Провадження№2/235/684/17
Справа №235/976/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року Красно армійський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючої судді : Величко О.В.,

при секретарі: Долгопольської А.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю прокурора Рудь К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ цивільну справу за позовом Красноармійської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державного підприємства « Покровське лісове господарство» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завдано внаслідок кримінального правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Красноармійська місцева прокуратура звернулась в інтересах держави в особі Державного підприємства «Покровське лісове господарство» до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. В обґрунтування своїх позовних вимог вказали, що 24.09.2012 року в лісосмузі, на території Новоєлизаветівської сільської ради Покровського району, шляхом використання бензопили, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вирізали 7 дерев дуба, чим завдали шкоди ДП «Красноармійське лісове господарство» у розмірі 23044,56 грн. Вироком Красноармійського міськрайонного суду від 09.11.2016 року, який набрав законної сили 12.12.2016 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 246 КК України. Просять стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь Державного підприємства « Покровське лісове господарство» суму шкоди, завданої державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі ? частини від шкоди 23044,56 грн. з кожного. В подальшому позивачем уточнені позовні вимоги, а саме просили стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . на користь Державного підприємства « Покровське лісове господарство» шкоду у розмірі 23044,56 грн.

В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Представник позивача ДП «Покровське лісове господарство» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, про день і час слухання справи повідомлялись належним чином, причини своєї неявки не повідомили ( а.с.52-54,61-67).

Суд на підставі ст.. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки належним чином повідомлені про день і час слухання справи відповідачі не повідомили про причини своєї неявки, а представники позивача не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що вироком Красноармійського міськрайонного суду від 09.11.2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 246 КК України та призначено покарання кожному штраф у розмірі 1700 грн.( а.с. 16- 22).

Вироком встановлено, що ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 умисно, спільними діями вирізали, тобто виділили від кореня штучно насаджені 7 штук дерев екологічно цінного дуба, звичайного, віком від 50 до 70 років, в т.ч. 1 дерево діаметром 30 см., вартістю 1692,72 грн., 1 дерево діаметром 34 см., вартістю 2271,07 грн., 1 дерево діаметром 39 см. Вартістю 3551,59 грн., 1 дерево діаметром 40 см вартістю 3551,59 грн., 1 дерево діаметром 42 см вартістю 3551,59 грн., два дерева діаметром по 45 см вартістю 4213 грн. за дерево на загальну суму 8426 грн., що знаходились на балансі ДП «Красноармійське лісове господарство» загальною вартістю 23044 грн56 коп. ( а.с. 17).

Розрахунок шкоди проведено відповідно такс для обрахунку розміру шкоди дерев до ступеню припинення росту ( додаток № 2 до постанови КМУ від 23.07.2008 року № 665) з урахуванням індексації на 01 січня 2012 року. В результаті незаконного спилу загальна вартість шкоди становить 23044,56 грн., що також підтверджується інформацією, що надана ДП « Красноармійське лісове господарство» ( а.с. 10).

Вищезазначеним вироком суду ступінь вини кожного із засуджених у завданні шкоди потерпілим не встановлена. Заяв від потерпілих щодо визначення відповідальності кожного із засуджених у частці відповідно до ступеня його вини не надходило і судом це питання не вирішувалося.

Прокурором подано уточнену позовну заяву про стягнення з відповідачів шкоди в солідарному порядку.

Відповідно до ст.. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст.. 1166 ЦК України шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно ст.1190 ЦК України особи, спільними діями яких завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до їхньої вини.

Відповідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.03.92 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяній нею (в порядку часткової відповідальності). Особи вважаються такими, що спільно завдали шкоди, якщо вони завдали неподільну шкоду взаємопов'язаним сукупними діями або діями з єдністю наміру. Як правило таке завдання шкоди має місце при скоєнні злочину кількома особами або в разі завдання шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Солідарний характер відповідальності осіб, що спільно завдали шкоди, пояснюється неподільністю результату їх шкідливих діянь та необхідністю створення умов для відновлення порушених прав потерпілого.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж вартості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а позивач має довести, що йому така шкода завдана.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на підставі показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 вказаного Кодексу, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтю 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як встановлено вироком суду, що набрав законної сили, засуджені (відповідачі) діяли за попередньою змовою, умисно і завдали шкоди підприємству ДП «Красноармійське лісове господарство» своїми спільними діями. Розмір шкоди визначено як вироком суду, так і довідкою, яка міститься в матеріалах справи ( а. с. 10, 16-22). Інших доказів, які б спростовували розмір шкоди , вказаний у вищезазначених матеріалах справи, суду не надано.

Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.22,1166, 1190,1192 ЦК України, ст..ст.ст..ст. 3,5,7,8,10,14,57-6-,79,88,208-209,212,218, 224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Красноармійської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державного підприємства « Покровське лісове господарство» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завдано внаслідок кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Державного підприємства « Покровське лісове господарство» матеріальну шкоду у розмірі 23044,56 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: