АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3752/17 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 642/291/17 ОСОБА_1
Категорія: сімейні Доповідач - Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: Швецової Л.А.,

Суддів: Котелевець А.В., Кругової С.С.,

За участі секретаря: Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому, з урахуванням уточнень, просила розірвати шлюб між нею, ОСОБА_3, і ОСОБА_2 зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів громадянського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 153, стягнути аліменти на утримання дітей, ОСОБА_4 Сергійвни, 25 лютого 2005 р. н., та ОСОБА_5, 21 червня 2010 р. н., (з урахуванням індексації), та стягувати їх з ОСОБА_2 в розмірі 1400,00 грн. на кожного, - що складає разом 2400,00 грн., на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення ними (дітьми ) повноліття.

В обгрунтування позову посилалась на те, що сумісне життя з відповідачем не склалося, через непорозуміння та протилежність поглядів на життя та сімейні відносини, по різним причинам виникали сварки, що зробило неможливим подальше спільне проживання. Спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо і не мають наміру відновлювати сім'ю. Шлюбні відносини припинені з вересня 2015 року. Від шлюбу мають двох дітей, доньку - ОСОБА_4, 25 лютого 2005 р. н. та сина - ОСОБА_5, 21 червня 2010 р. н. На теперішній час діти проживають разом з нею та знаходяться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач повністю ухилився від виховання та матеріального утримання дітей, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутися до суду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовлено частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 14 лютого 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 153.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишено «Сурженко».

Копію рішення направлено до Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про реєстрацію шлюбу.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, 25 лютого 2005 р. н., аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 844 грн. 50 коп. з індексацією згідно чинного законодавства України, щомісячно, починаючи з 19 січня 2017 року до досягнення повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ., 21 червня 2010 р. н., аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 844 грн. 50 коп. з індексацією згідно чинного законодавства України, щомісячно, починаючи з 19 січня 2017 року до досягнення повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, судовий збір у розмірі 1280 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить зазначене рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, апелянт зазначив, що діти бажають жити однією сімєю і враховуючи всі обставини і інтереси дітей, він на це згоден та вказує, що він не уникає обовязків по утриманню дітей.

Крім того, апелянт вказує, що діти зареєстровані за його місцем проживання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов частково районний суд виходив з того, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача.

З таким рішенням суду першої інстанції судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Підстави для розірвання шлюбу зазначені в ст. 112 СК України, в якій зазначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник відповідача не заперечував проти розірвання шлюбу.

Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, то судова колегія приходить до висновку, що в цій частині рішення також ухвалено з дотриманням вимог діючого законодавства.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ст. 181 СК передбачає, що способи виконання батьками обвязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і ( або) натуральній формі.

П. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачає, що за відсутності домовленості має батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 батьками ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачується щомісячно.

У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення для справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач офіційно не працевлаштований, тому суд першої інстанції з урахуванням вимог СК України, визначив розмір аліментів на кожну дитину у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

При визначені розміру аліментів, суд першої інстанції враховував матеріальний стан як позивача, так і відповідача, посилання відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції на той факт, що діти зареєстровані за його місцем проживання не може бути підставою для відмови у стягненні аліментів.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: