АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

21 червня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Каратаєва Л.О., ознайомившись із апеляційною скаргою Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2015 року про виправлення описки у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2015 року виправлено описки допущені в рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2014 року та в ухвалі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2015 року щодо адреси обєкта нерухомості (житловий будинок), на який за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано право власності, замість «житловий будинок літ. Б-17 по вул. Рогальова, буд. 20 в м. Дніпропетровську» зазначити вірно «житловий будинок літ. Б-17 по вул. Рогальова, буд. 20 А в м. Дніпропетровську». Виправлено описку допущену в ухвалі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2015 року замість «квартиру № 109 загальною площею 68,4кв.м, яка складається з житлової площі 42,1кв.м, допоміжної площі 15,2 кв.м, площі літніх приміщень 11,1 кв.м.» зазначити вірно «квартиру № 109 загальною площею 142,0 кв.м, житлової площі 42,1 кв.м.».

Не погоджуючись з ухвалою суду, КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради подало апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 13 ЦПК України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК).

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала була винесена судом першої інстанції 15 вересня 2015 року, тоді як апелянт звернувся до суду з апеляційною скаргою лише 14 червня 2017 року, тобто після спливу двох років після його проголошення.

Нормою ч. 3 ст. 297 ЦПК України закріплено, що незалежно від поважності причини пропуску строку апеляційного оскарження апеляційний суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, органу державної влади чи органу місцевого самоврядування подана після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення.

З урахуванням викладеного, оскільки у апелянтом не було дотримано встановленого Цивільним процесуальним кодексом строку для апеляційного оскарження ухвали суду від 15 вересня 2015 року, вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст. 297 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 вересня 2015 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя Л.О. Каратаєва