СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр.№2/759/2052/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_2, який діє за довіреністю ОСОБА_3, про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус-Груп» про стягнення заборгованості за договором,

В С ТА Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус-Груп» про стягнення заборгованості за договором.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно ТОВ «Статус-Груп». Представник мотивує заяву тим, що відповідач ухиляється від сплати податків та зборів, а отже в разі не вжиття заходів забезпечення позову відповідач може розпорядитись своїм майном таким чином, що утруднить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з статті 152 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчинити дії, встановленням обов'язку вчинити певні дії, забороною іншими особами здійснювати платежі або передати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником в судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження свої вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, позовну заяву та додані до неї додатки, суддя прийшов до висновку про відсутність умов для постановлення ухвали про забезпечення позову за відсутності конкретизації майна, а також купівлі-продажу майнових прав на об'єкт нерухомого майна укладеного 25.09.2013 р.

На підставі викладеного, керуючись ст.151-153 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус-Груп» про стягнення заборгованості за договором - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції щодо забезпечення позову може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня проголошення, а особами у справі, які не були присутні при її проголошенні, з дня отримання копії ухвали Апеляційному суду міста Києва через Святошинський районний суд м.Києва.

Суддя І.Ю. Миколаєць