УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої по довіреності діє представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю Казка, приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, про визнання правочину недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої по довіреності діє представник ОСОБА_2, звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю Казка, приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, про визнання правочину недійсним.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 2 грудня 2016 року відкрито провадження по вказаній справі та призначено судовий розгляд.

В судове засідання позивач та його представник не зявивилися. Представника позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 подав на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу без участі позивача і його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю Казка, ОСОБА_6 подав на адресу суду клопотання в якому просить провадження у цивільній справі № 308/11659/16-ц закрити, у звязку з тим що даний спір не підвідомчий в цивільному провадженні.

Відповідачі ОСОБА_3, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої по довіреності діє представник ОСОБА_2, звернувшись до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю Казка, приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, просить визнати недійсним з моменту його укладення договір іпотеки від 24 червня 2016 року, який укладено товариством з обмеженою відповідальністю Казка та ОСОБА_3 що посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за № 959.

Згідно частини 1 статті 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Статтею 16 ЦПК України визначено, що не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, повязаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, правами та обовязками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів; 4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю); 5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; 6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів; 7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України; 8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство. 9) справи у спорах, підвідомчих господарським судам, щодо порушення прав інтелектуальної власності з використанням мережі Інтернет. Підвідомчий господарським судам спір може бути передано сторонами на вирішення третейського суду, крім спорів про визнання недійсними актів, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб, спорів, передбачених пунктом 4 частини першої цієї статті, та інших спорів, передбачених законом. Рішення третейського суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що за вимог ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу, в даному випадку, на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постановах Верховного Суду України від 01.07.2015 р. у справі № 3-327гс15, від 21.01.2015 р. у справі № 3-207гс14, відповідно до якої акціонер (учасник) товариства може оспорити договір, вчинений господарським товариством, якщо обґрунтує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав.

Тобто, незалежно від суб'єктного складу, якщо учасник (акціонер) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то такий спір підвідомчий господарським судам.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» роз'яснено, що в разі, якщо суб'єктний склад осіб, які беруть участь у справі, або предмет позову не відповідають визначеним п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України справам, що виникають із корпоративних відносин, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. 1 ГПК України господарським судам підвідомчі спори щодо захисту порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи.

Враховуючи, що позов пред'явлено засновником ТОВ Казка та стосується майна, яке належить ТОВ Казка, передача даного майна в іпотеку порушує права власника на користування і розпорядження ним, при цьому позивач зазначає, що передача вказаного майна в іпотеку відбулась із порушенням процедури вирішення питань, пов'язаних з управлінням майном товариства, тому суд приходить до висновку щодо підсудності даного спору судам господарської юрисдикції.

Оспорюваний договір укладений між ТОВ Казка та ОСОБА_3 щодо майна, яке належить на праві власності ТОВ Казка, а позов обґрунтований порушенням прав власника на управління майном, що було передане в іпотеку.

При цьому оскільки позов пред'явлено ОСОБА_1, як засновником ТОВ Казка, в інтересах товариства, яке є власником переданого в іпотеку майна, тобто позивач діє не в своїх інтересах, а в інтересах юридичної особи.

Таким чином, суд зазначає, що справи у відповідних спорах відносяться до підсудності господарського суду, і за вказаних обставин позовні вимоги ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої по довіреності діє представник ОСОБА_2, можуть бути розглянуті виключно в межах розгляду господарського судочинства.

За вимог п. 1 ч.1 ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, суд приходить до висновку, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої по довіреності діє представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю Казка, приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, про визнання правочину недійсним, слід закрити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 205, 210, 293, 294 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільні справі за позовною заявою ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої по довіреності діє представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю Казка, приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, про визнання правочину недійсним закрити.

Роз'яснити позивачу, що розгляд таких справ здійснюється в порядку господарського судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області, через Ужгородський міськрайонний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_8