Провадження № 2/761/1042/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бондарю В. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 24 червня 2016 року звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони із Відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі із 18 вересня 2010 року. Вказує, що вони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Дитина). Вказує, що спільне життя із Відповідачем не склалося, в сім'ї виникали різного роду непорозуміння та сварки, виявилося, що вона та Відповідач мають різні погляди на життя та відношення до сім'ї. Вказує, що після народження Дитини Відповідач допускав насильство в сім'ї, застосовував до неї фізичну силу, погрожував, намагався викрасти Дитину, у зв'язку з чим вона зверталася до Національної поліції. Зауважує, що з травня 2016 року шлюбних стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть та з 12 червня 2016 року проживають окремо. Оскільки почуття між ними втрачено, шлюб існує формально, вважає, що сім'ю зберегти неможливо. Зауважує, що Дитина проживає із нею та у разі розірвання шлюбу, також проживатиме із нею. При цьому зауважила, що Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання Дитини не надає. Вказує, що Відповідач має відмінний стан здоров'я, працює в інтернет магазині продавцем та отримує, з його слів, заробітну плату близько 7 000 грн., інших дітей на утриманні не має, батьки Відповідача також мають хороший стан здоров'я та займають відповідальне становище у суспільстві. Просила суд ухвалити судове рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та Відповідачем та стягнути із Відповідача на її користь аліменти на Дитину у розмірі 3 000 грн., але не менше ніж 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення Дитиною повноліття.

У судовому засіданні факти і обставини, викладені у позовній заяві, Позивач підтвердила, просила суд позов задовольнити. Також зауважила, що на даний час шлюб вичерпав себе і, що спори щодо поділу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та щодо визначення місця проживання Дитини відсутні. Зауважила, що витрати на Дитину складаються із відвідувань басейну, дитячого дошкільного закладу, танців. Також зауважила, що їх Дитина має проблеми зі здоров'ям. Категорично заперечувала щодо надання судом строку для примирення, оскільки намірів зберігати шлюб вона не має. Крім того, під час розгляду справи, коли стало відоме місце роботи Відповідача, Позивач зауважила, що вона не заперечуватиме щодо визначення розміру аліментів у частковому виразі, а саме у розмірі ? частини доходів Відповідача. Зауважила, що на час пред'явлення позову, Відповідач аліментів не сплачував. Також Позивач висловила бажання, у разі розірвання шлюбу, іменуватися шлюбним прізвищем.

Представник Позивача у судовому засіданні просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні факти і обставини, викладені у позовній заяві визнав частково. Зокрема, визнав позов в частині щодо розірвання шлюбу та просив суд ухвалити судове рішення, яким укладений між ним та Позивачем шлюб розірвати. В частині щодо стягнення аліментів на Дитину заперечував, мотивуючи тим, що він сплачує кошти на дитину у позасудовому порядку. На підтвердження вказаних обставин надав суду платіжні доручення. Зазначив, що він обіймає посаду комірника в ТОВ «Статус-Електро» та має сталий дохід. Крім того, також зауважив, що він готовий спільно із Позивачем вирішувати всі питання щодо утримання їх Дитини.

Представник Відповідача у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову в частині щодо стягнення аліментів, оскільки Відповідач, як батько, утримує дитину добровільно.

Заслухавши пояснення Позивача, Відповідача, їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення бути не може, шлюб носить формальний характер, тому підлягає розірванню.

Крім того, Позивач просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути із Відповідача на її користь аліменти на Дитину, з урахуванням обставин, які стали їй відомими у судовому засіданні щодо місця роботи Відповідача, просила визначити аліменти у частці від заробітку, зокрема, у розмірі ? частини від заробітку (доходу).

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Шлюб між сторонами розірвано цим рішенням.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 141 Сімейного кодексу України, передбачено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Судом встановлено, що сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Судом також встановлено, що Дитина проживає із Позивачем. Вказану обставину не заперечував Відповідач.

Відповідно до частин 1-3 статті 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до довідки, виданої на ім'я Відповідача, він обіймає посаду комірника в ТОВ «Статус-Електро» з посадовим окладом 5 200 грн.

Із наданих платіжних доручень вбачається, що Відповідач сплачував на ім'я Позивача кошти у період, починаючи з квітня 2016 року і по даний час.

Позивач вказані обставини не заперечувала.

Відповідно до частин 1, 2 статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В ході судового розгляду справи сторона Позивача не скористалася принципом змагальності сторін та не довела обставини, на які вона посилалася у позові, як на підставу його пред'явлення в частині щодо стягнення аліментів, у зв'язку з чим, суд не приймає до уваги позицію Позивача щодо того, що вона самостійно утримує Дитину, оскільки вказані обставини спростовані наданими стороною Відповідача доказами, зокрема, платіжними дорученнями. При цьому, сторона Позивача також не надала жодного доказу в частині щодо витрат, пов'язаних із утриманням Дитини. А застереження Позивача в частині щодо оплати нею лікування Дитини, відвідування басейну та танців, є додатковими витратами на Дитину, які не є предметом спору за цим позовом. До того ж жодного доказу в частині щодо утримання Дитини, крім пояснень Позивача та її представника, у судовому засіданні, стороною Позивача не було надано суду.

За таких обставин, оцінюючи у сукупності письмові докази, оскільки факту ухилення Відповідача від виконання обов'язків, як батька щодо утримання малолітньої Дитини, судом не встановлено, суд прийшов до висновку щодо необґрунтованості позовних вимог, у зв'язку з чим підстав для задоволення позову в цій частині не вбачається.

При цьому, відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 105, 112, 113, 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 88, 209, 212-215, 367 Цивільного процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину - з а д о в о л ь н и т и частково.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 18 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1045 - р о з і р в а т и.

При реєстрації розірвання шлюбу у відділі РАЦС ОСОБА_1 залишити її шлюбне прізвище - "ОСОБА_1".

У задоволенні позову в частині щодо стягнення аліментів на дитину - в і д м о в и т и.

Стягнути із ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судові витрати, пов'язані із розглядом справи у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривню 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи Апеляційним судом м. Києва, якщо його не буде скасовано.

СУДДЯ :