Справа № 305/279/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 червня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого-судді: Мацунича М.В.,

суддів: Джуги С.Д,. ОСОБА_1

з участю секретаря: Сочка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 від імені якої діє адвокат ОСОБА_3 на рішення Рахівського районного суду від 13 березня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, де третіми особами без самостійних вимог на предмет спору є: Рахівська міська рада та Рахівське міське комунальне підприємство «Рахівкомунсервіс» про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановила:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Рахівського районного суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування позову зазначає, що вона з 1989 року прописана та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначена квартира перебуває у комунальній власності та знаходиться на балансі Рахівського міського комунального підприємства «Рахівкомунсервіс». У квартирі вона проживала зі згоди попереднього наймача, який помер. Вона має намір переоформити договір найму на квартиру в якій вона проживає на протязі 26 років, однак цьому перешкоджає реєстрація в ній відповідача по справі ОСОБА_4 Останній прописаний у спірній квартирі, однак ніколи в ній не проживав. Посилаючись на викладене, просила суд встановити юридичний факт відсутності проживання ОСОБА_4 по місцю його реєстрації за адресою м. Рахів, вул. Миру, 41/1 з моменту реєстрації місця проживання, тобто з 10.02.1993 року по теперішній час.

Рішенням Рахівського районного суду від 13.03.2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2, відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням представник позивача - ОСОБА_3 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. В обґрунтування скарги посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із його недоведеності.

Однак, із даним висновком суду, щодо підстав для відмови у задоволенні позову, не може погодитись колегія суддів зважаючи на наступне.

Як розяснено в п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в судовому порядку встановлюються юридичні факти якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Статтею 256 ЦПК України визначено перелік фактів, що можуть встановлюватися у судовому порядку. Однак цей перелік не є вичерпним. Судом можуть встановлюватися й інші факти, від яких залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено інший порядок їх встановлення.

З чого слідує, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника (позивача). Тобто, факт має стосуватися безпосередньо заявника (позивача).

Крім того, такий факт має підтверджувати саме існування (наявність) певної обставини від якої залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав особи.

Всупереч зазначеного, у поданому позові ОСОБА_2 просить встановити факт, який безпосередньо стосується не її особисто, а іншої особи відповідача по справі ОСОБА_4 Крім того, ОСОБА_2 просить встановити факт відсутності, а не наявності певної обставини, що є неможливим.

Також, слід зазначити, що зазначені позивачкою підстави позову, які повязані з тим, що ОСОБА_4 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягають захисту в порядку предявлення позову про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а не встановлення факту, що має юридичне значення, стосовно відсутності проживання ОСОБА_4 по місцю його реєстрації.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що предявлений ОСОБА_2 позов є безпідставним, а тому, саме з цих підстав слід відмовити у задоволенні позову, а не через недоведеність таких вимог.

Вказане є підставою для зміни рішення суду першої інстанції в частині його правового обґрунтування, та залишення без змін змісту резолютивної частини рішення суду.

З огляду на встановлені обставини та керуючись приписами статей 10, 11, 60, 212, 307, 309, 313, 314, 316 і 319 ЦПК України, апеляційний суд,

вирішив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 від імені якої діє адвокат ОСОБА_3 задоволити частково.

Рішення Рахівського районного суду від 13 березня 2017 року змінити в частині правового обґрунтування відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 з підстав недоведеності позовних вимог на безпідставність цих вимог.

Резолютивну частину рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним законної сили.

Суддя-доповідач

Судді