Єдиний унікальний номер 243/2670/17 Номер провадження 22-ц/775/1107/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Будулици М.С., Санікової О.С.,

секретар: Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості та індексації по заробітній платі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Фонду Державного майна України про стягнення заборгованості та індексації по заробітній платі.

В обґрунтування позову посилався на те, що він працював у ВАТ «Содовий завод» у період з 17 липня 1992 року по 06 червня 1999 року.

Рішенням Словянського міськрайонного суду від 20 липня 2016 року стягнуто з ВАТ «Содовий завод» на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 862,80 грн., та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06 червня 1999 року по 20 липня 2016 року у сумі 5000 грн.

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ліквідатора ВАТ «Содовий завод» ОСОБА_2 і 03 серпня 2016 року отримав відповідь, в якій вказано, що рішення суду ВАТ «Содовий завод» виконати не має можливості, оскільки в цілому заборгованість ВАТ «Содовий завод» по боргам по заробітній платі станом на 01 серпня 2016 року складає 4086,0 тис. грн.

12 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ВАТ «Содовий завод» про стягнення індексації заробітної плати.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2016 року позовні вимоги позивача ОСОБА_1 задоволені, стягнуто з ВАТ «Содовий завод» індексацію заробітної плати у сумі 5546 грн. 91 коп.

24 січня 2013 року одержано листа № 11-05-00801 від Фонду державного майна України в Донецькій області, про те, що станом на 01 січня 2013 року у Реєстрі державних корпоративних прав по Донецькій області обліковується державний пакет акцій у розмірі 100% статутного капіталу ВАТ «Содовий завод».

18 жовтня 2013 року було одержано лист № К-326-3992 Державної виконавчої служби України про те, що Постановою господарського суду Донецької області № 5/174Б від 04 вересня 2003 року ВАТ «Содовий завод» визнано банкрутом.

Позивач просив суд стягнути з Фонду державного майна України заборгованість по заробітній платі у сумі 862 грн. 80 коп., та індексацію заробітної плати у сумі 5546 грн. 91 коп.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 травня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі та індексації заробітної плати відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодився позивач - ОСОБА_1 і оскаржив його в апеляційному порядку. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на необгрунованість рішення суду першої інстанції, вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушені норми матеріального права. Просить апеляційний суд скасувати рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 17 травня 2017 року, ухвалити нове рішення, яким стягнути з Фонду державного майна України на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 862 грн., 80 коп. та індексацію заробітної плати у сумі 5546 грн. 91 коп.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання апеляційного суду представник Фонду державного майна України не зявився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, зареєстрованою в журналі телефонограм за № 2547 (а.с. 46).

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність осіб, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював у ВАТ «Содовий завод» у період з 17 липня 1992 року по 06 червня 1999 року.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 20 липня 2016 року позовні вимоги позивача ОСОБА_1 задоволені, стягнуто з ВАТ «Содовий завод» заборгованість по заробітній платі в сумі 862 грн. 80 коп.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2016 року позовні вимоги позивача ОСОБА_1 задоволені, стягнуто з ВАТ «Содовий завод» індексацію заробітної плати у сумі 5546 грн, 91 коп.

Постановою Господарського суду Донецької області від 04.09.2003 року у справі № 5/174Б ВАТ «Содовий завод» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, яка триває до теперішнього часу.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що відповідач по справі, а саме Фонд Державного майна України несе субсидіарну відповідальність за боргові зобовязання ВАТ «Содовий завод» є безпідставними, виходячи з наступного:

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Фонд державного майна України» (із змінами і доповненнями), Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління обєктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо обєктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Частиною 3 статті 96 ЦК України передбачено, що учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобовязаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобовязаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Висновок суду першої інстанції про те, що Фонд Державного майна України в силу ст. 176 ЦК України не несе субсидіарну відповідальність по боргам ВАТ «Содовий завод», до того ж не є правонаступником ВАТ «Содовий завод», є законним і обґрунтованим.

Відповідно до частини 1 статті 176 ЦК України, Держава, ОСОБА_3 Крим, територіальні громади не відповідають за зобовязаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 619 ЦК України передбачено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Згідно з частиною 2 статті 152 ЦК України, акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобовязаннями усім своїм майном. Акціонери не відповідають за зобовязаннями товариства і несуть ризик збитків, повязаних з діяльністю товариства, у межах вартості акцій, що їм належать (крім випадків, установлених законом).

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що відповідно ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державне підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки частиною 1 статті 4 вказаного вище Закону передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 862 грн., 80 коп. та індексації заробітної плати у розмірі 5546 грн. 91 коп. мають задовольнятися в порядку, визначеному Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Частиною 2 статті 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та, розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у звязку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

Статтею 45 вказаного вище Закону передбачена черговість задоволення вимог кредиторів.

Частиною 9 статті 111 ЦК України передбачено, що виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообовязкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу.

У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обґрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Ніяких нових обставин, які не були предметом дослідження в суді першої інстанції та давали б підстави для проведення апеляційним судом переоцінки, зробленої судом першої інстанції, в апеляційному суді не наведено та нових доказів не надано.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи та є безумовними для скасування чи зміни рішення, у справі не встановлено.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 17 травня 2017 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: