Провадження № 22-ц/780/2805/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1.
Категорія 33 22.06.2017
УХВАЛА

Іменем України

22 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Олійника В.І., Матвієнко Ю.О.,

за участю секретаря Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ПАТ «СК «Скайд», ТОВ «Фінанс-Лайн», про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -

встановила:

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_4 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 17 січня 2016 року на лісовій дорозі між вул. 40 років Перемоги та вул. Лугова в с. Білогородка мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_2, і в результаті ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

Даний факт підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду від 25 січня 2016 року, відповідно до якої винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_2

У звязку з цим, позивач ОСОБА_4 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 16 985 грн. 26 коп., 8 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, 5 930 грн. понесених витрат на надання правової допомоги, 2 240 грн. понесених витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 березня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 15 178 грн. 52 коп. матеріальної шкоди і 1 500 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У решті позову відмволено.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесені витрати на надання правової допомоги в розмірі 2 965 грн. і 427 грн. 38 коп. судового збору.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ОСОБА_2 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість, а також на порушення норм процесуального та матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким позивачу відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що брали участь у розгляді справи апеляційним судом, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статей 213, 214 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин відповідно до ст.8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які було досліджено в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їхню належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

У відповідності до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що 17 січня 2016 року о 13 год. 20 хв. водій ОСОБА_2 на лісовій дорозі між вул. 40 років Перемоги та вул. Лугова в с. Білогородка, Києво-Святошинського району, Київської області, керуючи транспортним засобом Шевролет Лачетті, д/н НОМЕР_1, під час вибору безпечної швидкості руху, не врахувала дорожньої обстановки, на заокругленій дорозі допустила виїзд на смугу зустрічного руху, де допустила зіткнення з автомобілем Ауді, К7, д/н НОМЕР_2, який рухався у зустрічному напрямку, в результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, і своїми діями водій ОСОБА_2 порушила п. 12.1, п. 11.2 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 січня 2016 року ОСОБА_2 піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Згідно Звіту про призначення втрати товарної вартості колісного транспортного засобу Ауді К7, д/н НОМЕР_2, проведеного 10 жовтня 2016 року СПД ОСОБА_5, втрата товарної вартості КТЗ Ауді К7, держ. № НОМЕР_2, складає 7 589 грн. 26 коп.

У вказаному Звіті від 10 жовтня 2016 року, складеного СПД ОСОБА_5, вартість відновлювального ремонту згідно калькуляції складає 7 589 грн. 26 коп.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином дослідив обставини справ, дав належну оцінку наданим доказам та дійшов вірного висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 15 178 грн. 52 коп. матеріальної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо встановлення та стягнення з відповідача розміру заподіяної моральної шкоди позивачу ОСОБА_4 в розмірі 1 500 грн. з урахуванням зазначених моральних страждань, ступеня їх тяжкості та тривалості.

У решеті вимог про відшкодування матеріальної і моральної шкоди суд відмовив у звязку з їх необґрунтованістю, з чим колегія суддів погоджується.

В своїй апеляційній скарзі відповідач вважає, що непредявлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі, та на її думку позивач мав звернутись до страховика.

Колегія суддів погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції і вважає, що судом було всебічно досліджено обставини справи та вірно застосовано норми матеріального та процесуального законодавства.

Колегія суддів не погоджується з даними доводами апелянта, оскілки вони спростовуються правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-725цс16, відповідно до якої:

Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіював шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони не містять жодних доказів які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції судового рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 березня 2017 року залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Волохов Л.А.

Судді: Олійник В.І.

ОСОБА_6