АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5566/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Галась І.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Горбачовій І.В.

за участю: позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 9 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди та за зустрічним позовом ФОП ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та ставила питання про стягнення з ФОП ОСОБА_5 80 253 гривень для усунення недоліків та відхилень під час ремонтно- будівельних робіт, 10 000 гривень за послуги експертизи, 9 000 гривень за оренду квартири, 10 000 гривень за послуги юриста, 40 000 гривень моральної шкоди. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07.10.2015 року між нею та ФОП ОСОБА_5 було укладено договір підряду № 3/10/15. Виходячи з того, що роботи по ремонту були виконані з порушеннями будівельних норм, то ОСОБА_3 має нести грошові витрати по усуненню таких недоліків. Крім того позивач просила стягнути з ФОП ОСОБА_5 моральну шкоду, яку їй було заподіяно через порушення звичайного способу життя, психологічні страждання.

ФОП ОСОБА_5 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_3 не оплатила в повному розмірі роботи по договору-підряду у розмірі 6 238,55 гривень з яких: 4 272,30 гривень - основний борг, 1318,82 гривень - пеня, 529,77 гривень - інфляційні втрати, 117,66 гривень - 3 % річних.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 7 березня 2017 року у задоволенні первісного та зустрічного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу. Де ставила питання про його скасування та ухвалення нового про задоволення її позову у повному обсязі. Вказуючи при цьому, на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вважала, що заподіяння позивачеві матеріальної шкоди є аргументованим, зокрема, висновком експерта, а отже, вимоги про стягнення грошових коштів за проведення експертизи, за послуги юриста та моральної шкоди, що є похідними від позовних вимог підлягають також до задоволення.

Позивач ОСОБА_3 та її представник у судовому засіданні підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити.

Відповідач ФОП ОСОБА_5 та її представник не визнали подану апеляційну скаргу, заперечували проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом при розгляді справи було встановлено, що 07.10.2015 року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_5 був укладений договір підряду № 3/10/15. За умовами якого, ФОП ОСОБА_5 зобов'язалася виконати роботи по ремонту квартири за адресою: АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 має прийняти та оплатити роботу. Орієнтовний термін виконання робіт - 10.01.2016 року.

23.03.2016 року ОСОБА_3 направила ФОП ОСОБА_5 претензію, в якій просила зробити фінансовий аналіз витрат з метою визначення суми, що підлягає поверненню за ті види робіт, які будуть перероблятися, так як вважала, що роботи були виконані неналежним чином.

02.06.2016 року ОСОБА_3 повторно направила ФОП ОСОБА_5 претензію щодо відшкодування матеріального збитку у розмірі 80 253 гривень.

Суд першої інстанції аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, вважав, що ОСОБА_3 доказів, які б підтверджували існування у неї збитків спричинених по вині ФОП ОСОБА_5 не надала, а тому позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягають. Зазначаючи, що висновок експерта № 04/05-2016 від 04.05.2016 року, який було додано ОСОБА_3 до позовної заяви, не є належним доказом оскільки останній не засвідчений підписом і печаткою із зазначенням реєстраційного номера облікової картки платника податків експерта, що є порушенням п. 4.17 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом МЮ України від № 53/5 від 08.10.1998 року Крім того висновок містить посилання на нормативні документи, які є не чинними. Зазначаючи при цьому також, що оскільки позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів не підлягають до задоволення, то не підлягають до задоволення і вимоги позивача щодо стягнення грошових коштів за послуги експерта, юриста, оренду квартири та відшкодування моральної шкоди так як вони є похідними від позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди.

Відмовляючи у задоволенні зустрічної позовної заяви суд першої інстанції виходив з того, що ФОП ОСОБА_5 доказів, які б підтверджували існування заборгованості саме у розмірі 4 272,30 гривень суду не надала. Хоча, відповідно до вимог ст. 10, ч. 2 ст. 27 і ст. 60 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи, що подана апеляційна скарга не містить у собі доводів щодо невідповідності висновків суду в частині відмови у задоволенні вимог за зустрічним позовом ФОП ОСОБА_7, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряється.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Як вбачається із матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом ОСОБА_3 як на підтвердження заявлених позовних вимог посилалася на ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 23 ЦК України, не вказавши при цьому норми права щодо правовідносин, які виникли між нею та відповідачем.

Подана до суду апеляційна скарга вказує лише на безпідставність посилань суду першої інстанції щодо невідповідності висновку експерта № 04/05- 2016 від 04.05.2016 року, який було додано нею до позовної заяви. Оскільки експерт, що проводив дослідження, є працівником саме експертної установи. Висновок оформлений на бланку експертної установи, підписаний експертом та засвідчений відбитком печатки експертної установи на кожній сторінці тексту заключних висновків згідно до абз. 1 п. 4.17 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України. Експерт ОСОБА_8, який проводив експертне дослідження відповідає встановленим вимогам, а також внесений до Державного реєстру атестованих судових експертів, що підтверджується карткою атестованого судового експерта.

Судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги в частині того, що за положеннями ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

У ході апеляційного розгляду до матеріалів справи позивачем була долучена належним чином посвідчена копія висновку експерта № 04/05- 2016 від 04.05.2016 року.

Однак, даний висновок експерта не є підставою для неврахування при розгляді справи умов укладеного між сторонами ( ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_5 ) 07.10.2015 року договору підряду. За яким, вони визначили та погодили між собою: предмет договору, його ціну порядок розрахунку та платежі, початок та строки виконання робіт, виконання робіт, здачу та прийом виконаних робіт, забезпечення якості, гарантії, обов'язки підрядчика та замовника, відповідальність сторін, фос -мажор, порядок врегулювання спорів, зміну і розірвання договору, строки дії договору ( ас. 59 - 62).

Так, відповідно до п. 9.2 договору підряду, постійний контроль і технічний нагляд за якістю виконаних робіт і відповідність їх умовам договору здійснюється замовником. Якщо виконані роботи не відповідають умовам договору, діючим нормам і правилам проектної документації комісією у складі представників замовника і підрядника складається дефектний акт і роботи перероблюються підрядником у встановлені сторонами строки.

З актів виконаних робіт підписаних сторонами за умовами договору від 28.10.2015 року, 10.11.2015 року, 26.11.2015 року, 14.12.2015 року, 21.12.2015 року, 06.01.2016 року ОСОБА_3 прийняла та оплатила проведені роботи, сторони претензій одна до одної не мають.

Згідно п. 12.3 договору підряду усуненню підрядником (виконавцем) підлягають виключно ті недоліки і дефекти, які виникли з вини виконавця. Виконавець звільняється від обов'язку усувати недоліки, обумовлені вказівками замовника, неправильною експлуатацією об'єкту тощо.

Враховуючи ту обставину, що позовні вимоги обґрунтовані наявністю між сторонами договірних відносин, суд першої інстанції правомірно вказував на відсутність правових підстав для задоволення позову відповідно до положень ст. 6 ЗУ «Про захист прав споживачів» та ст. 23 ЦК України.

З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги, що у відповідності до вимог ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при постановленні рішення були допущені порушення норм матеріального права, які призвели до постановлення неправосудного рішення. Підстав для скасування рішення суду нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 9 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: