Справа № 201/7623/17
Провадження № 2/201/2060/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді Ходаківського М.П.,

за участі: секретаря судового засідання Максимової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет», треті особи: Міністерство освіти і науки України, Кабінет Міністрів України про стягнення заборгованості з виплати соціальної стипендії, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року позивач звернувся із позовом до Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» про стягнення заборгованості з виплати соціальної стипендії, посилаючись на ті обставини, що він є студентом денної форми навчання ДВНЗ «Національний гірничий університет». Батько позивача мав стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті з видобутку вугілля понад 15 років. Проте позивачу було недонараховано та не виплачено грошові кошти за період навчання з червня 2014 року по січень 2017 року у розмірі 12 021,48, які позивач просив стягнути на свою користь з відповідача, також просив стягнути інфляційні втрати у розмірі 3 889,60 грн. та витрати зі сплати судового збору.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позов з підстав в ньому викладених.

Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі, а також письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на відсутність бюджетного фінансування для виплати соціальної стипендії для дітей шахтарів, а також на те, що належна до сплати стипендія була виплачена позивачу у повному обсязі.

Третя особи своїх представників у судове засідання не направили, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII Особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання, можуть отримувати інші стипендії, призначені фізичними (юридичними) особами.

Згідно з ч. 1 ст. 5 закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-V1, шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є студентом денної форми навчання ДВНЗ «Національний гірничий Університет», а його батько ОСОБА_2 має стаж роботи у вугільній промисловості на підземних роботах з повним робочим днем в шахті понад 15 років (а.с. 18, 19, 20).

З червня 2014 року по січень 2016 року позивачу недонараховувалась та не виплачувалась стипендія.

У розрахунку заборгованості з виплати стипендії, доданого позивачем до позовної заяви, її визначено вірно з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік» у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб встановлено в розмірі 1218,00 грн.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2015 року складає 1218,00 грн., а з 01 грудня 2015 року 1378 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» мінімальний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2016 року становить 1 378 грн., з 01 травня 2016 року 1450,00 грн., з 01 грудня 2016 року 1 600, 00 грн.

Відповідно до п. 5 статті 62 Закону України «Про вищу освіту» розмір академічної та соціальної стипендій, порядок їх призначення і виплати встановлюються Кабінетом Міністрів України. Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882 «Питання стипендіального забезпечення».

З огляду на те, що ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (в редакції від 05.07.2012), передбачено що особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи, не менш як 15 років, гарантовано виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, то суд вважає дії відповідача щодо відмови в нарахуванні соціальної стипендії позивачу, посилаючись на недостатність середнього балу успішності позивача для призначення академічної стипендії, неправомірними, оскільки вони ґрунтуються на зробленому хибному висновку.

Положення «Порядку призначення виплати стипендій», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882, де передбачено призначення стипендії учням які за результатами семестрового контролю мають середній бал успішності не нижчий ніж 7 за дванадцятибальною або не нижчий ніж 4 за п'ятибальною шкалою оцінювання,не можуть бути застосовані до даного випадку, оскільки пізніше прийнятим законом «Про підвищення престижності шахтарської праці», який має вищу юридичну силу по відношенню до даної постанови, гарантовано виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи, не менш як 15 років.

Аналогічний правовий висновок міститься у ряді постанов Верховного Суду України, а саме: у постановах від 01 червня 2016 року № 6-929цс16 та № 6-1044цс16, у постанові від 13 квітня 2016 року по справі № 6-2981цс15 та в силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-V1 має вищу юридичну силу ніж Постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 № 882 «Порядку призначення і виплати стипендії», а невнесення відповідних змін до Постанови КМУ після прийняття Закону України не є підставою для порушення прав позивача на отримання стипендії у розмірі, встановленому Законом і цим Законом гарантовано позивачу виплату стипендії, незважаючи на результати успішності.

Суд також звертає увагу на те, що відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на відповідача зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

Таким чином, розмір ненарахованої та невиплаченої стипендії позивачу за період з 01 червня 2014 року по 01 січня 2017 року складає 12 021,48 грн., а розмір інфляційних втрат 3 889,60 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, а з огляду на те, що на день винесення рішення редакція ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не змінена та не виключена із Закону, то позивач має право на призначення їй стипендії у розмірі, визначеному Законом, тобто у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити у повному обсязі позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача 15 911,08 грн.

Клопотання відповідача про залучення у якості третіх осіб Міністерства освіти і науки України та Міністерства соціальної політики України задоволенню не підлягає, оскільки воно необґрунтоване, Міністерство освіти і науки є третьою у даній справі, а Міністерство соціальної політики України не має відношення до справи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, то на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір 640,00 гривень.

На підставі викладеного, Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII, Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-V1 , керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 74, 76, 77, 79, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет», треті особи: Міністерство освіти і науки України, Кабінет Міністрів України про стягнення заборгованості з виплати соціальної стипендії задовольнити.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» (, що знаходиться за адресою: 49005, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 19) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) недонараховану та невиплачену стипендію за період з 01 червня 2014 року по 31 грудня 2016 року включно в розмірі 12 021,48 грн., інфляційні втрати в розмірі 3 889,60 грн., а разом 15 911 (п'ятнадцять тисяч девятсот одинадцять) гривень 08 копійок.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» (, що знаходиться за адресою: 49005, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 19) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.П. Ходаківський