Провадження № 2/734/967/17 Справа № 734/1677/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 червня 2017 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого Іванюка Т.І.,

при секретарі Дідовець М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козелець Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пархимівської сільської ради, третя особа : Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про визнання права власності на спадщину за заповітом,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, у якому просить визнати за нею право власності за заповітом на земельну частку (пай) відповідно до Сертифікату на земельну частку (пай) серії ЧН № 0075758 від 28.08.1996 р., площею - 3,09 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала в колективній власності КСП Жовтень Козелецького району Чернігівської області.

Позивачка в судове засідання не з`явилась. При цьому від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, заперечень проти позову не має.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про місце і день судового розгляду цивільної справи. При цьому, до суду подана заява про визнання позовних вимог позивача з клопотанням розгляду справи у відсутності представника третьої особи.

Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Як установлено в судовому засіданні 04 вересня 2002 р. померла ОСОБА_2, яка на день смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась, спадщина, яка складається з земельної ділянки (пай), площею - 3,09 га, яка перебуває в колективній власності КСП Жовтень, Козелецького району Чернігівської області.

27.11.1991 р. ОСОБА_2 склала заповіт, де все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті заповіла позивачці - ОСОБА_1.

Даний заповіт на день смерті не змінювавсь і не відмінявсь.

Позивачка вступила в управління спадковим майном до 6-ти місячного терміну після смерті ОСОБА_2, але юридично не оформила своїх прав на дану земельну ділянку (пай).

В установлений законом термін позивачка звернулась до державного нотаріуса Остерської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (пай), після смерті ОСОБА_2, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном, але державний нотаріус відмовив видати свідоцтво про право на спадщину, мотивуючи відмову тим, що позивачка не надала правовстановлюючі документи, які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку вступу в управління або володіння спадковим майном.

Крім того, видати вказаний Сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_1 неможливо в звязку з припиненням цивільної правоздатності в момент її смерті.

Таким чином, позивачка вимушена звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог законодавства України, та державної реєстрації права власності на нерухоме майно після смерті ОСОБА_2

Ознайомившись із матеріалами справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Пархимівської сільської ради, третя особа : Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про визнання права власності на спадщину за заповітом підлягає задоволенню з наступних підстав:

Статтею 25 п. 4 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. ст. 1268-1269 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття не залежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права громадян.

Суд не стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати, враховуючи заяву останньої.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 25, 1218,1223,1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 6, 10, 60, 61, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до Пархимівської сільської ради, третя особа : Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про визнання права власності на спадщину за заповітом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай) відповідно до Сертифікату на земельну частку (пай) серії ЧН № 0075758 від 28.08.1996 року, площею - 3,09 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала в колективній власності КСП Жовтень Козелецького району Чернігівської області, після смерті ОСОБА_2, яка померла 04.09.2002 року.

Судові витрати з відповідача на користь позивачки не стягувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: