Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/3483/16-ц Головуючий у 1-й інст. Помогаєв А. В.
Категорія 59 Доповідач Коломієць О. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Гансецької І.А, ОСОБА_1

з участю секретаря

судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Новоград-Волинського міського округу ОСОБА_4 про визнання незаконної відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії,

за апеляційними скаргами ОСОБА_5, приватного нотаріуса Новоград-Волинського міського нотаріального округу ОСОБА_4 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 квітня 2017 року

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом на обґрунтування якого зазначила, що вона єдиний спадкоємець за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_6, який помер 13 квітня 2015 року. Разом з тим, упродовж року не може одержати у приватного нотаріуса Новоград-Волинського міського округу ОСОБА_7 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 52/100 частки житлового будинку № 10 по вулиці Юношева у місті Новоград-Волинський, оскільки нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва, посилаючись на наявність заяви заінтересованої особи - ОСОБА_5, який звернувся до суду з позовом про визнання права на обовязкову частку у спадщині.

На неодноразові заяви позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачем одержано письмові відповіді приватного нотаріуса ОСОБА_4 про відмову у видачі свідоцтва з підстав зупинення нотаріальних дій.

На думку позивача, подана ОСОБА_5 заява є необґрунтованою та не може бути підставою для зупинення нотаріальних дій через те, що останній не має права на обовязкову частку у спадщині після смерті батька.

З урахуванням вищевикладеного просила визнати незаконною (безпідставною) відмову нотаріуса від 07.09.2016 року у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та зобовязати приватного нотаріуса ОСОБА_4 видати ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 52/100 частки житлового будинку по вул. Юношева, 10, у місті Новоград-Волинський Житомирської області.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені в повному обсязі. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування зазначеного рішення районного суду та ухвалення по справі нового рішення про відмову в задоволенні заявлених вимог. На обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що до участі у розгляді справи судом першої інстанції він не залучався, проте ухвалене по справі рішення безпосередньо стосується його прав та обов'язків в частині обовязкової частки у спадщині після смерті свого рідного батька ОСОБА_8 Також суд неповно з'ясував обставини справи, не надав належної оцінки доказам, у звязку з чим висновки суду не відповідають обставинам справи. При цьому зазначає, що подана ним до суду заява про визнання права на обовязкову частку в спадщині, яка відкрилась після смерті батька, є підставою для зупинення видачі свідоцтва про право на спадщину, про що він неодноразово повідомляв нотаріуса з наданням відповідних доказів.

Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, приватний нотаріус ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при розгляді справи судом першої інстанції були неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, порушені норми процесуального і матеріального права. При цьому суд першої станції не звернув уваги, що ОСОБА_9 оскаржує дії нотаріуса повязані з листами від 31.08.2016р. та від 07.09.2016р. в яких остання повідомляла позивача про неможливість вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, через наявність у суді справи за позовом ОСОБА_8 про визнання за ним права на обовязкову частку у спадщині після смерті батька. При цьому в даній справі нотаріус залучена в якості третьої особи, а тому у нотаріуса були достеменні відомості про обставини, які перешкоджають видачі ОСОБА_3 відповідного свідоцтва. У звязку з чим вважає, що дії нотаріуса відповідали вимогам ч.4 ст. 42 Закону України «Про нотаріат», а тому вимоги позивача вважає безпідставними.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов, районний суд виходи в з того, що у нотаріуса були відсутні підстави для застосування положень ч.4 ст. 42 Закону України «Про нотаріат» та п.4.13 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, оскільки повторне звернення ОСОБА_5 із заявою про зупинення нотаріальних дій свідчить про зловживання останнім своїм правом з метою перешкоджання ОСОБА_10 в отриманні свідоцтва на спадщину і для зупинення нотаріальної дії 07.09.2016 року недостатньо копії позовної заяви заінтересованої особи без отримання повідомлення суду про надходження такої позовної заяви.

Проте такий висновок суду є помилковим виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13 квітня 2015 року помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 263068 виданого відділом ДРАЦС по місту Новоград-Волинському реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області 14.04.2015 року.

Згідно заповіту від 17.06.2013 року ОСОБА_6 заповідав все своє майно ОСОБА_3.

На підставі заяви ОСОБА_3 від 29.04.2015 року приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського округу ОСОБА_4 заведена спадкова справа №40/2015 до майна спадкодавця ОСОБА_6.

ОСОБА_5 звернувся 05.05.2015 року та 23.10.2015 року до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6, претендуючи на обовязкову частку в спадщині, як повнолітня непрацездатна дитина спадкодавця (а.с.74).

Листом від 23 жовтня 2015 року нотаріус ОСОБА_4 розяснила ОСОБА_5 право на звернення до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин з померлим через наявність розбіжностей в прізвищі спадкодавця та спадкоємця (а.с.62). Крім того, 21 квітня 2016 року листом розяснила останньому про відсутність підстав вважати його особою, яка має право на обовязкову частку у спадщині.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 23 травня 2016 року скасовано рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та ухвалено нове рішення про встановлення факту, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 13 квітня 2015 року.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01.06.2016 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 09.08.2016 року відмовлено ОСОБА_5 у визнанні права на обовязкову частку у спадщині з підстав відсутності постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. На заяву ОСОБА_5 від 16.08.2016 року, приватний нотаріус Новоград-Волинського районного нотаріального округу ОСОБА_4 постановою від 16.08.2016 року № 594/02-31 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

17 серпня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до приватного нотаріуса Новоград-Волинського нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про зупинення вчинення нотаріальних дій у спадковій справі ОСОБА_6,Ф. у звязку з його повторним зверненням до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_4, про визнання права на обовязкову частку у спадщині після смерті батька. До даної заяви була додана позовна заява з відміткою працівника Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області про її прийняття.

07 вересня 2016 року приватний нотаріус ОСОБА_4 листом № 641/02-14 на заяву ОСОБА_3 повідомила, що видача свідоцтва про право на спадщину відкладається до вступу у законну силу рішення у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання права на обовязкову частку у спадщини, яка перебуває в провадженні Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області. Рішення у вкзаній справі на даний час судом не прийнято.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про нотаріат» та п.4.13 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

При цьому останній абзац ст. 42 Закону України «Про нотаріат» формулюється таким чином, що отримання обґрунтованої письмової заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт повідомлення суду про находження відповідної позовної заяви, у будь-якому випадку зупиняє вчинення нотаріальних дій до вирішення справи судом.

Факт повідомлення нотаріуса про наявність спору щодо спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 підтверджено як обґрунтованою заявою ОСОБА_5 про зупинення вчинення нотаріальних дій від 17.08.2016 року (а.с.97), так і позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_4, про визнання права на обовязкову частку у спадщини з відміткою міськрайонного суду про її одержання 17.08.2016 року (а.с.98). Крім того, зі спадкової справи, яка була долучена до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 постійно повідомляв нотаріуса про наявність судових справ, про що останнім подавались відповідні докази. А також приватний нотаріус ОСОБА_4 була залучена в якості третьої особи в усіх справах за заявами ОСОБА_5, що свідчить про наявність достеменних відомостей у нотаріуса про обставин, які перешкоджали видати ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину. Отже, отримавши заяву ОСОБА_5 та копію позовної заяви з відміткою суду про прийняття позовної заяви, нотаріус з урахуванням положень ст. 42 Закону України «Про нотаріат», правомірно вважала, що видача свідоцтва про право на спадщину позивачу має бути відкладено до розгляду в суді спору за заявою ОСОБА_5

Посилання суду, що повторне звернення ОСОБА_5 до суду із заявою про визнання права на обовязкову частку у спадщині після смерті батька не є підставою для припинення вчинення нотаріальної дії відповідно до ст. 42 Закону України «Про нотаріат» є безпідставними, оскільки у разі задоволення такої заяви судом, заінтересована особа також матиме право отримати спадщину після смерті свого батька, що вплине на права позивача, щодо отримання спадщини за заповітом.

Крім того, рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01.06.2016р., яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 09.08.2016р., відмовлено у задоволенні вимог ОСОБА_5 про визнання права на обовязкову частку у спадщині з підстав відсутності постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а не у звязку з безпідставністю заявлених вимог через відсутність у ОСОБА_5 права на обовязкову частку у спадщині після смерті батька.

Неодноразове звернення ОСОБА_5 до суду з відповідними заявами не свідчить про зловживання своїми правами, оскільки заінтересована особа намагається у встановлений законом спосіб захистити своє право на отримання спадщини після смерті батька. Також, суд першої інстанції в порушення вимог ч.2 ст. 35 ЦПК України не залучив ОСОБА_5 до у часті в розгляді справі, хоча рішення у даній справі може вплинути на його права та обовязки.

Послання представника позивача на ті обставини, що нотаріус зобовязана була видати її довірительці свідоцтво про право на спадщину за заповітом після отримання копії ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 09.08.2016р., яким залишено без змін рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01.06.2016р., колегія до уваги не приймає, оскільки у даному випадку позивач оскаржує дії нотаріуса повязані з листом від 07.09.2016р., коли позовна заява ОСОБА_5 знаходилась в суді.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що між позивачем та заінтересованою особою на даний час існує спір про право, який має бути вирішений в судовому порядку.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права є підставою для скасування рішення.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 з вищевказаних підстав.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з позивача на користь на користь ОСОБА_5 та приватного нотаріуса ОСОБА_4 підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі по 606 грн. 33 коп. кожному.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_5, приватного нотаріуса Новоград-Волинського міського нотаріального округу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Новоград-Волинського міського округу ОСОБА_4 про визнання незаконної відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 та приватного нотаріуса Новоград-Волинського міського нотаріального округу ОСОБА_4 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі по 606 грн. 33 коп. кожному.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий : Судді :