РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_4», треті особи Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_4», треті особи Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між позивачем та акціонерним банком «Перший Український міжнародний банк» (далі ПАТ «ПУМБ») було укладено кредитний договір № 5873662 від 05.12.2007 на суму 200000 доларів США та договір іпотеки №5874645, за умовами якого він передав в іпотеку нежиле приміщення №1 першого поверху літ. А-2, будівлю літ. Б, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Цитрусова, 6-А. За заявою ПАТ «ПУМБ» приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 було вчинено виконавчий напис № 1204 від 22.07.2010, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на вищезазначене нежиле приміщення, та за рахунок отриманих коштів від реалізації цього майна стягнути заборгованість на користь ПАТ «ПУМБ» за кредитним договором в розмірі 233384,95 дол. США та 298705 грн. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено із порушенням вимог діючого законодавства, оскільки заборгованість не є безспірною, відповідач не має права звернення на предмет іпотеки, виконавчий напис було вчинено без надіслання письмової вимоги про усунення порушень основного зобовязання боржнику та іпотекодавцю.

Просив визнати виконавчий напис № 1204 від 22.07.2010, вчинений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 таким, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просив у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову.

Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованими листами із повідомленнями, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованими листами із повідомленнями, причини неявки суду не повідомив.

За вказаних обставин, суд вважав за можливе розглянути цивільну справу у відсутність третіх осіб на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

5 грудня 2007 р. між ОСОБА_3 та акціонерним банком «Перший Український міжнародний банк» було укладено кредитний договір № 5873662 від 05.12.2007, предметом якого є надання кредиту на суму 200000 доларів США з цільовим призначенням: 151674,59 дол. США на рефінансування (погашення) заборгованості Позичальником за кредитом, наданим згідно договору кредиту № 05Н190-К від 28.12.2005 р. , договору кредиту № 07П001-К від 09.01.2007 р. та договору кредиту № 07П120-К від 05.07.2007 р.; 11304,74 грн., що є еквівалентом 2238,56 дол. США на погашення комісії за дострокове погашення кредитних договорів №07П001-К від 09.01.2007р., 07П120-К від 05.07.2007 р., № 05Н190-К від 28.12.2005 р.; 46086,85 дол. США для використання на власний розсуд, строком до 05.12.2022 року зі сплатою 12,4% річних (а.с. 11-19).

5 грудня 2007 р. між ЗАТ «ПУМБ» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки №5874645, згідно умов якого з метою забезпечення повного виконання умов кредитного договору № 5873662 від 05.12.2007 р. ОСОБА_3 передав в іпотеку нежиле приміщення №1 першого поверху літ. А-2, будівлю літ.Б, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Цитрусова, 6-А.

22.07.2010 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на нежиле приміщення №1 першого поверху літ. А-2, будівлю літ.Б, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Цитрусова, 6-А, власником якого є позивач. За змістом виконавчого напису, зазначене нерухоме майно на підставі іпотечного договору № 5874645 від 5.12.2007 було передано в іпотеку в забезпечення виконання зобовязань за вищезазначеним кредитним договором акціонерному банку «ПУМБ». За рахунок отриманих коштів від реалізації цього майна нотаріус пропонує задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання / неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 5 грудня 2008 р. по 7 липня 2010 р., а саме: заборгованість за кредитом 195023,74 дол. США, заборгованість за відсотками за користування кредитом 38361,21 дол. США, пеня за порушення строків виконання зобовязань у сумі 120656,14 грн., 178049,70 грн. штрафів за порушення зобовязань та 2500 гривень плати за чинення виконавчого напису (арк. справи 7-8).

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_6 від 18.01.2016 за вказаним виконавчим написом відкрито виконавче провадження № 49824564 (арк. справи 9).

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 88 вказаного Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 1.2 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом п.п. 2.1, 2.2 гл. 16 цього Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача

За вимогами п.п. 3.1, 3.2 гл. 16 зазначеного Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши належні та допустимі докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Проте, позивачем суду не представлено доказів того, що оспорюваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог діючого законодавства, зокрема, що відповідач не мав права звернення на предмет іпотеки, а також що виконавчий напис було вчинено без надіслання письмової вимоги про усунення порушень основного зобовязання боржнику та іпотекодавцю.

Крім того, відповідно до відповіді приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 № 93/01-16 від 17.11.2016 щодо надання документів, надані пояснення про те, що відповідно до п. 290 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при вчиненні нотаріусом виконавчого напису у справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість та копія виконавчого напису. Інших документів для зберігання згаданою Інструкцією не передбачено, а згідно до номенклатури справ нотаріуса, строк зберігання справи з копіями виконавчих написів складає 3 роки (а.с. 77).

Щодо доводів про не встановлення нотаріусом безспірності заборгованості, слід також зазначити, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Натомість, спірність розміру заборгованості полягає в тому, що позивач може оспорити в позовному провадженні лише правильність вимог, зазначених у виконавчому напису, що позивачем здійснено не було, та саме це і доводить безспірність вимог відповідача, зазначених у виконавчому написі нотаріуса.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено суду наявності оскарження розміру заборгованості ані на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса, ані на момент розгляду даної справи в суді.

З огляду на вищезазначене, заявлений ОСОБА_3 позов є недоведеним, а відтак, задоволенню не підлягає.

ПАТ «ПУМБ» під час судового розгляду справи було подано заяву про застосування строку позовної давності у даній справі.

Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Виходячи зі змісту ст.ст. ст.256, 257, 267 ЦК, їх положення про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб'єктивного цивільного права і факт його порушення або оспорювання. Якщо ж при розгляді справи буде встановлено, що у позивача немає суб'єктивного права, про захист якого він просить, або ж воно не порушувалось чи не оспорювалось, суд повинен відмовити в позові не через пропуск позовної давності, а за безпідставністю матеріально-правової вимоги.

Відповідно до абз. 3 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленого до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Враховуючи, що підстав для задоволення позовних вимог судом не встановлено, тому відповідно до ст. 267 ЦК України підстави для вирішення питання щодо застосування до спірних правовідносин позовної давності відсутні.

Крім того, оскільки у задоволенні вимог позивача відмовлено, судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 208, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 16 червня 2017 р.

Повний текст рішення виготовлений 21 червня 2017 р.

Суддя А.В. Шалагінова