Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1260/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Письменний О. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

20.06.2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів Голованя А.М., Карпенка О.Л.,

при секретарі Савченко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 07 липня 2008 року у справі за заявою прокурора Голованівського району Кіровоградської області в інтересах Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання спадщини відумерлою, -

встановила:

У березні 2008 року прокурор Голованівського району Кіровоградської області в інтересах Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області звернувся в суд із заявою про визнання спадщини відумерлою, яка залишилася після смерті ОСОБА_3. В обґрунтування вимог зазначав, що ОСОБА_3, яка проживала на території Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області померла 01 квітня 2001 року. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 2,72 га, що розташована на території Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Посилаючись на те, що на даний час спадкоємці померлої невідомі та з приводу оформлення спадщини до Голованівської нотаріальної контори та Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області вони не зверталися, просив визнати спадщину після смерті ОСОБА_3 відумерлою та визнати право власності Грузької територіальної громади Голованівського району Кіровоградської області на зазначену спадщину.

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 07 липня 2008 року задоволено заяву прокурор Голованівського району Кіровоградської області про визнання спадщини відумерлою. Визнано спадщину у вигляді земельної частки (паю), розміром 2,72 га, розташованої на території Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 відумерлою та передано її у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах встановлених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, ст. 13 ЦПК України однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», право на апеляційне оскарження мають також особи, які не брали участі у справі, за умови, що суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Задовольняючи заяву прокурора, суд першої інстанції виходив з того, що спадкоємці за законом та за заповітом після смерті ОСОБА_3 відсутні, оскільки після спливу 7 років з метою оформлення спадщини до нотаріальної контори не зверталися.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 померла 01 квітня 2001 року /а.с.3, 5/. За життя ОСОБА_3, як член колективного сільськогосподарського підприємства, мала право на земельну частку (пай) розміром 3,2 га, без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебувала у колективній власності селянської спілки «Зоря», що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КР № 0136400 /а.с.32/.

Після її смерті відкрилась спадщина на зазначену земельну ділянку.

Звертаючись із заявою про визнання спадщини відумерлою, прокурор посилався на ст.1277 ЦК України 2003 року.

Відповідно до ч.1 ст.1227 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Згідно п.п.4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Правила ст.1277 ЦК України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року.

Згідно з п. 1 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом чи заповітом.

За змістом статтей 235, 277 ЦПК України справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов'язковою участю заявника та з обов'язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 є онукою ОСОБА_3, яка померла 01 квітня 2001 року /а.с.17/.

Згідно ч.ч.1,2 п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14 червня 1994 року, чинної на час відкриття спадщини, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном, зокрема, може бути наявність у спадкоємців державного акта на право приватної власності на землю та інше.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини не зверталася, однак у відповідності до ст.549 ЦК УРСР вважається такою, що фактично прийняла спадщину, так як вона вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме володіє сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КР № 0136400 виданого ОСОБА_3

Вказана обставина засвідчує, що ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину після смерті своєї баби ОСОБА_3

Крім того, встановлено, що померла ОСОБА_3 при житті склала заповіт, посвідчений секретарем Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, яким все своє майно заповіла ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Даний факт суд залишив поза увагою, хоч Грузька сільська рада Голованівського району Кіровоградської області є учасником справи, і розглянув справу без участі ОСОБА_2, права якої зачіпаються судовим рішенням.

З огляду на вказане, суд першої інстанції не перевірив наявність у померлої спадкоємців, які вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини в порядку, передбаченому ст.549 ЦК Української РСР, чинної на час виникнення спірних правовідносин, не вирішив питання про залучення до участі у справі заінтересованої особи ОСОБА_2, і дійшов передчасних висновків про обґрунтованість заяви прокурора про визнання спадщини відумерлою.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду про визнання спадщини відумерлою, не відповідають обставинам справи та суперечать нормам матеріального і процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, тому відповідно до ст.309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 07 липня 2008 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні заяви прокурора Голованівського району Кіровоградської області в інтересах держави, в особі Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання спадщини відумерлою відмовити.

Стягнути з прокуратури Голованівського району Кіровоградської області на користь ОСОБА_2 судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 310 грн. 66 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: