АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Прокопчук Н.О., Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Білоус Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича, третя особа Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса КМНО Ковальчука С.П. та просив зобов'язати відповідача зняти обтяження та вилучити запис з Державного реєстру обтяжень рухомого майна зареєстрований 27.09.2013 за №13925523 щодо автомобіля ACURA MDX, номер об'єкта НОМЕР_2, номер державної реєстрації НОМЕР_1, який був предметом застави кредитного договору №0 від 10.08.2007 та належить на праві власності позивачу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24.03.2017 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що в рішенні Апеляційного суду м. Києва від 23.06.2015 встановлено факт погашення позивачем достроково кредитні зобов'язання в повному обсязі, а тому відсутні підстави для залишення обтяження на автомобіль ОСОБА_3, який був предметом застави. Зазначив, що при розгляді справи суд першої інстанції не звернув увагу на те, що нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду відповідно до п.п. 5.1. п. 5 Глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами від 22.02.2012.

Справа № 761/38625/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6087/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Притула Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що діючим законодавством чітко передбачено порядок припинення обтяження рухомого майна, і суд не має законом передбаченого права зобов'язати нотаріуса вчинити дії щодо зняття обтяження та виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору про надання споживчого кредиту №0 від 10.08.2007, який був укладений між АКІБ «Укрсиббанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3, останньому було надано кредит у сумі 40 000,00 доларів США, який відповідач зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 10.08.2014 або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом.

Відповідно до витягу із Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 07.07.2016 вбачається, що 27.09.2013 приватним нотаріусом КМНО Ковальчуком С.П. було зареєстровано приватне обтяження - застава рухомого майна на підставі Договору застави, 0, 10.08.2007, ПАТ «Дельта Банк» та об'єктом обтяження зазначено автомобіль ACURA MDX, номер об'єкта НОМЕР_2, номер державної реєстрації НОМЕР_1 (а. с. 8).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 23.06.2015 відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Дельта банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а. с. 6-7), в зв'язку з наданням відповідачем довідки №73 від 15.05.2015 виданою посадовою особою первісного кредитора - ПАТ «Укрсиббанк» про те, що кредитний договір №0 від 10.08.2007 достроково погашений ОСОБА_3

У зв'язку із наявності зазначеного рішення, ОСОБА_3 05.07.2016 звернувся до приватного нотаріуса КМНО Ковальчука С.П., про зняття заборони на відчуження транспортного засобу вищевказаного автомобіля (а. с. 9). Листом від 04.08.2016 за №520 приватний нотаріус КМНО Ковальчук С.П. надав роз'яснення ОСОБА_3 щодо звернення та зазначив, що зняття обтяження у даному випадку можливе лише за заявою заставодавця у разі визнання рішенням суду договору застави недійсним (а. с. 10).

20.07.2016 ОСОБА_3 звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта банк» та просив невідкладно вжити заходів щодо зняття обтяження із автомобіля (а. с. 11).

Листом від 28.07.2016 ПАТ «Дельта Банк» повідомило ОСОБА_3, що була проведена службова перевірка та встановлено, що довідка №73 від 15.05.2015 дійсно видавалася позивачу, але в останній була зазначена сума заборгованості, а не факт дострокового розрахунку позивача за вищезгаданим кредитним договором.

Крім того, позивача було повідомлено, що Банк не погоджується з рішенням Апеляційного суду м. Києва від 23.06.2015, в зв'язку з чим на вказане рішення Банком подано касаційну скаргу (а. с. 12).

ОСОБА_3 зазначає, що з урахуванням наявності рішення Апеляційного суду м. Києва, на підставі якого було встановлено факт проведення ним остаточного розрахунку за кредитним договором, нотаріус зобов'язаний був вчинити дії по вилученню запису про обтяження автомобіля, у зв'язку з чим звернувся із відповідним позовом до суду.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 574 ЦК України, застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно із ч. 2 ст. 575 ЦК України закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом - у володіння третій особі.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 577 ЦК України застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Згідно із ст. 28 Закону України «Про заставу», застава, в тому числі, рухомого майна, припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Відповідно до п. 5.1. Глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 передбачено, що нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення:

кредитора про погашення позики;

про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки);

про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки;

про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору;

органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини;

про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою;

про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт;

про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав;

про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір;

про відчуження майна, переданого під виплату ренти;

за рішенням суду;

в інших випадках, передбачених законом.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що законодавець чітко регламентує діяльність нотаріусів під час зняття ними заборони на відчуження майна. Зняття такої заборони відбувається, як правило у зв'язку з встановленням факту виконання боржником основного зобов'язання належним чином.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представнику позивача було запропоновано надати суду для огляду первісні документи на підтвердження сплати позивачем зобов'язань за кредитним договором, або документ на підтвердження повноважень посадової особи, яка видала позивачу довідку про погашення зазначеного кредиту, але представник відмовився надати вказані документи.

Враховуючи вищезгадані обставини та те, що в суді першої інстанції, позивач не надав суду докази на підтвердження виконання ним зобов'язань за кредитним договором, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог правильними.

Колегія суддів звертає увагу на несвоєчасне виготовлення судом першої інстанції рішення, але вважає, що вказана обставина не спростовує висновки суду щодо розгляду справи по суті позовних вимог, в зв'язку з чим не може бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Посилання представника особи, яка подала апеляційну скаргу на те, що при розгляді справи суд першої інстанції не звернув увагу на наявність рішення Апеляційного суду м. Києва від 23.06.2015 про відмову в задоволенні позову ПАТ «Дельта банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а. с. 6-7), на підставі якого було встановлено, що позивач повністю розрахувався за своїми кредитними зобов'язаннями, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновки суду першої інстанції, оскільки позивач відмовився надати суду первісні документи на підтвердження сплати ним коштів за кредитним договором, або документ на підтвердження повноважень посадової особи, яка видала позивачу вищезгадану довідку .

Крім того, в суді встановлено, що вказане рішення оскаржено в касаційному порядку Банком, в зв'язку з чим не може вважатися остаточним у розумінні вимог практики Європейського суду з прав людини, і внаслідок чого реалізується принцип «допуску до правосуддя», а тому його не можна вважати остаточним, незважаючи на набрання законної сили з часу його винесення.

Посилання в апеляційній скарзі на безпідставне незастосування судом першої інстанції Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», колегія суддів також вважає безпідставним з урахуванням того, що позивач не надав суду доказів на спростування пояснень, а навпаки застосування Постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 №830 «Про затвердження Порядку ведення державного реєстру обтяжень рухомого майна» за недоведеністю позивачем факту належного розрахунку за кредитним договором, на думку колегії суддів також не спростовує висновків суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Отже, висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,308,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

Т.А.Семенюк