Справа № 544/329/17
Номер рядка звіту 26
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 червня 2017 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н.В.,

за участю секретаря Ралець О.С,

у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Пирятин, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 01 серпня 2014 року він та відповідач уклали договір купівлі-продажу в усній формі, відповідно до якого 01.08.2014 позивачем було поставлено відповідачу продукцію, а саме: повноцінний комбікорм загальною вагою 7000,00кг вартістю 41800,00грн, 13.08.2014 було поставлено 8275,00кг вартістю 48822,50грн та 22.08.2014 було поставлено 8000,00кг вартістю 47 32,00грн. Факт отримання відповідачем продукції підтверджуються розписками, написаними 01.08.2014, 14.08.2014 та 26.08.2014. Станом на 21.02.2017 року відповідачем було сплачено лише 39909,00грн. Враховуючи викладене позивач просить стягнути з ОСОБА_2 основний борг, суму інфляційних нарахувань та три відсотки річних в сумі 187133,19грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1871,33грн. та пов'язані з явкою до суду в сумі 2263,11грн.

У судове засідання позивач та його представник не зявилися, позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином судовою повісткою. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача також не надходило.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідач ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 продукцію - повноцінний комбікорм, а саме: 01.08.2014 вагою 7000,00кг вартістю 41800,00грн, що підтверджується видатковою накладною №00001 (а.с.6) та розпискою від 01.08.2014 (а.с.7), 13.08.2014 вагою 8275,00кг вартістю 48822,50грн, що підтверджується видатковою накладною №00002 (а.с.8) та розпискою від 14.08.2014 (а.с.9), 22.08.2014 вагою 8000,00кг вартістю 47232,00грн, що підтверджується видатковою накладною №00003 (а.с.10) та розпискою від 26.08.2014 (а.с.11).

Згідно договору від 01.08.2014 та розписок від 01.08.2014, 14.08.2014 та 26.08.2014 покупець ОСОБА_2 зобов'язався сплатити за отриманий товар грошові кошти в сумі 41800грн, 48822,50грн та 47232грн до 01.08.2015 (а.с.22, 23).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

На підставі ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов.

Оскільки сторони по справі досягли згоди щодо істотних умов договору купівлі-продажу, тому договір купівлі-продажу від 01.08.2014 вважається укладеним і між ними виникли договірні правовідносини.

Після встановлення вказаних обставин суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України установлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності зі ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Як убачається з матеріалів справи позивач як продавець виконав взяті на себе зобовязання по договору купівлі-продажу, передав товар (комбікорм для птиці) у власність покупця ОСОБА_2, а покупець прийняв вказаний товар, однак грошові кошти за нього продавцю у встановлений договором строк, тобто до 01.08.2015, сплатив частково у сумі 39909грн. Неслаченою залишається грошова сума 97945,50грн. Наведене свідчить про те, що відповідач взяті на себе зобовязання за договором купівлі-продажу виконав не в повному обсязі.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вищевказаних норм права та враховуючи, що відповідач своєчасно не сплатив грошову суму 97945,50грн за куплений товар у встановлений договором строк, чим були порушені права продавця як сторони договору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 97945,50грн. Тому вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Що стосується вимог про стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних, то суд зазначає, що такі вимоги також заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно положень статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що борг в сумі 97945,50грн за укладеним між сторонами договором купівлі-продажу є грошовим зобовязанням, тому у звязку з невиконанням відповідачем ОСОБА_2 умов договору щодо сплати грошової суми за куплений товар для нього настають наслідки, передбачені ст.625 ЦК України.

Судом перевірений розрахунок позивача щодо нарахування інфляційних нарахувань та трьох процентів річних, він є вірним, зробленим відповідно до норм ст.625 ЦК України, тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно також стягнути інфляційні нарахування в сумі 81588,69грн та три проценти річних в сумі 7599грн.

Підсумовуючи вище викладене суд зазначає, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість за договором в наступному розмірі: 97945,50грн - основна сума боргу, 81588,69грн - інфляційні нарахування, 7599,00грн - три проценти річних. Всього сума до стягнення складає 187133,19грн. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 88, 79 ЦПК України судовий збір у сумі 1871,33грн та витрати, повязані з явкою до суду в сумі 2263,11грн, які документально підтверджені (а.с.1, 25-26), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 5-11, 60, 79, 88, 209, 212-215, 292 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором в сумі 187133 (сто вісімдесят сім тисяч сто тридцять три) гривні 19 копійок, який складається з: 97945,50грн - основна сума боргу, 81588,69грн - інфляційні нарахування, 7599,00грн - три проценти річних, а також стягнути судовий збір у сумі 1871 (одна тисяча вісімсот сімдесят одна) гривня 33 копійки та витрати, повязані з явкою до суду, в сумі 2263 (дві тисячі двісті шістдесят три) гривні 11 копійок, а всього стягнути 191267 (сто девяносто одну тисячу двісті шістдесят сім) гривень 63 копійки.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. В. Нагорна