Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Старовецького В.І.

при секретарі : Каліух К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

13 червня 2017 року до Словянського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вони із відповідачем з 01 березня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, в даний час їх сім'я фактично розпалася, так як вони проживають окремо. Причиною припинення шлюбних відносин стала зміна ставлення відповідача до позивачки в цілому. За весь період часу спроб примирення між ними не було. Спір з приводу поділу спільного майна та місця проживання дитини відсутній. Дитина залишаться проживати разом із позивачкою. У звязку із наведеним, позивачка просила суд ухвалити рішення яким розірвати шлюб укладений між ними 01 березня 2014 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області за актовим записом №98.

Крім того, враховуючи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просила суд також стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилась, від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі, в якій вона свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягав на їх задоволені (.а.с. 15)

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява в якій він не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та просив розглянути справу без його участі. (а.с.16)

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України ) встановив наступне.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 346044, сторони зареєстрували шлюб 01 березня 2014 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області за актовим записом №98 (а.с.6).

Сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія II-ПН № 723273 виданого Управлінням реєстрації актів цивільного стану Адміністрації м. Сургута, Ханти-Мансійського автономного округу-Югри (а.с.7).

Згідно із довідкою про склад родини від 13 червня 2017 року, виданою виконавчим комітетом Слов'янської міської ради, позивачкаОСОБА_1, зареєстрована та проживає за адресою: м. Слов'янськ, в'їзд Челюскінців,8, та разом із нею за вказаною адресою зареєстрована та проживає її неповнолітня дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Сторони проживають окремо і фактично їх шлюбні відносини припинені, оскільки вони за весь період часу окремого проживання спроб примирення між ними не відбулося.

На даний час спір з приводу поділу спільного майна та місця проживання сина відсутній, сторони між собою вирішили, що дитина залишиться проживати разом із позивачкою.

На даний час дитина проживає із позивачкоюОСОБА_1 та перебуває на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються, а також підтверджуються матеріалами справи. Визнання відповідачем даних обставин не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає.

В звязку із цим, суд відповідно до ст. 61 ЦПК України, визнає вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідачі визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

Згідно із ч. 4ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Суд приймає до уваги таку заяву відповідача у звязку із наявністю для того законних підстав, та вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачки.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно із приписами статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, шлюбні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, фактично припинені. Сторони не проживають однією сім'єю і не ведуть спільне господарство. За цей час подружжя не здійснили дій щодо

збереження родинних стосунків, між ними встановились неприязні взаємовідносини. Суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно із положеннями статті 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя ОСОБА_1 і ОСОБА_2, та збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі дружини, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 Сімейного кодексу України).

Передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_2, від обовязку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто.

Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2, не виконує у відношенні своєї дитини передбачені сімейним законодавством батьківські обовязки з їх утримання, чим порушує право дітей на достатній рівень життя. У звязку із чим, позовні вимоги ОСОБА_1, про стягнення аліментів на утримання дітей суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача та визначає аліменти на утримання дитини у відсотковому співвідношенні у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) їх батька, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення нею повноліття.

З огляду на викладене, оскільки передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обов'язку утримання неповнолітню дитину судом не встановлено, домовленості між сторонами щодо способу утримання дитину не досягнуто, з врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, досліджених наданих сторонами доказів у їх сукупності, враховуючи, що дитина проживає разом із позивачкою та знаходяться на її матеріальному забезпеченні, а тому потребує матеріальної допомоги, а також те, що відповідач є працездатним, утриманців не має, аліментів більше нікому не сплачує, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивачкою документально підтверджено, а саме квитанцією № 46/КЗ від 13.06.2017 року сплату судового збору при зверненні до суду з даним позовом в розмірі 640,00 грн, та квитанцією від 12.06.2017 року оплату правової допомоги в розмірі 500,00 грн., які як судові витрати відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на її користь в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, позивачка є звільненою від сплати судового збору при звернені до суду із позовом про стягнення аліментів, у зв'язку із чим, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 11, 60, 212, 213, 214, 215,224-228 ЦПК України, статтями 75, 76, 84, 110-112, 180-183 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити у повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_1 (до шлюбу Ларюшкіна), ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 01 березня 2014 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області за актовим записом №98, розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача - «Юхимчук» залишити без змін.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, останнє відоме зареєстроване місце проживання: м. Слов'янськ, в'їзд Челюскінців,8, на користьОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстроване та фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 червня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в межах платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, останнє відоме зареєстроване місце проживання: м. Слов'янськ, в'їзд Челюскінців,8, на користьОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстроване та фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір в сумі 640,00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.).

Стягнути зОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, останнє відоме зареєстроване місце проживання: м. Слов'янськ, в'їзд Челюскінців,8, в дохід держави на рахунок отримувача 0001 код за банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в сумі 640,00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.)

Стягнути зОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, останнє відоме зареєстроване місце проживання: м. Слов'янськ, в'їзд Челюскінців,8, на користьОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстроване та фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, суму по оплаті правової допомоги в розмірі 500 грн. (пятсот грн. 00 коп.).

Роз'яснити сторонам, що шлюб припиняється з моменту набрання чинності даного рішення, а документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Копію даного рішення після набрання ним чинності надіслати до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_4