Справа № 755/2981/17
"24" травня 2017 р. м. Київ
Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого - судді САВЛУК Т.В.
при секретарі Бурячек О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Дніпровський районний відділ ГУ ДМС України в місті Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,
ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду, просив визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_3 що є предметом позову.
Позивач ОСОБА_1 та його уповноважений представник - ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, пояснили, що квартира АДРЕСА_1 неприватизована, позивач ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_5, від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_6 року у подружжя народився син - ОСОБА_2, який є відповідачем по справі і якого позивач за вимогою ОСОБА_5 зареєстрував за місцем проживання подружжя, 26 травня 2009 року шлюб між подружжям було розірвано, проте з дати реєстрації та по теперішній час, відповідач в квартирі не проживав, тому тягар утримання житла та сплату комунальних послуг несе особисто позивач, оскільки відповідач більше шести місяців в квартирі не проживає, просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною у позовній заяві, про поважні причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення (заперечення) по суті предмету спору не скористався.
Третя особа - Дніпровський районний відділ ГУ ДМС України в місті Києві, в судове засідання не з'явилась, до суду надійшло письмове клопотання про розгляду справи у відсутності уповноваженого представника третьої особи та ухвалити рішення на підставі норм чинного законодавства.
На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.
Відповідно до положень ст. ст. 64, 65 Житлового кодексу України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Судом встановлено, що 15.10.1975 року ОСОБА_6 було видано Ордер на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на підставі Наказу по управлінню справами Ради Міністрів УРСР за № 197 від 13.09.1975 року. Квартира була надана ОСОБА_6 та членам його сім»ї, а саме: дружині ОСОБА_7 та сину - ОСОБА_1, який є позивачем по справі. (а.с.6).
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований в кватрирі АДРЕСА_1 з 25.10.2001 року.
Згідно даних викладених у довідці Державного підприємства «Укржитлосервіс» з місця проживання про склад сім'ї і прописки (форма №3) № 980 від 16.12.2016 року, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 - власник; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с.9)
Відповідно до положень статей 71, 72 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Положення статі 71 Житлового кодексу України, регулюють правовідносини користування жилими приміщенням в будинках державного та громадського житлового фонду.
Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року за № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.
Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Виходячи зі змісту ст. 59 Цивільного процесуального кодексу України, згідно якої обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підтвердження факту відсутності відповідача за місцем реєстрації, позивачем долучено Акт № 591 від 06.10.2016, складений майстером житлової дільниці № 3 ДП «Укржитлосервіс» - ОСОБА_9, прибиральницею - ОСОБА_10, мешканцями будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_11, ОСОБА_8, які підтвердили відсутність відповідача ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 декілька років, а також . (а.с.10,11)
Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в АДРЕСА_1, відповідач добровільно покинув квартиру, місце знаходження відповідача невідоме, за комунальні послуги не сплачує та не несе інших витрат по утриманню житла, ці обставини підтверджуються Актом від 10.02.2017, обставин, які б свідчили про те, що позивач чинить перешкоди відповідачу у користуванні житловим приміщенням, судом не встановлено, тому за встановлених обставин є доведеним обставини відсутності відповідача за місцем фактичного проживання поза межами визначених законодавством строків, визначених ст.71 Житлового кодексу України.
Отже, позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.
Що стосується вимог про зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, то вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Так, згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання
Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семі днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчинити ці дії не має потреби.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 64, 65, 71, 72 Житлового кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року за № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», ст.ст.1, 4, 10, 11, 58, 60, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Дніпровський районний відділ ГУ ДМС України в місті Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва , протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.