Головуючий в I інстанції Хаустова Т.А.
Суддя доповідач Мальований Ю.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Мальованого Ю.М.,

суддів: Тимченко О.О., Корчистої О.І.,

за участю секретаря: Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Словянського міськрайонного суду Донецької області від 9 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю і поділ спільної сумісної власності,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 12 квітня 2017 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю і поділ спільної сумісної власності з підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Словянського міськрайонного суду Донецької області від 12 квітня 2017 року скасувати. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали. Зазначила, що вона не має юридичної освіти і, подаючи заяву, яку написала під диктовку адвоката відповідача, вважала, що її позов буде залишений без розгляду. Судом був порушений порядок для прийняття ухвали про закриття провадження у справі, оскільки в порушення ч. 2 ст. 174 ЦПК України їй не були розяснені наслідки такої процесуальної дії, а саме неможливість повторного звернення до суду з позовною заявою до того ж відповідача і на тих же правових підставах.

Від позивачки ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без її участі.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, які проти скарги заперечували, просили ухвалу суду залишити в силі, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи на новий розгляд з таких підстав.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі з підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка надала заяву, в якій просить суд закрити провадження у цивільній справі за її позовною заявою у звязку з вирішенням спору в добровільному порядку і їй відомі наслідки відповідних процесуальних дій.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Статтею 174 ЦПК України визначено, що до ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

Відмова позивача від позову - це вияв принципу диспозитивності, тому ця дія здійснюється під контролем суду. Ця правомочність належить до числа більш істотних, тому головуючий зобовязаний розяснити наслідки таких дій, а саме неможливість повторного звернення до суду з тим самим позовом.

Суд повинен перевіряти законність відмови позивача від позову, чи не порушуються при цьому інтереси самого позивача, інших осіб, які беруть участь у справі, інтереси держави. Причини відмови від позову повинну оцінюватися судом з урахуванням обставин справи. Ці дії суд вчиняє до постановлення ухвали про закриття провадження у справі.

Разом з тим, закриваючи провадження у справі з підстав відмови позивача від позову, суд першої інстанції вказаних положень не врахував, не перевірив законність та причини такої відмови, не розяснив наслідки таких дій та не пересвідчився, що позивач дійсно відмовляється від позову.

Крім того, вирішуючи питання про закриття провадження у справі у звязку з відмовою від позову суд першої інстанції на виконання покладеного на нього обовязку щодо розяснення позивачу наслідків таких дій обмежився лише посиланням на те, що наслідки відповідних процесуальних дій позивачу відомі. При цьому заява позивачки про закриття провадження у справі від 19 грудня 2016 року не містить посилань на те, що їй розяснені і зрозумілі наслідки вчинених нею процесуальних дій (а.с.30).

Також матеріали справи не містять доказів належного повідомлення позивача про день, час та місце розгляду справи, зокрема щодо її виклику у судове засідання 12 квітня 2017 року.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що висновки суду щодо необхідності закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю і поділ спільної сумісної власності зроблений без належного зясування дійсних обставин справи, прав та обовязків сторін, з порушенням норм процесуального права. У звязку з цим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням матеріалів до суду першої інстанції на новий розгляд для вирішення питання про закриття провадження у справі у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 315 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Словянського міськрайонного суду Донецької області від 12 квітня 2017 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: