АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 610/481/17 Головуючий 1-ї інстанції Тімонової В.М.
Провадження № 22-ц/790/4102/17 Доповідач Колтунова А.І.
Категорія: спори, що виникають із сімейних
правовідносин про стягнення аліментів
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

при секретарі: Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 03 травня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

22 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначила, що 20 серпня 2005 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 03 грудня 2013 року було розірвано.

Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем та з січня 2017 року дитина повністю перебуває на її утриманні.

Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, фінансову допомогу на її утримання у добровільному порядку надає нерегулярно та в недостатньому для гідного розвитку дитини розмірі.

У добровільному порядку сторонами згоди щодо розміру та регулярності надання фінансової допомоги на утримання дитини не досягнуто.

Зважаючи на зазначене, ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

03 травня 2017 року ОСОБА_1 подано заперечення на позов, в якому просив визначити розмір аліментів на утримання дитини у частці від доходу, а саме в розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заперечення зазначив, що він офіційно працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «Атлантіс» (далі ТОВ «Атлантіс») на посаді менеджера, має регулярний дохід, розмір якого становить 3 285,00 грн. Заперечував щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з нього на користь позивача на утримання дитини з підстави невеликого розміру заробітної плати, наявності онкологічного захворювання та необхідності медичного обстеження, нагляду та лікування.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 03 травня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 22 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам по справі. Під час ухвалення рішення не було взято до уваги доводи, викладені в письмових запереченнях. Судом не було надано належної оцінки тому факту, що відповідач має офіційне місце роботи та регулярний дохід, розмір якого становить 3 285,00 грн., зважаючи на що висновки суду щодо стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі є необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству. Судом під час визначення розміру аліментів не було враховано стан здоровя та матеріальне становища відповідача

Висновки суду стосовно матеріального стану та стану здоровя відповідача та дитини не підтверджуються будь-якими належними та допустимими доказами. Також відповідача не було належним чином повідомлено про час та місце слухання справи, чим порушено належні йому процесуальні права.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав.

ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з стану здоровя дитини, а саме, з наявності у ОСОБА_3 сколіозу, що потребує додаткових витрат на його лікування. Крім того, судом зазначено, що відповідач має мінливий доход, зважаючи на що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню у твердій грошовій сумі.

Колегія суддів не погоджується з даними висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, підтверджується письмовими доказами та не оспорюється сторонами, що 20 серпня 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, який рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 03 грудня 2013 року розірвано (а.с. 5).

Від зазначеного шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4), який проживає разом з ОСОБА_2 та її чоловіком ОСОБА_4 (а.с. 13, 27).

Колегія суддів вважає рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі необґрунтованим, суд першої інстанції неправильно застосував положення ст. 184 Сімейного кодексу України (далі СК України), що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

ОСОБА_1 з 2012 року працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «Атлантіс» на посаді менеджера із збуту. Загальна сума доходу за період з березня 2016 року по березень 2017 року становить 43 750,10 грн., тобто, в середньому по 3 645,84 грн. на місяць (а.с. 54).

Відповідно до ч.3 ст. 181, ч.1 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З аналізу матеріалів справи та пояснень відповідача вбачається, що він з 2012 року має постійну роботу та його дохід не є мінливим, судом першої та апеляційної інстанції не встановлено, що він має будь-який інший дохід або отримує прибуток від іншої діяльності, зважаючи на що, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо стягнення аліментів у частці від доходу.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, який стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини у частці від доходу останнього.

Що ж стосується розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на утримання дитини, то колегія суддів дійшла висновку про доцільність стягнення ? частини з усіх видів доходу ОСОБА_1, зважаючи на наступне.

З виписки із медичної карти хворого № 21812 вбачається, що ОСОБА_1 страждає на хронічний етмоїдит (а.с. 48).

Крім того, в матеріалах справи міститься медичний висновок Європейського радіологічного центру від 10 жовтня 2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 має онкологічне захворювання та йому рекомендовано консультацію у лікаря-онколога (а.с. 49).

Також матеріали справи містять квитанції, з яких вбачається, що відповідач приймав участь в утриманні дитини, надавав у добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання (44 - 46).

Як було вищезазначено, ОСОБА_1 з 2012 року працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «Атлантіс» на посаді менеджера із збуту. Загальна сума доходу за період з березня 2016 року по березень 2017 року становить 43 750,10 грн., тобто, в середньому по 3 645,84 грн. на місяць (а.с. 54).

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував проти надання матеріальної допомоги на утримання дитини, проте посилався на необґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, розмір якої становить 1 500,00 грн. щомісячно, та зазначив, що даний розмір грошової суми, з урахуванням розміру заробітної плати, наявності онкологічного захворювання та необхідності подальшого лікування, є для нього завеликим.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція ООН «Про права дитини»), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України суд першої інстанції обмежився лише доводами, викладеними в позовній заяві, необґрунтовано не врахував майновий стан відповідача, наявність онкологічного захворювання та необхідність перебування під наглядом лікарів, зважаючи на що, суд в порушення ч.4 ст. 10 ЦПК України не сприяв всебічному та повному зясуванню обставин справи та без зясування стану здоровя та матеріального становища платника аліментів дійшов помилкового висновку про стягнення аліментів в розмірі 1 500,00 грн. щомісяця.

Під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_2 не було надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження доводів щодо більшого розміру доходи, а ніж той, який встановлений судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.1,2 ст. 3 Конвенція ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Наведені відповідачем доводи щодо погіршення стану його здоровя, наявності онкологічного та ряду інших захворювань, необхідності лікування є правовою підставою для стягнення аліментів в розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначений розмір аліментів не є таким, що порушує гарантоване державою право дитини на гідний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зважаючи на зазначену норму, на ОСОБА_2 також покладено обовязок утримання дитини. Проте, остання не надала будь-яких письмових доказів, з яких вбачається її матеріальне становище, стан здоровя тощо. Нею не зазначено будь-яких обставин, що є правовою підставою для визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини у більшому розмірі.

Що ж стосується посилань позивача на наявність у дитини хвороби та необхідність її лікування, то колегія суддів вважає за необхідне розяснити, що відповідно до ст. 185 СК України ОСОБА_2 не позбавлена права звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.1, 3, 4 ч.1 ст. 309, ст. 313, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 03 травня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 лютого 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.).

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: С.С. Кругова

ОСОБА_5