Справа №: 343/675/17
Провадження №: 2/0343/386/17
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Андрусіва І. М.,

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача -ОСОБА_3,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, особою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1; стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

Обгрунтовуючи позовні вимоги зазначила про те,що 23.03.1999 року їй був виданий ордер на жиле приміщення № 52 серії МР з сімєю у скаді 4 осіб на праві зайняття жилого приміщення за адресою АДРЕСА_2, де вона разом з сином, дочкою та відповідачем зареєстровані по цей час. ОСОБА_6, ОСОБА_5 вже більше 10 років фактично не проживає за вказаною адресою, не користується жилим приміщенням, у квартирі відсутні його особисті речі. Добровільно знятись з реєстрації відповідач відмовляється, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, просивши судові витрати покласти на неї. Додатково вказала, що у 2006-2007 роках через зловживання спирними напоями та постійні конфлікти в сім"ї, відповідач перейшов проживати до своєї мами у с. Яворів Долинського району. На даний час вони не розлучені. Близько 4-5 років тому вона провела ремонт у квартирі та замінила вхідні двері. ОСОБА_5 протягом вказаного періоду жодного разу не звертався до неї про видачу дубліката ключа, як користувачеві квартири. З викладених підстав позов просила задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, у його задоволенні просили відмовити, подавши заперечення на позов. Обгрунтовуючи заперечення відповідач вказав про те, що він є квартиронаймачем, як і його дружина, а тому ставити питання про втрату ним права на користування житлом не може. Такою функцією, у відповідності до ст. 405 ЦК України, наділений власник-Долинська міська рада. ОСОБА_4 звернулась до суду з даним позовом тільки після того, як він подав заяву до міської ради про приватизацію спірного житла, яка може бути проведена тільки лише за зверненням усіх дорослих членів сім"ї. Позивачка відмовилась подати таку заяву та одночасно змінила замок на вхідних дверях, чим позбавила його можливості зайти у квартиру, де залишились його речі. Не заперечив, що близько 8 років проживає у своєї мами в с. Яворів, оскільки вона через поважний вік та хворобу потребує постійного догляду та піклування. Пояснив, що ремонту у квартирі не робив, будь-яких коштів на ремонт не давав, комунальні послуги не оплачував.

Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Позивачка просила визнати відповідача таким ,що втратив право користування житловим приміщенням з підстав передбачених ст.71,72 ЖК України.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Відповідно до ст.72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Зі змісту п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вбачається, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Матеріалами справи та судом встановлено, що на підставі рішення міськвиконкому №236 від 25.12.1998 року ОСОБА_4 видано ордер на жиле приміщення №52 серії МП на право найму трохкімнатної квартири в АДРЕСА_3 у складі чотирьох осіб: ОСОБА_4 (квартиронаймач), ОСОБА_5 (чоловік), ОСОБА_7 (син), ОСОБА_8 (дочка) (а.с.3), які зареєстровані за вказаною адресою.

На даний час квартира по вул. Грушевського, 18а кв.30 в м Долина не приватизована, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні (а.с.37)

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин ОСОБА_4 від 19.04.2017 року, складеного депутатом Долинської міської ради ОСОБА_9 за участю сусідів, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований у квартирі за вказаною вище адресою, фактично більше 10 років у ній не проживає, даним приміщенням не користується, особисті речі відповідача відсутні (а.с. 5).

Згідно акту обстеження матеріально-побудових умов та сімейних обставин ОСОБА_10 від 19.05.2017 року, складеного депутатом сільської ради ОСОБА_11, ОСОБА_5, протягом останніх 5 років проживає з матір"ю, яка потребує догляду (а.с. 36).

Факт довготривалої відсутності відповідача , як наймача зазначеної вище квартири, в судовому засіданні підтвердили також свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_6та ОСОБА_13

Зокрема, ОСОБА_12Р, який являється сусідом сторін, зазначив, що відповідач залишив помешкання, коли його син навчався у 10 класі.

Свідок ОСОБА_6, який проживає у тому ж будинку, що і позивачка, суду дав показання, що ОСОБА_5 не бачив уже 10 років. Близько 4-5 років тому ОСОБА_4 робила в квартирі ремонт та поміняла вхідні двері.

З показів свідка ОСОБА_8, даних суду, встановлено, що батько більше 10 років не проживає разом з сім"єю. Причиною того, що він пішов з дому, стало зловживання ним спиртних напоїв та постійні конфлікти в сім"ї. Востаннє батько приходив до них, коли їй було 17 років. Вхідні двері вони поміняли в період, коли проводили в квартирі ремонт, близько 4-5 років тому. Жодних речей чи одягу, які належали б відповідачу, у квартирі немає.

Наведені показання свідків спростовують доводи відповідача та його представника про те, що позивачка близько року поміняла замок у вхідних дверях, чим позбавила його права безперешкодно заходити в квартру та корисуватися його майном, оскільки двері ОСОБА_4 були поміняні близько 4-5 років тому.

Окрім цього, не заслуговують на увагу і твердження представника відповідача про те, що позивачка, звернувшись до суду з даними вимогами, в силу статті 405 ЦК України не наділена такими повноваженнями, оскільки власником квартири є Долинська міська рада. При вирішенні даного спору, який виник з приводу права користування квартирою, що не перебуває у приватній власності, застосуванню підлягають норми Житлового Кодексу УРСР, зокрема ст. ст. 71 - 72, які визначають порядок визнання наймача або члена його сім"ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням в будинках державного і громадського житлового фонду внаслідок їх відсутності понад встановлені строки.

В обгрунтування поважності причини відсутності за місцем реєстрації понад 6 місяців відповідач вказав, що переїхав проживати до матері, ІНФОРМАЦІЯ_2, у с. Яворів Долинського району, оскільки та потребувала його догляду як хвора та пристаріла,, надавши при цьому довідку про стан її здоров"я станом на 12.05.2017 року (а.с.35).

В судовому засіданні встановлено та не заперечив відповідач, що в с. Яворові він вже проживає близько 8 років. Будь-яких доказів того, що хвороба матері та немічний стан стали причиною переїзду з спірної квартири, суду не надано. Окрім цього, відсутні підтвердження, що ОСОБА_4 чинила перешкоди для проживання відповідача у квартирі. Натомість встановлено, що ОСОБА_5 зловживав спиртними напоями, в результаті чого виникали конфлікти, що і стало причиною його переїзду.

Наведені вище підстави довготривалої відсутності (більше 6 місяців) відповідача у спірній квартирі суд вважає не поважними. При цьому суд також враховує, що ОСОБА_5 не оплачував житлово-комунальні послуги, його особисті речі у квартирі відсутні та участі в проведенні ремонтних робіт ніколи не брав.

Таким чином, відповідач, як член сім"ї наймача, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, без поважних причин не проживає в ній понад встановлений законодавством строк, протягом якого могло зберігатись право на користування житловим приміщенням, а тому суд приходить до висновку про доведеність обставин, за наявності яких чинне житлове законодавство України дає підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користуватись згаданою вище квартирою. У зв'язку з наведеним позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та ст.ст. 71,72 ЖК України, керуючись ст.ст. 208, 209, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою №30 по вул. Грушевського, 18А в м. Долина Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з часу ознайомлення з мотивувальною частиною рішення через Долинський районний суд.

Суддя:

Повне рішення суду виготовлено: 22.06.2017 року