АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1956/2017 Головуючий в 1-й інстанції - Камбулов Д.Г.
756/6190/15-ц Доповідач-Чобіток А.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Українець Л.Д.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року позивач пред'явив вказаний позов до відповідачів та зазначав, що 29.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк»,правонаступником якого є Пубіличне акціонерне товариство «Універсал Банк» та ОСОБА_4 було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг №BL 4097, відповідно до умов якого відповідач отримав в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті, 350 000 доларів США зі строком повернення до 01.04.2033 року . В цей же день між банком та ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду № BL 4097/К-1 до генерального договору про надання кредитних послуг №BL 4097 від 29.04 2008 року,відповідно до якого банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в сумі 350 000 доларів США зі сплатою 11,5 % річних.

19 березня 2010 року, 17 червня 2010 року, 22 липня 2011 року, 19 серпня 2011 року,27 жовтня 2011 року, 17 серпня 2012 року,16 квітня 2013 року ,31 жовтня 2013 року,19 червня 2014 року сторони укладали додаткові угоди до генерального договору про надання кредитних послуг №BL 4097 від 29.04 2008 року, до умов яких змінювали розміри відсоткових ставок за користування кредитом.

16 квітня 2013 року в забезпечення виконання зобов'язань позичальником за вказаним генеральним договором будо укладено договори поруки з ОСОБА_3,а 19 червня 2014 року було укладено додаткову угоду до цього договору поруки в забезпечення в повному об»ємі виконання позичальником умов генерального договору та усіх додаткових угод до нього та будь якими іншими додатковими угодами,які будуть укладені до основного договору з моменту набрання чинності цією додатковою угодою до договору поруки.

06 червня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк»,правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» та ОСОБА_4 було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг №BL 4614, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті,543 800 доларів США зі строком повернення до 01.06.2033 року. В цей же день між банком та ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду № BL 4614/К-1 до генерального договору про надання кредитних послуг №BL 4614 від 06.06. 2008 року(індивідуальна угода №2),відповідно до якого банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в сумі 316 955 доларів США зі сплатою 11,5 % річних.

06.06.2008 року між банком та ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду № BL 4614/К-1 до генерального договору про надання кредитних послуг №BL 4614 від 06.06.2008 року (індивідуальна угода №3),відповідно до якого банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в сумі 150 000 доларів США зі сплатою 14 % річних.

19 березня 2010 року. 17 червня 2010 року,22 липня 2011 року,19 серпня 2011 року,27 жовтня 2011 року, 17 серпня 2012 року,16 квітня 2013 року ,31 жовтня 2013 року,19 червня 2014 року сторони укладали додаткові угоди до генерального договору про надання кредитних послуг №BL 4614 від 06.06. 2008 року та індивідуальних угод №2 та №3,до умов яких змінювали розміри відсоткових ставок за користування кредитом.

31 жовтня 2013 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за генеральним договором-2 та 19.06.2014 року додаткову угоду до цього в забезпечення виконання зобов'язань за індивідуальними угодами № 2 та № 3 до генерального договору №4614 від 06.06.2008 року та будь якими іншими додатковими угодами, які будуть укладені до основного договору з моменту набрання чинності цією додатковою угодою до договору поруки.

Посилаючись на те,що відповідач ОСОБА_4 зобов'язань за вказаними угодами щодо повернення кредитних коштів не виконав,внаслідок чого утворилася заборгованість,яка станом на 31.03.2015 року становить 943546,82 доларів США, позивач просив стягнути з відповідачів вказану заборгованість солідарно.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове,яким відмовити в задоволенні позову до ОСОБА_3 Зазначає,що судом при вирішенні даної справи не враховані обставини,які впливають на правильність рішення.

Так , ОСОБА_3 просила зобов'язати банк надати оригінали договорів поруки та додаткових угод до них,оскільки підписи на наданих копіях цих договорів не її, проте суд відмовив в заявленому клопотанні. В зв»язку з зазначеним нею оспорені дані договори до Оболонського райсуду м. Києва,на підтвердження чого надано копію позовної заяви.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з»явились в судове засідання , обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що 16 квітня 2013 року та 31 жовтня 2013 року між позивачем та ОСОБА_3 були укладені договори поруки в забезпечення виконання зобов'язань позичальника - ОСОБА_4 за генеральним договором № BL 409729.04.2008 року, відповідно до умов якого ОСОБА_4 отримав в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті, 350 000 доларів США зі строком повернення до 01.04.2033 року та в цей же день укладеної між ними додаткової угоди № BL 4097/К-1 до генерального договору , за якою банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в сумі 350 000 доларів США зі сплатою 11,5 % річних .

19.06.2014 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду до договору поруки в забезпечення виконання зобов'язань за індивідуальними угодами № 2 та № 3 до генерального договору № 4614 від 06.06.2008 року та будь-якими іншими додатковими угодами, які будуть укладені до основного договору з моменту набрання чинності цією додатковою угодою до договору поруки.

Заявляючи дані позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» зазначав, що ОСОБА_4 належним чином умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку і просив стягнути солідарно як з позичальника, так і з поручителя.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_3 зазначала, що вона не підписувала у 2013-2014 роках окремі договори поруки.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» , суд першої інстанції встановив та виходив з того, що позичальник належним чином умови кредитного договору не виконувались, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню як з позичальника, так і з поручителя солідарно. При цьому судом враховано, що будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження позиції ОСОБА_3 щодо не підписання нею окремих договорів поруки останньою не надано .

Перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_3, колегія суддів вважає його законним та обґрунтованим, відповідним обставинам справи та нормам матеріального та процесуального права, що регулюють правовідносини, що виникли між сторонами.

Доводи апеляційної скарги про те, що договори поруки ОСОБА_3 не підписувались, внаслідок чого є недійсними, на увагу не заслуговують, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частина 1 ст. 58 ЦПК України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Зазначаючи , про те, що нею не підписувались договори поруки , ОСОБА_3 будь-яких належних та допустимих доказів зазначеному, не надала , та на наявність таких не вказала, а заявивши клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, в судове засідання для відібрання зразків її підпису не з'явилась, внаслідок чого в задоволенні клопотання судом було відмовлено.

При цьому слід зазначити, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04.08.2016 року , яке на даний час набрало законної сили, ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні її позову про визнання договорів поруки, які є предметом розгляду у даній справі, припиненими. При цьому суд виходив з того, що ОСОБА_3 не надала жодного належного та допустимого доказу щодо не підписання нею будь-яких договорів.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухваленого в даній справі рішення.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -