Справа № 357/3329/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Цуранова А. Ю. ,
при секретарі Солом'яна Л. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до: 1) ОСОБА_2; 2) ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
В березні 2017 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вищевказаною позовною заявою.
Зазначав, що 15.02.2016 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до умов якого останній отримав від позивача грошові кошти в розмірі 606 800 доларів США, а також зобовязався повернути позику до 25.05.2016 року.
Вказував, що з метою забезпечення виконання зобовязань за договором позики між ним та ОСОБА_3 14.05.2016 року було укладено договір поруки № 1 за умовами якого останній поручився перед кредитором за виконання зобовязань позичальником на суму в розмірі 200 000 грн.
Посилаючись на порушення зобовязань за договором позики в частині повернення обумовлених договором грошових коштів, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму заборгованість в розмірі 16 256 416 грн., стягнути з ОСОБА_3 суму заборгованості в розмірі 200 000 грн., а також стягнути солідарно з відповідачів 8000 грн. судового збору.
В судове засідання позивач та представник позивача не з'явились, останній подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, в якій щодо винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись за відомою адресою, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст. 224 ЦПК України.
В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
15.02.2016 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач (позикодавець) передав на поворотній основі у власність позичальника грошові кошти в сумі 606 800 доларів США, які останній зобовязався повернути до 25.05.2016 року, що підтверджується копією вказаного договору позики (а.с. 14-15).
Згідно п. 1.2 договору позики, передача суми позики відбулась в момент підписання даного договору, підписи сторін свідчать про те, що кошти передані і договір укладено.
Пунктом 2.4 договору сторони погодили, що у випадку своєчасного повернення суми позики позикодавець видає позичальникові розписку про виконання позичальником зобовязань за даним договором. Відсутність у позичальника розписки означає невиконання позичальником зобовязань за даним договором. Дата розписки підтверджує своєчасність повернення суми позики.
З метою забезпечення виконання зобовязань за договором позики 14.05.2016 року між позивачем та ОСОБА_3 (поручитель) був укладений договір поруки № 1 (а.с. 16-17).
Відповідно до п. 1.1 договору поруки поручитель поручається перед позикодавцем за виконання ОСОБА_2 (позичальник) свого обовязку з повернення суми позики у розмірі 606 800 доларів США за договором позики від 15.02.2016 року, укладеним між позикодавцем та позичальником.
Поручитель поручається перед позикодавцем за виконання позичальником свого обовязку частково в обсязі 200 000 грн., і відповідає перед позикодавцем за порушення зазначеного зобовязання (п. 1.2 договору).
Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості грошей.
Положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України закріплено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
З матеріалів справи вбачається про порушення відповідачем ОСОБА_2 зобовязань за договором позики в частині повернення грошових коштів в розмірі 606 800 доларів США, що на день розрахунку 25.05.2016 року, становить 16 456 416 грн. (1 долар США = 27,12 грн.)
Будь-яких доказів на підтвердження виконання умов договору позики в частині повернення грошових коштів відповідачі суду не надали.
Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Положеннями ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
З урахуванням вищевказаного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на відповідних доказах, які наявні в матеріалах справи, а також узгоджуються з нормами матеріального права та договірними взаємовідносинами, які виникли та врегульовані між сторонами відповідно до умов укладеного договору позики та договору поруки, тому позовну заяву слід задовольнити та стягнути на користь позивача заборгованість за договором позики від 15.02.2016 року в розмірі 16 256 416 грн. з ОСОБА_2 та в розмірі 200 000 грн. з ОСОБА_3
Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача слід пропорційно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 8 000 грн., стягнувши 7 902,40 грн. (98,78%) з ОСОБА_2 та 97,60 грн. з ОСОБА_3
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до: 1) ОСОБА_2; 2) ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 15.02.2016 року в розмірі 16 256 416 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 15.02.2016 року в розмірі 200 000 грн.
Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 8 000 судового збору, стягнувши з ОСОБА_2 7 902,40 грн. та з ОСОБА_3 97,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Суддя ОСОБА_4