Справа №473/549/17 22.06.2017 22.06.2017 22.06.2017
Провадження №22-ц/784/1426/17
Категорія 27 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого:ОСОБА_2,

суддів: Коломієць В.В., Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання: Тищенком Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без участі сторін, які належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду, цивільну справу за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 травня 2017 року, ухваленого за позовом

публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

(далі ПАТ КБ «Приватбанк»)

до

ОСОБА_3

про стягнення кредитної заборгованості,

у с т а н о в и л а:

У лютому 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості.

Позивач зазначав, що відповідно до укладеного договору від 10 вересня 2010 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 500 грн., у вигляді встановлення ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на те, що відповідач порушує кредитні зобовязання та має станом на 31 січня 2017 року заборгованість у розмірі 22 501 грн. 54 коп. (371 грн. 41- заборгованості по кредиту, 16 632 грн. 44 коп.. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3 950 грн. пені та комісії 500 грн. штрафу (фіксованої частини), 1047 грн. 69 коп. штрафу (процентна складова)), позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на помилковість висновків суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку позовної давності, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги Банку.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки право вимоги у Банку виникло у липні 2013 року, а Банк з даним позовом звернувся до суду лише у лютому 2017 року.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна на підставі наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 10 вересня 2010 року на підставі письмової заяви ОСОБА_3 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір, за яким банк надав відповідачу 500 грн. кредитного ліміту зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості. за кредитом, відкрито банківський рахунок та видано платіжну картку № 110911 зі строком дії по лютий 2013 року, до якої йому було видано додаткові картки № 968394 зі строком дії по липень 2015 року, тобто по 31 липня 2015 року та № 783284 зі строком дії по жовтень 2015 року, тобто до 31 жовтня 2015 року (а.с. 98).

Складовою укладеної між сторонами угоди є заява клієнта, Умови та правила надання банківських послуг ( далі Умови) та Тарифи банку.

Підписом на заяві відповідач погодився, що заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають між ним і банком договір про надання банківських послуг , з умовами якого він ознайомлений.

Факт отримання відповідачем карт підтверджується копіями фотографії ОСОБА_4 з картами (а.с.99-101).

Згідно довідки про умови кредитування, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця до 25 числа кожного місяця

позичальник повинен сплачувати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. на місяць .

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Звертаючись до суду, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилась станом на 31 січня 2017 року у розмірі 22 501 грн. 54 коп. ( 371 грн. 41 - заборгованості по кредиту, 16 632 грн. 44 коп.. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3950 грн. комісії 500 грн. штрафу (фіксованої частини), 1047 грн. 69 коп. штрафу (процентна складова).

Оскільки остаточний строк повернення кредиту відповідає строку дії картки, тобто до 31 жовтня 2015 року, то строк позовної давності до стягнення заборгованості за тілом кредиту не сплинув.

Разом з цим, колегія суддів не може погодитись з таким розрахунком процентів на підставі наступного.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку позовної давності починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина перша та пята ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Частиною 5 статті 261 ЦК передбачено, що за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно з частиною 3 статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Оскільки умовами договору встановлені як окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, так і кінцевий термін повернення кредиту, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а тому і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Отже, звертаючись до суду у лютому 2017 р., позивач пропустив строк позовної давності до стягнення чергових щомісячних платежів, строк виконання яких настав 15 лютого 2014 року.

Проте, строк позовної давності до зобовязань сплатити проценти за користування кредитом за період з 16 лютого 2014 року по 31 січня 2017 року позивачем не пропущено та становить 1084 дні.

Таким чином, розмір заборгованості по процентам складатиме 336 грн. 07 коп.( 371,41 заборгованість по тілу кредиту х 30%)/360 днів = 0,31 грн. процентів за 1 день; 0,31 х 1084 днів = 336,04 коп.).

Не можна погодитись з висновком суду про те, що стягненню підлягає нарахований позивачем штраф (процентна складова).

Відповідно до пункту Умов, які діяли на час укладення кредитного договору, складовими штрафу є фіксована сума -500 грн. та розрахункова - 5% від суми позову.

За змістом цієї норми нарахування процентної (розрахункової) частини штрафу пов'язано не з певною подією кредитних правовідносин (прострочення понад певний строк), а з фактом звернення з позовом, що не відповідає сутності штрафу як способу забезпечення виконання зобов'язання.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованим лише штраф в розмірі фіксованої частини - 500 грн.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 500 грн. штрафу (фіксована частина) , а тому рішення суду слід змінити.

Не можна погодитись із наданим позивачем розрахунком пені, оскільки він не відповідає порядку нарахування пені передбаченого Правилам користування платіжною карткою, які діяли на час укладення кредитного договору, а саме 1% на місяць від суми заборгованості, та становитиме 3,71 грн. х 12 місяців = 44, 52 коп.

За такого, розмір заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором становитиме 1251 грн. 99 коп., який складається з: 371 грн. 41 коп. - заборгованості по кредиту, 336 грн. 06 коп. заборгованості про процентам, 500 грн. штрафу та 44 грн. 52 коп. пені

Посилання відповідача в заперечення на апеляційну скаргу, щодо не отримання ним додаткових карт № 968394 зі строком дії по липень 2015 року та № 783284 зі строком дії по жовтень 2015 року, спростовуються фотографіями про отримання відповідачем карт з відміткою про їх отримання ( а.с.102-104).

Оскільки суд першої інстанції при винесенні рішення не звернув належної уваги на зазначені обставини, то рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 186 грн. 95 коп. судових витрат пропорційно задоволеним вимогам судових витрат з ( 1252 грн. розмір задоволених позовних вимог х 3360. грн. розмір сплаченого позивачем судового збору / 22501 грн. 54 коп.розмір заявлених вимог = 186 грн. 95 коп.)

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1251 грн. 99 коп. кредитної заборгованості та 186 грн. 95 коп. судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: В.В. Коломієць

ОСОБА_5