Справа № 291/661/17
Ружинський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2017 року

Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Грек М.М., розглянувши матеріали позовної заяви

ОСОБА_1

до ПАТ « Житомиргаз «

про компенсацію нематеріальних витрат та гарантії виконання зобовязань,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 подав до суду позов до ПАТ « Житомиргаз «, в якому зазначив, що 12.08.2016р. представники відповідача відключили газопостачання у житловому будинку, в якому проживає позивач пояснюючи це наявністю заборгованості по оплаті за спожитий газ.

З врахуванням вказаного, позивач просить суд:

- зобовязати відповідача негайно сплотити на користь позивача, компенсацію його немайнових втрат, через протиправні дії ПАТ Житомиргаз « відповідно нього, а саме по 10 000 ( десять тисяч ) доларів США за кожен день порушення його прав та інтересів відповідачем, до моменту повного відновлення становища, що існувало до правопорушень останніх, починаючи з 12 серпня 2016 року.

- зобов'язати відповідача, у разі невиконання ним належного обов'язку за рішенням суду, щодо цього позову, сплотити негайно на користь позивача, компенсацію нейманових його втрат, через те у сумі рівній вартості 190. 00 ( сто девяносто ) грам золота ( 999, 9 проба ), за кожен календарний день неналежного виконання відповідних зобовязань.

Ознайомившись з даною позовною заявою, суддею встановлено наступне.

Відповідно до ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зокрема: ім'я(найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання(перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину; до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

21.06.2017 року до суду надійшла позовна заява про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ « Житомиргаз « про компенсацію нематеріальних витрат та гарантії виконання зобовязань з частковим виправленням недоліків по справі поданого первісним позовом від 08.06.2017 року.

Про те позивач вказує, що відповідно положення ст. 22 Закону України « Про захист прав споживачів « звільняє позивача від сплати судового збору.

Проте позовна заява ОСОБА_2 не відповідає вказаним вимогам.

Так, в ній не зазначено:

- відповідно до позовної вимоги про стягнення з відповідача ПАТ « Житомиргаз «

на користь позивача компенсацію нематеріальних витрат та гарантії виконання зобовязань, не сплачено судовий збір, а тому потрібно позивачу сплотити судовий збір в сумі 8000 грн. 00 коп. ( вісім тисяч гривень 00 коп. ), ( найменування отримувача: УДКСУ у Ружинському районі 22030101) номер рахунку: 0550, код отримувача: 36928430, код класифікації доходів бюджету: 22030101, найменування рахунку : Ружинський районний суд, та надати оригінал квитанції.

-докази, що підтверджують кожну обставину, якою позивач обгрунтовує свої позовні вимоги( докази вчинення відповідачем правопорушення та протиправних дій; докази проведення позивачем повної оплати за спожитий газ; докази заподіяння немайнових втрат.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що вищевказаний позов необхідно залишити без руху за таких підстав.

Відповідно до ст.119 ч.5 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Між тим, ст.22 ч.3 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає можливість звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» встановлений вичерпний перелік осіб, що звільнені від сплати судового збору, і споживачі до цієї категорії чинною редакцією Закону не віднесені.

ОСОБА_3 є спеціальним, редакція ст.5 вищевказаного Закону змінена Законом від 22.05.2015 р., тому є пізнішою до редакції ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», на яку посилається позивач при зверненні до суду, в зв'язку з чим, при колізії правових норм, підлягає застосуванню по визначенню пільг щодо сплати судового збору. А відтак, на час звернення до суду позивач не має пільг, як позивач, на подачу позову в порядку захисту прав споживачів без оплати судового збору.

В зв'язку з чим, вищевказаний позов повинен бути оплаченим судовим збором в розмірі, ставки якого передбачені на час подання позову Закону України «Про судовий збір».

Крім того, відповідно до ст.3 ч.1 ЦПК України особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом від 12 травня 1991 р. № 1023-XII "Про захист прав споживачів". Цим Законом встановлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Ураховуючи зазначене, судовий захист прав споживачів здійснюється загальними судами за правилами цивільного судочинства в порядку позовного провадження за позовами фізичних осіб - споживачів товарів, робіт і послуг.

Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є компенсація нематеріальних витрат та гарантії виконання зобовязань.

Згідно із ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Пунктом 22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 р. № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» звернуто увагу судів на те, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов.

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст.119 ЦПК України, зобов'язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», у позовній заяві, яка за формою та змістом відповідає вимогам ст.119 ЦПК України з наданням відповідно до ст.120 ЦПК України її копії та копій долучених документів для відповідача. При цьому зазначивши про те, яке його право як споживача порушено (ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів»), тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст. 121 ч.1 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у статях 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивачу і надає йому строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду, роз'яснивши, що у випадку не виправлення недоліків у вказаний цією ухвалою термін заява буде вважатися неподаною та повернута.

Враховуючи вищевикладене, дану позовну заяву необхідно залишити без руху і надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, інакше позовна заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ « Житомиргаз «

про компенсацію нематеріальних витрат та гарантії виконання зобовязань, -залишити без руху.

Надати позивачу строк для виправлення недоліків та роз'яснити, що протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали він повинен усунути недоліки позовної заяви, зазначивши в ній місце проживання(перебування) позивача, повне найменування відповідача, сплотити судовий збір, докази, що підтверджують кожну обставину, якою позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, а в іншому випадку - позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Грек.