Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/9411/16-ц Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 47 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Миніч Т.І.

суддів: Коломієць О.С.,

ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу Житомирської місцевої прокуратури в інтересах держави

на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 19 квітня 2017 року

у цивільній справі за позовом Житомирської місцевої прокуратури в інтересах держави до ОСОБА_3, Житомирської міської ради про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

Житомирська місцева прокуратура в інтересах держави звернулася до суду з позовом. Позивач просив визнати незаконним і скасувати рішення органу місцевого самоврядування, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 19 квітня 2017 року провадження у цивільній справі за позовом Житомирської місцевої прокуратури в інтересах держави до Житомирської міської ради та ОСОБА_3 про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку закрито.

У поданій апеляційній скарзі прокуратура, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, порушує питання про скасування зазначеної ухвали з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду. На думку апелянта, суд не врахував, що спори, які виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб»єкта владних повноважень, згідно зі ст.15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства. Крім того, затверджуючи технічну документацію на земельну ділянку та передаючи її у власність ОСОБА_3, Житомирська міська рада діяла не як суб»єкт владних повноважень, а як власник земельної ділянки. Проте, суд на це уваги не звернув.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір судові загальної юрисдикції не підвідомчий.

Проте, погодитися з висновками суду неможливо, оскільки вони зроблені передчасно, без належного з»ясування всіх обставин справи.

Так, згідно з п.1ч.1ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається із змісту позовної заяви прокурором в інтересах держави заявлено вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Житомирської міської ради №1206 від 02.03.2010 року «Про приватизацію, передачу в оренду, надання дозволу на складання проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам» в частині передачі у власність ОСОБА_3 ділянки площею 0,0451га. та визнання недійсним державного акта серії ЯИ №584802 на право приватної власності ОСОБА_3Л на вказану земельну ділянку.

Відповідно до роз»ясень, що викладені в п.7 постанови Пленуму ВССУ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2,5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16,21,393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118,123,128,131,144,146,147,149,151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності",про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Проте, суд першої інстанції цих роз»ясень не врахував та дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України (справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства).

За наведених обставин оскаржувана ухвала суду відповідно до п.3 ч.1 ст.311 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для розгляду по суті до суду першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,311,313-315ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Житомирської місцевої прокуратури в інтересах держави задовольнити.

Ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 19 квітня 2017 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: