АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2902/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, що виникають із житлових правовідносин про визнання особи такою, що втратила право користуванням жилим приміщенням
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Харківської міської ради на рішення Київського районного суду міста Харкова від 01 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи: Харківської міської ради, ОСОБА_3,ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, за участі третьої особи: Харківської міської ради, ОСОБА_3,ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначає, він є наймачем квартири АДРЕСА_1.

У квартирі зареєстровані він, його мати ОСОБА_3, син ОСОБА_7, донька ОСОБА_6 та сестра ОСОБА_2

4 лютого 2006 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та з цього часу у спірній квартирі не проживає, кореспонденцію за даною адресою не отримує, її особистих речей в квартирі не має, однак, з реєстраційного обліку в добровільному порядку не знімається, обов'язків щодо утримання квартири та сплату за комунальні послуги не здійснює . У зв'язку з тим, що між ним та відповідачкою склалися неприязненні стосунки, на даний час йому не відомо її місце фактичного проживання.

Просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користуватися квартирою № АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась.

Представник третьої особи - Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення, в яких зазначив про недоведеність позовних вимог позивача.

Третя особа ОСОБА_3 проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Допитана в якості свідка та пояснила, що відповідач по справі є її донькою, у квартирі ОСОБА_2 не мешкає з 2006 року, перешкод їй у користуванні житловим приміщенням ніхто не чинить, переїхала зі спірної квартири після одруження, особистих речей не залишила.

Третя особа ОСОБА_4 яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6 пояснила, що відповідач по справі є рідною сестрою її чоловіка; у квартирі ОСОБА_2 не мешкає вже з 2006 року, перешкод їй у користуванні житловим приміщенням ніхто не чинить, її особистих речей у квартирі не залишилось.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 01 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі Харківська міська рада просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що позивачем не надано доказів щодо непроживання ОСОБА_2 у квартирі більше шести місяців, в тому числі: акту, складеного балансоутримувачем будинку, який містить інформацію про осіб, які не проживають за місцем реєстрації без поважних причин більш ніж шість місяців.

Також ОСОБА_1 не надано інформації щодо місцезнаходження чи місця роботи ОСОБА_2 та підтвердження подання оголошення у пресі, як того вимагає п. 9 ст. 74 ЦПК України.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач є наймачем квартири АДРЕСА_1 (Командарма Корка) у м. Харкові, що підтверджується копією Ордеру на житлове приміщення № 0590008, виданого виконавчим комітетом Ленінської ради народних депутатів м. Харкова від 03.08.1988 року, (а.с.7-8)

З довідки ГУДМС УДМС України в Харківській області на а.с. 62 вбачається, що відповідач зареєстрована в спірній квартирі з 09.03.2006 року.

Згідно довідки Комунального підприємства «Жилкомсервіс» дільниця № 15 від 31.10.2016 року в квартирі зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 ( а.с. 10)

Факт реєстрації відповідача в спірній квартирі також підтверджується копією паспорта. (а.с. 13)

Допитані в якості свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 зазначили, що вони є сусідами позивача та знайомі з ним вже дуже довгий час. Вказували, що відповідач у справі виїхала зі спірного будинку у 2006 році та більше не поверталась, її речей у будинку немає. Зазначили, що будь-яких перешкод позивач у користуванні будинком відповідачу не чинив.

Відповідно до листа Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації від 28 грудня 2016 року ОСОБА_2 у період з 2006 по 2016 роки в будинках-інтернатах системи соціального захисту населення не проживала (а.с.88).

З листа Київського ВП ГУ НП в Харківській області вбачається, що ОСОБА_2 зі скаргами та заявами щодо перешкоджання їй у користуванні квартирою АДРЕСА_1 не зверталась; згідно довідки «АРМОР» до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягалась (а.с. 115).

До суду апеляційної інстанції представником ОСОБА_1 надано довідку, що ОСОБА_2 за період з 01 лютого 2006 року по теперішній час за лікарською допомогою до Харківської міської поліклініки №10 не зверталася.

Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу України члени сім'ї Наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. До членів сім'ї належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК України порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що доводи представника Харківської міської ради були спростовані у судовому засіданні показаннями свідків, які попереджались про кримінальну відповідальність, та іншими доказами у справі.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги, надано достатньо належних та допустимих доказів, в тому числі показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, та допитаних в якості свідків третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4

Апелянтом на спростування доводів позивача не надано будь-яких доказів взагалі.

Фактично, позиція Харківської міської ради полягає в тому, що не було з'ясовано причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

В даному випадку з матеріалів справи та з показань допитаних свідків вбачається, що відповідач не проживає в квартирі з 2006 року, перешкод в користуванні житлом відповідачу не чинилось, остання дійсно добровільно залишили спірне житло, комунальні платежі не сплачувала.

Судом першої інстанції також вживались заходи на встановлення причин непроживання в квартирі відповідача, в тому числі шляхом витребування доказів.

З отриманих відомостей не можна зробити висновок про наявність будь-яких поважних причин такого непроживання.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції правильно ухвалено рішення про задоволення позову.

Що стосується доводів апелянта про не здійснення виклику відповідача в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, суд доходить висновку, що ця норма не підлягає застосуванню в даному випадку, виходячи з наступного.

Згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі.

Відповідач ОСОБА_2 має зареєстровану адресу проживання, тому її виклик було здійснено в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України - за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують. Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права; підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради - відхилити.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 01 березня 2017 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: