АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3141/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Кругової С.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Київського районного суду м.Харкова від 21 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Кредитна спілка «Родинний кредит», Кредитна спілка «Тріолан-кредит» про стягнення суми,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Кредитна спілка «Родинний кредит», Кредитна спілка «Тріолан-кредит» про стягнення суми.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 10 жовтня 2013 року між ним та Кредитною спілкою «Родинний кредит», в особі Голови Правління ОСОБА_2, був укладений договір за умовами якого він розмістив у кредитній спілці депозит на суму 31 000 грн. строком на 12 місяців з виплатою 33% річних. За договором від 17 жовтня 2013 року він розмістив у кредитній спілці депозит на суму 147 000 грн. на строк 12 місяців з виплатою 33% річних. 14 травня 2014 року між ним та Кредитною спілкою «Родинний кредит», в особі Голови Правління ОСОБА_2 також був укладений договір за умовами якого він розмістив у кредитній спілці депозит на суму 31 500 грн. строком на 25 місяців з виплатою 36% річних. Крім того, 14 жовтня 2013 року між ним та Кредитна спілка «Тріолан-кредит», в особі Голови спостережної ради ОСОБА_2, був укладений договір за умовами якого ним був внесений додатковий пайовий внесок у розмірі 25 600 грн., 17 лютого 2014 року був внесений додатковий пайовий внесок у розмірі 17 000 грн. з виплатою 45% річних. З 01 березня 2014 року, посилаючись на відсутність грошових коштів, ОСОБА_2 перестав виплачувати йому відсотки за договорами та пайовими внесками. 22 грудня 2015 року відповідач написав розписку про зобов'язання повернути грошові кошти до 30 березня 2016 року, проте кошти не повернув. Позивач зазначив, що неправомірними діями відповідача йому завдана як матеріальна, так і моральна шкода.

У зв'язку з цим просив суд визнати неправомірною відмову ОСОБА_2 у поверненні йому грошових коштів, стягнути з відповідача на його користь 820 000 грн. та 150 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 02 лютого 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Київського районного суду м.Харкова від 21 березня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 7 441,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування додаткового рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким звільнити його від сплати судового збору.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі; вказує, що судом першої інстанції не враховано, що він отримує невелику пенсію, яка є єдиним джерелом доходу, йому складно виділити кошти з пенсії для сплати судового збору, вважає достатньо підстав для звільнення від сплати судових витрат, враховуючи майновий стан сторони.

В судове засідання сторони не з'явились, сторони повідомлялись про час та місце розгляду справи, повістки, які направлені сторонам, повертались із зазначенням «через не запит», ОСОБА_1, як апелянт, рухом справи не цікавиться.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що справа знаходиться тривалий час в провадженні апеляційного суду, оскаржується додаткове рішення суду, колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Ухвалюючи додаткове рішення про вирішення питання судових витрат суд першої інстанції виходив з того, що судовий збір за подачу позовної заяви ОСОБА_1 складає 7 441,20 грн., які підлягають стягненню з позивача на користь держави з урахуванням відмови у задоволенні його позову, доказів в обґрунтування свого матеріального становища суду не надав.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Судом встановлено, що при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Кредитна спілка «Родинний кредит», Кредитна спілка «Тріолан-кредит» про визнання неправомірною відмову ОСОБА_2 у поверненні йому грошових коштів, стягнення з відповідача на його користь 820 000 грн. та 150 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, сума судового збору, яка мала бути сплаченою позивачем, становить 7 441 грн. 20 коп., оскільки позовні вимоги поєднують в собі вимоги майнового та немайнового характеру.

Відповідно до пунктів 10, 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при подані до суду позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору. У випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 09 вересня 2016 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволено частково, відстрочено сплату судового збору до винесення рішення по справі (а.с.18).

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 02 лютого 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Апеляційна скарга на вищевказане рішення суду ухвалою апеляційного суду Харківської області від 28 квітня 2017 року повернута апелянту за його заявою, відповідно до вимог ч.2 ст.300 ЦПК України.

Додатковим рішенням Київського районного суду м.Харкова від 21 березня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 7 441,20 грн., посилаючись на те, що доказів скрутного матеріального становища, як на підставу для звільнення позивача від сплати судового збору, ОСОБА_1 не надав.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з позивача на користь держави судовий збір у сумі 7 441 грн. 20 коп., з яких: 6 890 грн. - судовий збір за вимогами майнового характеру та 551,20 грн. - за вимоги немайнового характеру.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Київського районного суду м.Харкова від 21 березня 2017 року - відхилити.

Додаткове рішення Київського районного суду м.Харкова від 21 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді