пр. № 2/759/4266/17
ун. № 759/9478/17
У Х В А Л А

23 червня 2017 року суддя Святошинського районного суду м. Києва П'ятничук І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» про зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить постановити рішення відповідно до якого : - зобов'язати ПАТ «Київенерго» перерахувати оплату за постачання гарячої води на 50 % пільгу з грудня 2015 р. по травень 2017 р., скасувати заборгованість за гарячу воду в жовтні, листопаді 2016 р. в сумі 1288 грн. 89 коп., скасувати заборгованість за електроенергію на 01.05.2017 р. в сумі 191 грн. 65 коп. та зобов'язати повернути заборгованість в сумі 80 грн. 28 коп., відшкодувати моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно до статті 1 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільний справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п.п. 2, 3, 5, 6 ч.2 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, в позовній заяві повинні бути зазначені: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, якою позивач обґрунтовує свої вимоги, наявність підстав для звільнення від доказування. Відповідно до частини четвертою цієї ж статті, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 1 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільний справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суддя акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Так, слід зазначити, що позивач в своїй позовній заяві взагалі не посилається на будь-які норми чинного законодавства які обґрунтовують заявлені вимоги.

Відповідно до ч.2 ст.109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їх місцезнаходженням.

Однак, відповідно до ч.5 ст. 110 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред'являтись також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Але, в даному випадку позивач жодним чином не посилається на положення ЗУ «Про захист прав споживачів» що не дає можливості суду зробити висновок щодо підсудності даного спору.

В позовній заяві позивач жодним чином не наводить з яких міркувань він виходив при обрахуванні заявлених вимог як щодо вимог про стягнення надлишково сплачених коштів так і щодо вимог про відшкодування шкоди, не вказано жодні норми чинного законодавства які обґрунтовують заявлені вимоги.

Таким чином, з метою усунення недоліків поданої позовної заяви і можливості вирішення питання про відкриття провадження у справі, позивачу необхідно усунути вищевказані недоліки на які вказано в даній ухвалі.

Оскільки порушення позивачем вимог ст. 119 ЦПК України тягнуть за собою постановлення ухвали про усунення недоліків (відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України), вважаю за необхідне постановити ухвалу про усунення зазначених недоліків, надавши позивачу строк для їх усунення.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» про зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди- залишити без руху.

Запропоновувати позивачу усунути вищевказані недоліки в строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачами копії ухвали.

У разі невиконання ухвали заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя