Справа № 131/713/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2017

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олексієнко О.Ю.,

при секретарі Телевань С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ціна позову 31154,24 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1, в якій вказав, що відповідно до укладеного договору №б/н від 22 лютого 2012 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання вказаного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України та п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку судовий штраф в розмірі 500 грн. ( в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритими у валюті USD)+5% від суми позову.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, таким чином, зобов'язання за вказаним договором не виконав та станом на 28 лютого 2017 року має заборгованість 31154,24 грн., яка складається з наступного:

- 2110,90 грн. - заборгованість за кредитом;

- 23718,61 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом;

- 3365,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1459,73 грн. - штраф (процентна складова).

Оскільки взяті на себе зобов'язання за договором відповідач ОСОБА_1 не виконала та від їх виконання ухиляється, позивач звернувся із вказаною позовною заявою до суду та просить стягнути із ОСОБА_1 на свою користь 31154,24 грн. заборгованості за кредитним договором.

В судове засідання представник позивача не з'явився, проте надіслав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, натомість подала до суду заяву, зі своїм визнанням позову, просить розглянути справу за її відсутності.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та постановити у справі рішення, яким частково задоволити позов з наступних мотивів.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України встановлено, що - порушення зобов'язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що - за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як видно з матеріалів цивільної справи, 22 лютого 2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приват Банк» укладено договір № б/н, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 3500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7-33).

Свої зобов'язання згідно договору відповідач не виконав, кредитні кошти не повернув та згідно розрахунку заборгованості (а.с.5,6) за вказаним договором станом на 28 лютого 2017 року має заборгованість 31154,24 грн., яка складається з наступного: 2110,90 грн. - заборгованість за кредитом; 23718,61 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3365,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1459,73 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Кредитним договором передбачена відповідальність за порушення зобов'язання, а саме: пеня та штраф. Тобто за одне й те саме порушення зобов'язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому в ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Тобто вимога банку про стягнення з відповідача одночасно пені та штрафів є взагалі неправомірною, оскільки стягуючи штрафи, висувати вимогу про стягнення пені та комісії банк не має права.

Відповідно до Правової позиції Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 р. у справі №6-2003цс15 згідно зі ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Відповідно до п. 3.6 Постанови Правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.05.2007 року за №541/13808, «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо), а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по комісії та пені за користування кредитом в розмірі 3365,00 грн. задоволенню не підлягають.

За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 27789,24 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

В решті позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 527, 530 1049, 1050, 1054 ЦК України ст.ст. 88, 215-218, 208,209 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рах. № 3111 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО № 305299, заборгованість за кредитним договором №б/н від 22 лютого 2012 року в сумі 27789,24 (двадцять сім тисяч сімсот вісімдесят дев'ять) грн. 24 (двадцять чотири) коп., з яких: 2110,90 грн. - заборгованість за кредитом; 23718,61 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1459,73 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рах. № 3111 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО № 305299, 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд.

Головуючий: