У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/3776/14-ц

провадження № 4-с/0285/24/17

26 червня 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючої - судді Заполовської Т.Г., за секретаря Павлюк Т.П.,

розглянувши справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Новоград-Волинського МРВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області Титорчук Л.М. щодо накладення штрафу за невиконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

16.06.2017 року скаржниця ОСОБА_1 звернулась до суду з скаргою на дії головного державного виконавця Новоград-Волинського МРВ ДВС ГТУЮ Житомирської області Титорчук Л.М. та просила визнати незаконною та скасувати постанову від 22.11.2016 року про накладення штрафу у розмірі 1700 грн. за виконавчим листом від 23.10.2015 року № 285/3776/14-ц.

Подала клопотання про поновлення пропущеного з поважних причин строку звернення до суду.

В обґрунтування своїх вимог скаржниця посилається на те, що 22.11.2016 року державним виконавцем Титорчук Л.М. винесено постанову про накладення на неї штрафу за невиконання рішення апеляційного суду Житомирської області від 30.09.2015 року № 285/3776/14-ц про зобовязання знести паркан з металопрофілю довжиною 1,78 м та висотою 2,75 м, встановлений на території домоволодіння за адресою: вул. Шосейна, 22 в с. Броники Новоград-Волинського району. ОСОБА_1 вважає, що рішення суду вона виконала в повному обсязі. А вимога про знесення металевого каркасу, який фактично був побудований після винесення зазначеного рішення суду, є перевищенням повноважень державного виконавця і порушують її права. Стверджує, що дії державного виконавця виходять за межі рішення суду, не відповідають чинному законодавству, яке регулює питання виконання державним виконавцем рішення суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представниця скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити.

Представник ДВС в судовому засіданні висловила свої заперечення та просила відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі. Пояснила, що при виконанні рішення апеляційного суду Житомирської області від 30.09.2015 року № 285/3776/14-ц ОСОБА_1 після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження неодноразово надавалися строки для самостійного виконання. Остання на виконання рішення суду демонтувала лише металопрофіль з металевого каркасу, а на цей каркас встановила металеву сітку. Це стало підставою для накладення штрафу.

Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання ОСОБА_1 про визнання поважними причин пропуску строків звернення до суду та їх поновлення, оскільки з 06.12.2016 року скаржник в різних судових установах намагалася оскаржити постанову державного виконавця від 22.11.2016 року.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення учасників провадження, дослідивши письмові докази по справі судом встановлено наступне.

30.09.2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Держземагенство у Новоград-Волинському районі, про усунення перешкод у користуванні власністю апеляційним судом Житомирської області ухвалено рішення, яким позов задоволено та зобовязано ОСОБА_1 знести паркан з металопрофілю довжиною 1,78 м та висотою 2,75 м, встановлений нею на території домоволодіння за адресою: вул. Шосейна, 22, с. Броники Новоград-Волинського району Житомирської області. 23.10.2015 року Новоград-Волинським міськрайонним судом видано виконавчий лист № 285/3776/14-ц (а.с. 19-20, 26).

28.10.2015 року головним державним виконавцем Титорчук Л.М. у відповідності до вимог ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49157372 та надано самостійний термін виконання до 03.11.2015 року (а.с. 44)

При перевірці виконання вищезазначеного рішення суду державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_1 рішення суду в самостійному порядку не виконано, про що 04.11.2015 року складено акт у присутності понятих (а.с. 45). Боржнику повторно направлено зобовязання виконати рішення суду до 20.11.2015 року (а.с.45).

З 17.11.2015 року по 05.05.2016 року виконавче провадження було зупинене на підставі п. 4 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 46-47).

06.05.2016 ОСОБА_1 повторно направлено зобов'язання виконати рішення суду в 10-денний термін з дня отримання та попередження про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду (а.с.42-43).

25.05.2016 року головним державним виконавцем при перевірці виконання рішення суду встановлено, що ОСОБА_1 знесено металопрофіль з металевого каркасу, а на даний каркас боржником встановлено металеву сітку, про що складено акт державного виконавця у присутності понятих (а.с.43 зворот).

20.10.2016 року ОСОБА_1 повторно направлено повідомлення про зобов'язання виконання рішення суду в повному обсязі, а саме: знести паркан, на якому був закріплений металопрофіль до 01.11.2016 року, яке було отримано ОСОБА_1 27.10.2016 року згідно повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с. 52).

11.11.2016 року державним виконавцем здійснено виїзд за адресою: с. Броники, вул. Шосейна 22, Новоград-Волинський район та встановлено, що ОСОБА_1 знесено металопрофіль довжиною 1,78 м. та висотою 2,75 м., а паркан, який складається з металевого каркасу на який кріпився металопрофіль не знесено, про що складено акт в присутності понятих (а.с.53).

22.11.2016 року у звязку з невиконанням рішення суду в повному обсязі державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 в сумі 1700 грн., яку 22.11.2016 року направлено боржнику до відома та вказано 10 денний термін, у який вона зобов'язана виконати судове рішення.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово надавалися строки для добровільного виконання рішення суду, неодноразово державний виконавець виїжджав на місце проживання боржника з метою перевірки стану виконання рішення суду.

ОСОБА_1 отримувала всі повідомлення державного виконавця, як пояснила сама в судовому засіданні, так вказаний факт підтверджується і розписками про отримання рекомендованої кореспонденції.

Невиконання таких вимог є наслідок усвідомленої поведінки ОСОБА_1, яка вважає, що металевий каркас паркану не є частиною паркану з металопрофілю.

Суд не може погодитись з таким твердженням, оскільки паркан це цілісна споруда, яка служить для огорожі, і складається з певних технічних елементів.

Доказів того, що державний виконавець хотів знести не металевий каркас паркану, а металевий каркас ганку, який побудований після постановлення рішення суду, скаржник суду не надав, всупереч вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

Тому суд приходить до висновку, що державний виконавець Титорчук Л.М. добросовісно виконувала свої обовязки, визначені ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», вживала всі передбачені законом заходи щодо примусового виконання рішення, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняла виконавчі дії.

Захід стягнення (у мінімальному розмірі) вона застосувала лише після неодноразових вимог про добровільне виконання рішення суду та попереджень про негативні наслідки його невиконання.

Таким чином відсутні підстави для визнання неправомірними дій державного виконавця, незаконною постанови державного виконавця та її скасування.

Однак суд погоджується із запереченнями скаржника стосовно розміру штрафу, накладеного на боржника в постанові державного виконавця від 22.11.2016 року.

У п. 7 Перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року встановлено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Виконавче провадження (ВП № 49157372) за рішенням апеляційного суду Житомирської області від 30.09.2015 року розпочате 28.10.2015 року постановою про відкриття провадження.

Тому керуватися слід положеннями ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, в редакції від 06.06.2015 року, де ст. 89 передбачала відповідальність за невиконання рішення суду - у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позицію представника відділу ДВС, що постанова про накладення штрафу є окремою виконавчою дією, суд вважає хибною, оскільки оскаржувана постанова винесена саме в рамках виконавчого провадження ВП № 49157372.

Стаття 58 Конституції України закріплює, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Тому, встановивши факт невиконання без поважних причин рішення суду, суд вважає за необхідне у постанові державного виконавця зміни розмір штрафу та накласти стягнення відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Відтак, встановлені підстави для часткового задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, п.7 Перехідних положень ЗУ Про виконавче провадження від 02.06.2016 року, ст.89 ЗУ "Про виконавче провадження від 21.04.1999 року, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

У постанові, винесеній 22.11.2016 року у ВП № 49157372 головним державним виконавцем Новоград-Волинського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_4 за виконавчим листом від 23.10.2015 року № 285/3776/14-ц змінити розмір штрафу з 1700 грн. на 170 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Повний текст ухвали виготовлений 30.06.2017 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча Т.Г. Заполовська