеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 347 035, 23 долари США, що еквівалентно 9 406 632, 83 грн. з розрахунку 1 долар США = 27, 1027 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав письмові заперечення, відповідно до яких просив в задоволенні позову відмовити, оскільки позивач відповідачу грошові кошти не передавав, жодних доказів, які б підтверджували ці обставини, суду не надав, а тому у відповідача відсутній обов'язок щодо повернення грошових коштів, а у позивача відсутнє право вимагати повернення вказаних коштів.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 19.02.2015 між позивачем та відповідачем укладено Договір № 1/15 про надання безпроцентної позики (далі по тексту - Договір), відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача у власність грошові кошти в розмірі 350 000 доларів США, що еквівалентно 9 848 877, 12 грн., виходячи з офіційного курсу НБУ (1 долар США - 27, 357992 грн.). Відповідач зобов'язався повернути грошові кошти у визначений цим Договором строк (п. 1 Договору).

Пунктом 2 Договору визначено, що позика передається Позикодавцем (позивачем) Позичальнику (відповідачу) безпосередньо при підписанні цього Договору готівкою.

Підписанням цього Договору Позичальник підтверджує факт одержання ним від Позикодавця позики в розмірі, зазначеному в п. 1 Договору. Сторони свідчать про те, що належним чином підписаний Договір є доказом передання грошей від позикодавця до Позичальника (пп. 2.1., 2.2. Договору).

Позика за цим Договором є безпроцентною. Відсотки за Договором не нараховуються і не сплачуються (п. 3 Договору).

Відповідно до п. 5 Договору, сторони домовились, що позичальник розпочне повернення позики з 05.03.2015 і продовжує повертати її щомісячними платежами шляхом передачі коштів Позикодавцю у гривнях, в сумі еквівалентній сумі погашення позики в доларах США, виходячи з середнього готівкового курсу продажу долара США в м. Києві, встановленого станом на відповідний календарний день, в якому здійснюється повернення позики, яка зазначена в графіку погашення позики, викладеного в Додатку №1, який є невід'ємною частиною цього Договору.

Згідно пп. 5.1. Договору, повернення позики має відбуватися не пізніше 5 числа кожного календарного місяця.

Позичальник зобов'язаний повернути всю позику не пізніше ніж до 05.02.2022 (п. 6 Договору).

У разі неможливості повернення позики (її частини) в строк, передбачений п. 5.1. цього Договору, Позичальник зобов'язаний заздалегідь письмово повідомити про це Позикодавця, зазначивши дату, до якої має намір виконати зобов'язання з повернення позики (її частини). Але у будь-якому випадку, цей строк не може перевищувати термін повернення позики, зазначений в (пп. 5.3. Договору).

В разі прострочення повернення чергової частини позики більш ніж на два місяці, Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також вправі нараховувати пеню в розмірі 0, 1 % від несплаченої суми за кожен день прострочення (п. 7 Договору).

Своїми підписами сторони засвідчили, зокрема, що їх волевиявлення є вільним, усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі, умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін (положення п. 11 Договору).

З матеріалів справи також вбачається, що сторонами погоджено і Графік погашення заборгованості за Договором про надання безпроцентної позики № 1/15 від 19.02.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 1047 ЦК).

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав в повному обсязі, у встановлені Договором строки борг не погашав, до позивача у відповідності до пп. 5.3. Договору позики не звертався.

Позивач пояснив, що відповідач перестав погашати заборгованість починаючи з червня 2015 року. З Графіку погашення заборгованості вбачається, що з березня 2015 року по травень 2015 року включно відповідач мав погасити 885, 04 доларів США, 1 075, 47 доларів США, 1 004, 27 доларів США відповідно, а всього на загальну суму 2964,78 доларів США.

З вирахуванням вказаної суми коштів, заборгованість відповідача становить 347 035, 23 долари США.

Відповідно до п. 9 Договору позики, в разі, коли Позичальник не поверне позику на вимогу Позикодавця в порядку, передбаченому п. 7 Договору або у встановлений в п. 6 Договору строк, Позикодавець вправі стягнути заборгованість в безспірному порядку.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

При цьому, як роз'яснив Верховний суд України у постанові від 18 грудня 2009 року № 14 згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання.

У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Враховуючи вище викладене та ту обставину, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань відповідно до Договору позики від 19.02.2015, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню не погашена заборгованість в розмірі 347 035, 23 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на 12.06.2017 (100 доларів США - 2612, 4759 грн.) еквівалентно - 9 066 211, 75 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 6890 грн.

Керуючись ст. 202, 207, 525, 526, 533, 612, 625, 629, 1046, 1049 ЦК України, ст. 10, 11, 59, 60, 88, 209, 212, 213, 215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики від 19.02.2015 року за №1/15 в розмірі суми основної заборгованості - 347 035,23 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 12.06.2017 року становить кошти в сумі - 9 066 211 грн. 75 коп., та судовий збір в сумі - 6890 грн., а всього кошти в розмірі - 9 073 101 (дев»ять мільйонів сімдесят три тисячі сто одну) гривню 75 коп.

В задоволенні іншої частини вимог, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: