Справа № 583/1323/17
провадження № 2/588/451/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Щербаченко М. В., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до держави Україна, Верховної Ради України, судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області ПЛОТНИКОВОЇ Наталії Борисівни про внесення змін у законодавство та повернення справи на перегляд,

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 06 червня 2017 року матеріали за позовом ОСОБА_1 до держави Україна, Верховної Ради України, судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникової Наталії Борисівни про внесення змін у законодавство та повернення справи на перегляд передано відповідно до частини 1 статті 108 ЦПК України до Тростянецького районного суду Сумської області для розгляду як до суду територіально найбільш наближеному до Охтирського міськрайонного суду Сумської області.

Дослідивши позовну заяву, вважаю, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні Тростянецьким районним судом Сумської області, виходячи з таких мотивів.

Позивач, посилаючись на те, що неодноразово звертався до суду з питання повернення на перерозгляд рішення суду № 2-104/2009, яке набрало законної сили, та отримуючи відмову, а тому оскільки в українському законодавстві немає статті згідно якої можна переглянути незаконне на його думку рішення суду, яке набрало законної сили, за що на думку позивача несе відповідальність держава та Верховна Рада, оскільки тільки держава приймає закони, а в українському законодавстві немає статті, відповідно до якої можна переглянути незаконне рішення суду, яке набрало законної сили, а тому ОСОБА_1 просить суд внести зміни у законодавство про перерозгляд незаконного рішення суду, яке набрало законної сили; повернути справу № 2-104/2009 на перерозгляд.

Проте, слід зазначити, що відповідно до статті 75, пункту 3 частини 1 статті 85 Конституції України єдиним органом законодавчої влади в Україні, який має повноваження з прийняття законів, є парламент - Верховна Рада України.

При цьому відповідно до статті 124 Конституції України на суди покладено здійснення правосуддя. Згідно із статтею 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «судом, встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з «…» питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів «…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 15 ЦПК України, яка визначає компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ, передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

З огляду на викладене, оскільки внесення змін до законодавства є виключною компетенцією Верховної Ради України, юрисдикція місцевого загального суду, до якого належить Тростянецький районний суд Сумської області, не поширюється на вимогу ОСОБА_1 про внесення змін у законодавство про перерозгляд незаконного на його думку рішення суду, яке набрало законної сили.

Поряд з цим, також не підлягає відкриттю позовне провадження за вимогою ОСОБА_1 про повернення справи № 2-104/2009 на перерозгляд, з огляду на таке.

Однією з основних засад судочинства відповідно до пунктів 8 та 9 частини 2 статті 129 Конституції України, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, обовязковість судового рішення.

Наведені норми права дають підстави дійти висновку, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені, що є гарантією забезпечення їх законності та обґрунтованості.

Крім того, відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року № 8 виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Нормами цивільного процесуального законодавства України визначений спеціальний порядок оскарження рішень суду першої інстанції, який надає особам, які брали участь у справі, право звернутись з питання перегляду рішення суду № 2-104/2009 у встановленому ЦПК України порядку та з визначених законом підстав до відповідних судів апеляційної, касаційної інстанцій та Верховного Суду України чи з підстав, передбачених частиною 2 статті 361 ЦПК України за нововиявленими обставинами.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Аналогічну позицію висловлено у пункті 57 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів, де зазначено, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини. У Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Ураховуючи викладене, заявлені ОСОБА_1 вимогине підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні судом першої інстанції, до якого належить Тростянецький районний суд Сумської області.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, вважаю, що необхідно відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1

За таких обставин, керуючись пунктом 1 частини 2 статті 122, 210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна, Верховної Ради України, судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області ПЛОТНИКОВОЇ Наталії Борисівни про внесення змін у законодавство та повернення справи на перегляд.

Розяснити позивачеві, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.В.Щербаченко