Провадження 2/522/4154/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року Приморський районний суд м Одеси у складі:

головуючої судді - Шенцевої О.П.,

при секретарі - Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'ю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та прийняття спадщини, за зустрічним позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 про встановлення спадщини відумерлою та виселення -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до Одеської міської ради, в якому просила встановити факт її проживання однією сім'єю з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 01 березня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 року, та встановити факт прийняття нею спадщини за ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, що складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1.

В позовній заяві позивачка посилалась на те, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю на підставі договору №2000-007П купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого Одеською універсальною біржею «Витязь» 05 лютого 2000 року. Оскільки вона проживала із ОСОБА_2 у зазначеній квартирі з березня 2009 року, була пов'язана з нею спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, вели спільний бюджет та спільне господарство, та враховуючи відсутність у спадкодавця ОСОБА_2 інших спадкоємців, вважає себе спадкоємцем четвертої черги. Також позивачка посилалась на те, що оскільки на час смерті ОСОБА_2 вона проживала у вищезазначеній квартирі та після її смерті залишилась проживати в ній, то фактично прийняла спадщину.

Під час судового засідання представник Одеської міської ради заявив зустрічний позов про визнання спадщини відумерлою та виселення ОСОБА_1 з квартири. Свої вимоги обґрунтував тим, що відсутні відомості про проживання ОСОБА_1 в квартирі, яка належала ОСОБА_2 Окрім того, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, а тому не може вважатися особою, що проживала разом зі спадкодавцем.

Враховуючи вказані обставини представник Одеської міської ради просив визнати спадщину відумерлою, в зв'язку з тим, що інших спадкоємців на спадкове майно немає, а ОСОБА_1 висилити, як особу, що проживає без достатніх правових підстав.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги за первісним позовом в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник Одеської міської ради заперечував проти задоволення первісного позову та просив задовольнити зустрічний позов.

В судовому засіданні допитані свідки пояснили наступне:

Згідно пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, допитаних у судовому засіданні, ОСОБА_1 проживала спільно з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, з початку березня 2009 року до дня смерті ОСОБА_2, та проживає за даною адресою до теперішнього часу. Мешкати в зазначеній квартирі ОСОБА_1 стала по запрошенню ОСОБА_2, оскільки остання була самотньою та потребувала догляду, а ОСОБА_1 шукала місце проживання у зв'язку із погіршенням взаємовідносин із батьками. Взаємовідносини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідки охарактеризували як взаємовідносини бабусі з онучкою, оскільки вони були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство, спільно несли побутові витрати. Також свідки підтвердили, що взаємовідносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з приводу проживання останньої у вищезазначеній квартирі не мали характеру цивільно-правового договору, предметом якого виступала оренда житла, ОСОБА_1 за проживання грошових коштів ОСОБА_2 не сплачувала.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_4, з 2011 року, з цього ж часу вона знає ОСОБА_1, яка проживала спільно з ОСОБА_2 у квартирі №18 даного будинку. Проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як бабуся з онучкою, були однією сім'єю та вели спільне господарство, а саме спільно оплачували побутові послуги, спільно придбали побутову техніку, продукти харчування, ліки тощо. Після смерті ОСОБА_2, ОСОБА_1 самостійно організувала її поховання та продовжила мешкати у квартирі ОСОБА_2, де й проживає до теперішнього часу.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, після смерті якої відкрилась спадщина за законом, яка складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1. Позивачка ОСОБА_1 проживала спільно з ОСОБА_2 з березня 2009 року, вели спільне господарство та спільний бюджет, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Після смерті ОСОБА_2, ОСОБА_1 особисто організувала її поховання, що підтверджується свідоцтвом про поховання НОМЕР_2 від 22.10.2015, договором-замовлення на організацію та проведення поховання, квитанцією про оплату послуг, пов'язаних із похованням ОСОБА_2.

На момент смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1 постійно проживала в АДРЕСА_5 та після її смерті продовжила там проживати, фактично вступивши в управління зазначеним майном.

Факт спільного проживання спадкодавця та позивача протягом останніх п'яти років підтверджується показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, квитанціями про сплату комунальних послуг, квитанціями про оплату товарів (побутової техніки, лікарських засобів, предметів вжитку).

Як вбачається із матеріалів справи, спадкоємці за законом першої, другої та третьої черги у спадкодавця відсутні.

11 листопада 2015 року ОСОБА_1 було подано заяву про прийняття спадщини за законом, та 11 листопада 2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 до спадкового реєстру внесені відомості про заведену спадкову справу №58193937 щодо спадкодавця ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Проте приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 протягом останніх п'яти років.

Суд критично оцінює доводи та представлені докази представника ОМР стосовно не проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2, оскільки вони спростовуються однотипними показаннями свідків, письмовими доказами та в сукупності свідчать про протилежне, а саме, про проживання ОСОБА_1 однією сім'єю разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2.

Стосовно реєстрації місця проживання ОСОБА_1, за адресою, відмінною від місця проживання, суд зазначає, що «реєстрацію місця проживання» слід відрізняти від «місця фактичного проживання». Даний висновок підтверджується листом ВССУЦКС від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до якого, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом із спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель), у відповідному населеному пункті, в якому особа проживає постійно. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

З огляду на викладене, суд бере до уваги докази які мають відношення для встановлення юридичного факту - проживання однією сім'єю, а не реєстрацію за одним місцем проживання.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи, той факт, що ОСОБА_1 постійно проживала з ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, суд вважає, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після ОСОБА_2

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз'яснено, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

За змістом ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім'єю є соціальна група, яка не обов'язково складається з людей, які перебувають у шлюбі. Сім'ю також є соціальна група осіб, поєднаних спільним побутом, які здійснюють свою життєдіяльність на основі спільного економічного, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем 4-ї черги майна померлої ОСОБА_2 та після її смерті прийняла спадщину, яка складається з квартири а адресою: АДРЕСА_1.

Суд вважає, що є всі підстави для задоволення первісного позову.

Крім того, слід зазначити, що задоволення первісного позову повністю виключає задоволення вимог за зустрічним позовом, оскільки відсутні підстави на які посилається позивач за зустрічним позовом, а саме, на відсутність спадкоємців, в результаті чого спадкове майно може бути визнане відумерлим та виселення ОСОБА_1 зі спірної квартири, як особи, що не має належних правових підстав.

Керуючись ст. 3 СК України; ст.ст.1258, 1259, 1264, 1268, 1297 Цивільного кодексу України, ст.ст. 8, 57-61, 64, 81, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'ю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 01 березня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 за ОСОБА_2, що складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову Одеської міської ради до ОСОБА_1 про встановлення спадщини відумерлою та виселення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особа, що брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя 15.06.2017