РІШЕННЯ
іменем України
12 червня 2017 рокуСправа №451/1401/16-ц
Провадження № 2/451/66/17

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Мулявка О.В.

з участю секретаря судового засідання Кормилюк Т.С.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радехові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2016 року до суду із позовною заявою звернулася ОСОБА_2 , відповідно до вимог якої, просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_8 ..

В обґрунтування позову посилається на обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_8 , в результаті чого відкрилася спадщина, до складу якої увійшло, окрім іншого і будинковолодіння, що розташоване у АДРЕСА_1 .

Позивачка є однією із спадкоємців за законом першої черги і у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Однак, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне нерухоме майно по причині відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкову масу.

Із посиланням на норми матеріального та процесуального права, зазначає, що за захистом прав вимушена звертатися до суду.

У судовому засіданні попередньо позивачка, а у подальшому і її повноважний представник, вимоги підтримали у повній мірі та надали пояснення аналогічні, викладеним у заяві (а.с.2). Окрім цього представник наголосив, що право власності на нерухоме майно, яке увійшло в склад спадкової маси, у встановленому законом порядку не зареєстроване, що унеможливлює реалізацію прав його довірительки у позасудовому порядку. Позов просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги визнала та зазначила, що шлюб між нею та з померлим ОСОБА_8 , розірваний у 1994 році і на спадкове майно вона не претендує. У подальшому, скерувала до суду заяву із визнанням вимог, у які просила продовжувати розгляд справи без її участі.

Також, відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове не з`явилися. Надавши суду письмові заяви із визнанням вимог, просили розгляд справи здійснити за їх відсутності.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані ними документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до положень ст.ст.11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст.ст.10,60,61 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, судом констатовано та не заперечено сторонами (ч.1 ст.61 ЦПК України), що померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 (а.с.5), належав житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.2), право власності на який не зареєстровано у встановленому законом порядку (а.с.14).

ОСОБА_2 позивач у справі, як дочка померлого ОСОБА_8 (а.с.71) та спадкоємець за законом першої черги, яка проживала із померлим на момент його смерті (а.с.74) і продовжує проживати у спірному будинку (а.с.16), у встановленому законом порядку звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с.80), що підтверджується матеріалами спадкової справи №127/16, однак набути майнові права на спадкову масу не в змозі, з підстав відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинковолодіння (а.с.83).

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права.

Відповідно до вимог статей 1216 та 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою ( частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до змісту частин 2, 3 статті 1223 ЦК України зазначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За змістом статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Під час вирішення позовних вимог, судом, окрім іншого, приймаються до уваги обставини визнання вимог відповідачами і така позиція сторін, із врахуванням обставин констатованих судом, жодним чином не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (ст.174 ЦПК України).

Більше того, суд вважає за необхідне зазначити, що як вбачається із матеріалів спадкової справи №127/16 ОСОБА_3 один із відповідачів, у встановленому законом порядку надала нотаріусу заяву про відмову від спадщини (а.с.55).

Крім цього, шлюб між ОСОБА_8 (спадкодавець) та ОСОБА_9 (відповідачем) було розірвано 10.02.1994 року і остання вимог про поділ майна, що був об`єктом права спільної сумісної власності подружжя після розірвання шлюбу, у відповідний термі не виносила (ч.2 ст.72 СК України).

Інші ж відповідачі - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із спадкодавцем на момент його смерті не проживали та до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не зверталися (а.с.54-83).

За таких обставин суд не вбачає правових підстав для постановлення ухвали про відмову у прийнятті визнання відповідачами позову і продовження судового розгляду.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідачів в користь позивача слід солідарно стягнути понесені нею судові витрати.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60,61,174,209,212-215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на будинковолодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути солідарно із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , зареєстрованої у АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки с.Полове Радехівського району та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жительки АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жительки АДРЕСА_1 1633 гривень понесених нею судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийМулявка О. В.