Справа № 585/3675/16-ц
Номер провадження 2/585/61/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, при секретарі М.В. Шунько, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Роменська міська державна нотаріальна контора, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа Роменська міська ДНК, і після уточнення позовних вимог просить: визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, НОМЕР_2, що було видане 23 травня 2002 року державним нотаріусом Роменської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстровий № 412, а саме в частині успадкування ОСОБА_2 ? частини будинку АДРЕСА_1; визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1., в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, яке складається з житлового будинку цегляного літ. «А» загальною площею 72,2 кв.м, жилою площею 50,2 кв.м; літньої кухні цегляної літ. «Б1», гаражу цегляного літ. «Б2», сараю-прибудови цегляного літ. «Б3», погребу цегляного літ. «п/г», огорожі дощаної літ. «№», вбиральні дощаної літ. «У» та припинити право власності ОСОБА_2 на вказану частину спадкового майна; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 1102,4 грн. судового збору, 2500 грн. витрат по оплаті правової допомоги, а всього 3602,4 грн. В обґрунтування позову вказано, що її батькам ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 в рівних частках по 1/2 частині кожному. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача - ОСОБА_5 Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/2 частину вищезазначеного домоволодіння, право на яку оформили позивач та її рідна сестра ОСОБА_2 в рівних частках, про що їм було видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 8 жовтня 1993 року за реєстровим номером 4721. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх батько - ОСОБА_4 і після його смерті відкрилася спадщина на іншу 1/2 частину вищезазначеного домоволодіння. Позивач разом з сестрою ОСОБА_2 поховали батька та прийняли спадщину, своєчасно подавши до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. В даний час позивач вирішила оформити свої спадкові права на половину спадкового майна, що належало її батькові ОСОБА_4 та звернулася до державної нотаріальної контори. Проте, письмовим роз'ясненням в.о. завідувача державної нотаріальної контори Т.О. Селезньової їй було роз'яснено, що виходячи з матеріалів спадкової справи № 32/2002, заведеної після смерті ОСОБА_4, спадкоємцями першої черги спадкування являється позивач (ОСОБА_1) та її сестра ОСОБА_2 в рівних частках, але 23 травня 2002 року за р. № 412 державним нотаріусом Роменської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 та 12 квітня 2006 року за Р. № 484 державним нотаріусом Роменської міської державної нотаріальної контори Школяренко О.О. на ім'я ОСОБА_2 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на цілу частку спадкового майна, що суперечить чинному законодавству, оскільки свідоцтво повинне було видаватися на 1/2 частку спадкового майна. На думку позивача, всупереч вимогам ст. ст. 548-549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5, відповідачу ОСОБА_2, яка є рідною сестрою позивача, було незаконно державним нотаріусом ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на цілу частку спадкового майна замість 1/2 його частини. Відповідач ОСОБА_2 зареєструвала вказану частку спадкового майна у Роменському МРБТІ і згідно інвентарної справи, станом на 1 січня 2013 року нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 зареєстроване за: ОСОБА_1- ? частина (на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Роменською ДНК 08.10.1993 р., реєстр. № 4721; ОСОБА_2 - ? ч. (1/4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Роменською ДНК 08.10.1993 р., р. № 4721, та ? ч. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Роменською міською ДНК 23.05.2002 р., рестр. № 412. Спірне нерухоме майно складається з житлового будинку цегляного літ. «А» загальною площею 72,2 кв.м., жилою площею 50,2 кв.м., літньої кухні цегляної літ. «Б-1», гаражу цегляного літ. «Б-2», сараю-прибудови літ. «Б-3», погребу цегляного літ. «п/г», огорожі дощатої літ. «№» та вбиральні літ. «У». загальна вартість нерухомого майна станом на 20 березня 2002 року становила 9877 грн. Оскільки відповідач заперечує її право власності на частину спадкового майна після смерті їх батька та не допускає спеціалістів провести обмір та визначити вартість домоволодіння, вона визначає ціну позову орієнтовно в сумі 150000 грн. Вартість її частки - 37500 грн.

В письмових запереченнях ОСОБА_8 просила відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень вказала, що доводи позивача є надуманими, оскільки ОСОБА_1 не вчинила жодних дій, визначених ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), які б свідчили про прийняття нею спадщини від їх батька ОСОБА_4 ОСОБА_1 не вступала в управління або володіння спадковим майном, оскільки в 1986 році була виписана зі спірного будинку, що підтверджується відповідним записом у будинковій книзі. З часу смерті матері у 1993 році ОСОБА_1 жодного разу не була в будинку. Останній раз ОСОБА_9 в будинку була на похоронах батька, після чого на протязі 15 років жодного разу не з'явилась у спірному домоволодінні. Крім цього, у встановлений законом шестимісячний строк ОСОБА_1 не звернулася до Роменської міської держнотконтори з заявою про прийняття спадщини, оскільки при її наявності нотаріус відмовив би їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті батька.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги і просила задоволити. Суду пояснила що після смерті батька спадщину прийняла, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою. Потім тривалий час не могла оформити спадкові права через різні причини. Коли звернулася до нотаріуса оформляти спадщину, їй повідомили, що спадщина оформлена і її частка оформлена на ОСОБА_2 З'ясувалося, що з невідомих причин нотаріус, за наявності її заяви про прийняття спадщини, оформила все майно після смерті батька на ОСОБА_2 Про те, що сестра оформила спадщину лише на себе, вона дізналася незадового до звернення в суд.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1- Менько Д.Д. позов підтримав і просив задоволити. Суду пояснив, що в даному випадку є очевидною помилка нотаріуса при видачі свідоцтва про право на спадщину, чому так трапилося невідомо, але позивач своєчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і ця заява мається. В заяві ОСОБА_1 повідомила нотаріуса що є ще один спадкоємець, в той же час ОСОБА_2 не повідомила нотаріуса в заяві про наявність інших спадкоємців і суду не пояснила чому не повідомила. Що стосується вимоги позивача про визнання права власності на частину домоволодіння, то така вимога узгоджується з існуючою практикою оформлення спадщини в таких випадках. Раніше було, що у випадку скасування свідоцтва про право на спадщину в частині, подальшим оформленням спадкових прав займався нотаріус. На сьогодні інструкції не дозволяють нотаріусу оформляти спадщину в такому випадку, оскільки свідоцтво скасовується лише частково.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнала і просила відмовити в його задоволенні. Підтримала письмові заперечення. Суду пояснила, що їй не відомо чому нотаріус оформив свідоцтво про право на спадщину лише на неї - то питання до нотаріуса. Вона подавала заяву про прийняття спадщини і де вона поділася, теж питання до нотаріуса. В заяві про прийняття спадщини писала те, що їй говорили. Це незаконно відбирати у неї оформлену на неї частку, тому що ОСОБА_1 15 років не оформляла спадщину.

Представники відповідача ОСОБА_2 позов не визнали, підтримували заперечення відповідача. Також наполягали на застосуванні строку позовної давності. Представник відповідача ОСОБА_11 повідомляв суду про можливість клопотання щодо призначення експертизи.

Третя особа - Роменська міська державна нотаріальна контора надала суду інформацію, в якій вказано, що заперечень по даному питанню вони не мають, покладаються на розсуд суду і просять зазначене питання розглянути без їх участі.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснила, що в той час працювала державним нотаріусом Роменської міської держнотокотори. Щодо конкретних обставин справи вона нічого пояснити не може, так як пройшло багато часу. За таких обставин, якщо заяву про прийняття спадщини подали два спадкоємці, свідоцтво про право на спадщину повинно було бути видане на двох. Чому вона видала свідоцтво на одну особу, пояснити не може. На заяві ОСОБА_1 підпис її. В журналі мається запис 32 це номер спадкової справи, а інший номер це порядковий номер звернення. Справа заводиться одна, а заяв по цій справі може бути багато. 199 це номер спадкової справи. Чи подавалася заява про прийняття спадщини ОСОБА_2 вона не пам'ятає, проте все рівно, був факт прийняття спадщини, так як вона прописана зі спадкодавцем за однією адресою, а тому могли видати свідоцтво про прийняття спадщини без заяви про прийняття спадщини. В графі дата списання справи в архів вказано номер спадкової справи і дата заведення спадкової справи. Чому в заяві ОСОБА_2 не вказано що є ще один спадкоємець, вона не знає, це на совісті того, хто подає заяву. На заяві ОСОБА_1 мається запис про реєстрацію і дата прийняття. Запис про подачу ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини виконаний раніше ніж запис по ОСОБА_2

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено копією свідоцтва про смерть (а.с. 6).

З копії свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_13 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 04 грудня 1975 року у відділі ЗАГС Роменського міськвиконкому Сумської області, актовий запис № 562. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_1» (а.с. 7).

08 жовтня 1993 року Роменською державною нотаріальною конторою, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5, спадкоємцям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку, житловою площею 34,9 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 (а.с. 8).

23.05.2002 року державним нотаріусом Роменської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 його дочці ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом НОМЕР_2, на 1/2 частину житлового будинку, жилою площею 25,7 кв.м. з відповідними надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,1806 га. (а.с. 9).

З довідки КП «Роменське МРБТІ» від 01.09.2016 року № 59 вбачається, що згідно архівної інвентарної справи станом на 01.01.2013 року нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1) зареєстрований за наступними власниками: ОСОБА_1 - 1/4 частина на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Роменською ДНК 08.10.1993 р., реєстр. № 4721; ОСОБА_2 - 3/4 частини (1/4 частина на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Роменською ДНК 08.10.1993 р., реєстр. № 4721, та 1/2 частина на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Роменською міською ДНК 23.05.2002 р. № 412). Згідно технічної інвентаризації станом на 20.03.2002 року нерухоме майно складалося з наступних будівель та споруд: житловий будинок цегляний літ. «А», загальною площею 72,2 кв.м., жилою площею 50,2 кв.м.; літня кухня цегляна літ. «Б1», гараж цегляний літ. «Б2», сарай-прибудова цегляний літ. «Б3», погріб цегляний літ. «п/г», огорожа цегляна літ. «№», вбиральня дощана літ. «У» (а.с. 10).

З роз'яснення Роменської міської державної нотаріальної контори № 371/02 - 14 від 19.08.2016 року, адресованого ОСОБА_1, вбачається, що виходячи з матеріалів спадкової справи № 32/2002, заведеної після смерті ОСОБА_4, спадкоємцями першої черги спадкування являються ОСОБА_1 та її сестра ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, в рівних частках, але 23 травня 2002 року за Р.№ 412 державним нотаріусом Роменської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 та 12 квітня 2006 року за Р.№484 державним нотаріусом Роменської міської державної нотаріальної контори Школяренко О.О. на ім'я ОСОБА_2 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на цілу часткового майна, що суперечить чинному законодавству, оскільки свідоцтво повинне було видаватися на 1/2 частку спадкового майна. Також було рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно (а.с. 11).

З паспорта позивача вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_3, виданий 4 грудня 1998 року Роменським МРВ УМВС України в Сумській обл. (а.с.12).

Згідно квитанції № 99 від 6 вересня 2016 року адвокат Менько Д.Д. отримав від ОСОБА_1 1000 грн. за підготування позовної заяви. Також у квитанції вказано, що на підготування заяви витрачено 3 години робочого часу. До квитанції додано калькуляцію вартості витрат на правову допомогу, згідно якої фактичний розмір оплати становить 1653,6 грн. за 3 години робочого часу, а сплачено 1000 грн. (а.с. 14).

Згідно квитанцій від 6 жовтня 2016 року ОСОБА_2 сплатила 2500 грн. адвокату Маляр М.В. за надання правової допомоги у цивільній справі за позовом до неї ОСОБА_1 та 500 грн. за підготовку заперечень (а.с.31-32).

Згідно інформації Роменської районної ДНК вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, 24 січня 2002 року було подано заяву про прийняття спадщини, яка зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 41 від імені його дочки ОСОБА_1… (а.с. 55).

В заяві ОСОБА_2, яка подана Роменській міській ДНК 12 квітня 2006 року, вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько… На день його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з грошових заощаджень… Спадщину вона прийняла, так як постійно з 16.07.1997 року проживає в будинку померлого спадкові права на який оформила 23.05.2002 року. Інших спадкоємців, в тому числі непрацездатних та неповнолітніх, а також пережившої дружини у померлого немає… (а.с. 56).

В заяві ОСОБА_2, яка подана Роменській міській ДНК 23 травня 2002 року, вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько… після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з ? частини житлового будинку… спадкоємцями цього майна є заявниця, дочка померлого… Спадкоємців, зазначених в ст. ст. 529-537 ЦК України немає…(а.с. 65- зворотній бік).

В довідці про внесення запису до Єдиного реєстру заповітів та спадкових прав, № довідки 2132363, зазначені відомості про реєстрацію заведення спадкової справи: спадкодавець ОСОБА_4, дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2, дата заведення 24.01.2002, номер справи в ЄРЗСС 2132363, місце заведення Роменська міська ДНК, № справи у нотаріуса: 32, внесено до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ 15:16, 07.06.2002 (а.с. 60).

В заяві від 24 січня 2002 року , адресованій Роменській міській ДНК, ОСОБА_1 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Ромни помер її батько ОСОБА_4, останнім місцем проживання якого було АДРЕСА_1 На день смерті залишилося спадкове майно, яке складається з ? житлового будинку та земельної ділянки, площею 0,8 га розташованих за вищезгаданою адресою, яке вона приймає. Крім неї спадкоємицею на вищезазначене майно є і її сестра ОСОБА_2… Документи, які необхідні для оформлення спадкової справи, будуть подані пізніше. На заяві мається напис 32/41/24.01.02. На зворотному боці листка, на якому написана заява ОСОБА_1 мається штамп, в якому вказано, що особу та справжність підпису гр. ОСОБА_1 перевірено на підставі паспорту виданому Роменським МРВ УМВС 04.12.1998 НОМЕР_3 і мається підпис державного нотаріуса (а.с. 61).

23 травня 2002 року державний нотаріус Роменської міської ДНК видала свідоцтво про право на спадщину за законом, яким посвідчено, що спадкоємцем майна ОСОБА_4 є його дочка ОСОБА_2 Спадкове майно на яке видане свідоцтво складається з ? частини житлового будинку в АДРЕСА_1, яка належала померлому на підставі рішення суду від 25 травня 1983 року… (а.с. 67 на звороті).

19 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Роменської міської ДНК з заявою про роз'яснення порядку дій по оформленню спадкових прав (а.с. 69).

В книзі обліку і реєстрації спадкових справ Роменської міської ДНК за 2002 рік, маються наступні записи: порядковий № справи 32, порядковий № заяви 41, дата надходження заяви 24.01.02., прізвище ім'я по батькові померлого ОСОБА_4, прізвище, ім'я по батькові заявника ОСОБА_1; порядковий № справи - не вказаний, порядковий № заяви 302, дата надходження заяви 23.05., прізвище ім'я по батькові померлого ОСОБА_4, прізвище, ім'я по батькові заявника ОСОБА_2 дата видачі свідоцтва про право на спадщину 23.05.02., дата списання справи в архів, № справи - № 32 24.01.02., примітка - вид. (а.с. 91-92а).

З угоди про надання правової допомоги від 5 квітня 2017 року вбачається, що між Менько Д.Д. і ОСОБА_1 укладено договір, за яким адвокат приймає на себе зобов'язання надати клієнту правову допомогу в цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 З розрахунку компенсації витрат на правову допомогу вбачається, що за надання правової допомоги в зазначеній справі ОСОБА_1 в цілому сплатила 2500 грн. (а.с.140).

Згідно квитанції № 17 від 5 квітня 2017 року адвокат Менько Д.Д. отримав від ОСОБА_1 1500 грн. за надання правової допомоги при розгляді в суді цивільної справи за її позовом до ОСОБА_2 (а.с. 143).

Згідно інформації Сумського обласного державного архіву від 12 червня 2017 року Журнали вхідної та вихідної кореспонденції відносяться до справ тимчасового зберігання та підлягають знищенню через 3 роки після їх закінчення (а.с.200).

Наведене свідчить, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо правомірності свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на спадкову частину нерухомого майна.

Відповідно до ст. 5 ЦК України, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс УРСР в ред.1963 року.

Відповідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (який діяв на час прийняття сторонами спадщини та оформлення спадкових прав) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п. 109 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 свідоцтво про право на спадщину видається за заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. При цьому в кожному свідоцтві зазначається все спадкове майно і перелічуються всі спадкоємці та визначається частка спадщини спадкоємця, якому видається свідоцтво про право на спадщину. Якщо свідоцтво про право на спадщину видається державним нотаріусом не на всю спадщину, в тексті його зазначається, яка частка спадщини залишається відкритою.

