Унікальний номер справи 333/2126/17
Номер провадження 2/333/1449/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

м. Запоріжжя 14 червня 2017 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий суддя Фунжий О.А., за участю секретаря судового засідання Лященко В.А., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позов мотивовано тим, що позивач була власником квартири АДРЕСА_1. На підставі договору купівлі-продажу 24 березня 2017 р. вона продала квартиру ОСОБА_3 У цій же квартирі зареєстрований, але не мешкає протягом 6 місяців відповідач ОСОБА_2, який є рідним сином позивача. Оскільки відповідач тривалий час не мешкає в квартирі без поважної причини, позивач просить суд визнати його таким, що втратив право користування вказаною квартирою шляхом зняття з реєстрації місця проживання.

Позивач в судовому засіданні позов та його обґрунтування підтримала, наполягаючи на його задоволенні.

Відповідач позов визнав, в судовому засіданні пояснив, що не проживає в зазначеній квартирі протягом 6 місяців.

Третя особа та її представник, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, однак суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

Позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 травня 2009 р. ОСОБА_1 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1. (а.с. 6)

У зазначеній квартирі крім позивача зареєстровано її сина ОСОБА_2. (а.с. 24, 28)

Згідно акту про непроживання громадян від 19 травня 2017 р. відповідач у вказаній квартирі не мешкає, оскільки з 3 січня 2017 р. він утримується в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» (а.с. 29, 36-37)

24 березня 2017 р. ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу передала у власність ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1. (а.с.26-27)

Суд вважає, що реєстрація відповідача у спірній квартирі перешкоджає власнику квартири у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ст. 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

Відповідно до ст. 401, 402 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

У відповідності зі ст. 406 ч.1 п. 4 ЦК України підставою припинення сервітуту також є припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту, а згідно зі ст. 406 ч.2 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що підставою для встановлення особистого сервітуту (права користування відповідачами чужим майном) було перебування відповідачів у родинних відносинах з минулим власником квартири. Вказана підстава на цей час перестала існувати в звязку з даруванням квартири, тому позивач вправі вимагати припинення сервітуту в судовому порядку.

Для поновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки увідповідності зі ст. 406 ч.1 п.4 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту, а також виселити відповідачів з квартири відповідно до ст. 109 ч.1 ЖК України без надання іншого житлового приміщення.

При цьому суд приймає уваги, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. 213-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 таким, що втратив право користування квартирою №57 в будинку №124-в по вул. Космічній в м. Запоріжжя, шляхом зняття з реєстрації місця проживання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А.Фунжий