Згідно п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Відповідно п. 125 гл. 3 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 в державній нотаріальній конторі ведеться книга обліку спадкових справ (додаток N 4) та алфавітна книга спадкових справ У книзі обліку спадкових справ реєструються: заяви про прийняття спадщини, про видачу свідоцтв про право на спадщину, про відмову від спадщини, розпорядження державного нотаріуса про сплату видатків за рахунок спадкового майна, претензії кредиторів, а також заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, за якими були вжиті ці заходи. На підставі однієї із перерахованих заяв, зареєстрованої першою, заводиться спадкова справа на ім'я померлого. Нотаріус за даними Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ перевіряє наявність заведеної спадкової справи. У разі підтвердження цього факту нотаріус відмовляє у прийнятті заяви (іншого документа), рекомендуючи заявнику подати її за місцезнаходженням цієї справи, а в разі потреби - вимагає цю справу для подальшого провадження. Всі наступні заяви (додаткові, від інших спадкоємців і кредиторів) також реєструються в книзі обліку спадкових справ під самостійними номерами та в хронологічному порядку. В спадкову справу підшиваються документи, які були витребувані від спадкоємців, підприємств, установ чи організацій, подані іншими крім спадкоємців, громадянами, а також примірник свідоцтва про право на спадщину. Усі заведені спадкові справи та відомості про списання спадкової справи до архіву підлягають обов'язковій реєстрації в Єдиному реєстрі заповітів та спадкових справ у порядку, передбаченому Положенням про Єдиний реєстр заповітів та спадкових справ.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов щодо визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину обґрунтований і підлягає задоволенню. Такий висновок суду склався з тих підстав, що: позивач як і відповідач є родичем покійного - дочкою; позивач, як і відповідач своєчасно прийняла спадщину, подавши в нотаріальну контору відповідну заяву. Виходячи з того, що позивач прийняла спадщину, вона має право на частку у спадщині, яка за законодавством, чинним на той час, становить ? від спадкового майна. Заперечення відповідача та його представників щодо недійсності заяви та не прийняття спадщини, спростовані доказами зібраними і дослідженими судом, а саме - документами Державної нотаріальної контори, які надані суду саме за клопотанням сторони відповідача.

Щодо заяви позивача про застосування строку позовної давності, суд не вбачає можливості застосувати строк позовної давності, оскільки в справі відсутні належні і допустимі докази на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 було відомо про оформлення ОСОБА_2 всього спадкового майна лише на неї, до часу звернення в нотконтору. Твердження сторони відповідача про те, що такі обставини безсумнівно мали б бути відомі позивачу, суд може розцінити лише як припущення.

Вирішуючи спір в частині визнання права власності на спадкове майно за позивачем, суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині, так як судом визнається частково недійсним свідоцтво про право на спадщину видане ОСОБА_2 на ? частину спадкового майна. Відповідно права на дане майно залишаться не оформленими, в той же час позивач своєчасно прийняла спадщину, а відповідно має право оформити спадкові права на належну їй частку спадщини. Твердження з цього приводу представника позивача, суд оцінює як припущення, оскільки доказів неможливості оформлення ОСОБА_1 належної їй частини спадщини, у разі визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2, позивачем не надано, жодних обґрунтувань з цього приводу в позовній заяві не зазначено, інформації нотаріуса щодо неможливості оформлення спадщини за таких обставин у встановленому законом порядку, шляхом звернення д нотаріуса, не надано.

Вирішуючи вимоги відповідача про стягнення судових витрат суд виходить з наступного: відповідно ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та Менько Д.Д. було укладено угоду про надання правових послуг, позивачем доведено факт надання правової допомоги та оплату таких послуг, а саме квитанціями. Крім цього, представник позивача приймав участь в 4 судових засіданнях, протягом часу більше 4 годин. Проте, розмір оплати правової допомоги в сумі 2500 грн. суд вважає завищеним. Враховуючи ступінь складності справи, час достатній для підготування позовної заяви, обсяг та обґрунтування позовних вимог, час участі представника в судових засіданнях та висновок суду про можливість часткового задоволення позовних вимог, відшкодуванню на користь позивача підлягає 2000 грн., як компенсація витрат на правову допомогу.

Крім цього, з огляду на сплату позивачем судового збору за дві позовні вимоги - по 551,2 грн. за кожну, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 551,2 грн. судового збору за одну позовну вимогу, про задоволення якої суд приймає рішення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 14, 60, 209, 212, 213-215, 292, 294, 296 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Роменська міська державна нотаріальна контора, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на майно в порядку спадкування, задоволити частково.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, НОМЕР_2, що було видане 23 травня 2002 року державним нотаріусом Роменської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстровий № 412, а саме в частині успадкування ОСОБА_2 ? частини будинку АДРЕСА_1 та припинити право власності ОСОБА_2 на вказану частину спадкового майна.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі дві тисячі п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять одна копійка (2551,21 грн.).

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя… підпис.

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга