Справа № 305/698/17
Провадження по справі 2/305/607/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2017 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

судді Ємчук В.Е.

за участю: секретаря Орос С.Ю.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області, про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області, про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 11 січня 2007 року по 09 серпня 2011 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 За час перебування у шлюбі у них народилися діти: донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 27.07.2011 по справі за №2-767/11, що набрало законної сили 09.08.2011 шлюб між ними розірвано. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 27.07.2011 по справі за №2-784/11, що набрало законної сили 09.08.2011 стягуються з нього в користь відповідача, аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дочки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі по 300 гривень, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 13 липня 2011 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідач уклала шлюб з громадянином ОСОБА_7 та переїхала проживати в ІНФОРМАЦІЯ_5 разом з дітьми. Однак з 20.12.2016 відповідач виїхавши на заробітки до Чеської Республіки не дбала про дітей і станом на дату звернення до суду не піклується про них та не приймає участі у їх вихованні. За таких обставин, чоловік відповідача ОСОБА_7 повідомив його про те, що не має фактичної змоги продовжувати виховувати дітей та утримувати їх. З 16.04.2017 діти фактично переїхали проживати до нього та продовжили навчання у Великобичківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №1. Він являється учасником бойових дій, працює за цивільно-правовими угодами в м. Київ, має достатній рівень заробітку для забезпечення нормальних умов проживання, виховання та навчання дітей. Проживання дітей у період з 18.04.2017 по дату звернення до суду разом із ним позитивно відобразилося на психологічному стані дітей. Завдяки належному рівню уваги до дітей, останні підвищили рівень навчання, нормально освоїлися у нових навчальних колективах. Бабуся додатково проводить навчання з дітьми вдома, батько належно здійснює виховання дітей. Старша донька проявляє бажання і надалі залишитися проживати з батьком. Причиною звернення саме до суду з даною позовною заявою є факт неналежного виконання відповідачем обов"язків з виховання та утримання дітей. На підставі викладеного просив ввинести рішення, яким визначити місце проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з їх батьком ОСОБА_4. Повернути без виконання виконавчий лист, виданий на виконання рішення Рахівського районного суду від 27.07.2011 року по справі №2-784/11. Стягувати з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 18.04.2017, щомісячно у твердій грошовій сумі по 800 гривень на кожну дитину до досягнення дітьми повнолітття.

Позивач, ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає.

Відповідач, ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі. Надала згоду на визначення місця проживання її малолітніх дітей: дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 разом з їхнім батьком ОСОБА_4. Згідна сплачувати на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі зазначеному позивачем.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Рахівської РДА, ОСОБА_3 позовні вимоги позивача підтримала, посилаючись у судовому засіданні на те, що мати дітей у грудні місяці 2016 року виїхала на заробітки до Чеської Республіки та залишила своїх малолітніх дітей із вітчимом ОСОБА_7 З 16.04.2017 малолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 переїхали проживати до батька ОСОБА_1 Просила суд взяти до уваги ту обставину, що позивач, як батько дітей належним чином виконує свої батьківські обов"язки. Завдяки систематичній батьківській увазі діти підвищили рівень навчання. Під час проведення бесіди з дітьми з"ясовано, що малолітні діти виявляють бажання проживати разом з батьком. У родині батька створені всі умови для проживання та розвитку малолітніх дітей і тому вважає, що встановлення проживання дітей разом з позивачем ОСОБА_1 буде цілком відповідати інтересам малолітніх дітей.

Вислухавши учасників судового розгляду та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони зареєстровали шлюб 11 січня 2007 року, у виконкомі Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис № 1.

Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвами про народження дітей.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 27.07.2011 по справі за №2-767/11, що набрало законної сили 09.08.2011 шлюб між сторонами розірвано.

З показів сторін та матеріалів справи судом встановлено, що після розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_2 уклала шлюб з громадянином ОСОБА_7 та переїхала проживати разом зі своїми дітьми від першого шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_1 за місцем проживання свого нового чоловіка ОСОБА_7 в с. Біла Церква, вул. Жовтнева, №100.

Згідно із ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

З акту перевірки дворогосподарства гр. ОСОБА_7 від 24.04.2017 за №93 слідує, що ОСОБА_7 проживає у власному житловому будинку з донькою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7. Його дружина ОСОБА_2 з 20.12.2016 виїхала на заробітки в Чехію і до сьогоднішнього дня не повернулася. Її діти від першого шлюбу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали у цьому будинку, а 18.04.2017 їх забрав їхній батько ОСОБА_4, і в даний час вони проживають разом з ним у смт. Великий Бичків.

З акту обстеження матеріально-побутових умов гр. ОСОБА_1 від 25 квітня 2017 року судом встановлено, що малолітні діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 16.04.2017 проживають разом зі своїм батьком, позивачем по справі - ОСОБА_4 та перебувають на його утриманні та вихованні.

Оскільки між матір'ю та батьком виник спір щодо місця проживання малолітніх дітей, він повинен бути вирішений відповідно до вимог ст. 161 СК України.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, має позитивну характеристику, належні матеріально-побутові умови для забезпечення потреб дітей. Діти з 18.04.2017 по даний час навчаються у Великобичківській ОСОБА_10 ступенів. Завдяки систематичній батьківській увазі діти підвищили рівень навчання.

Ці обставини встановлені з акту обстеження матеріально-побутових умов, довідки Великобичківської ОСОБА_10 ступенів №01.12/22 від 24.04.2017, характеристик на дітей.

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Під час судового розгляду не встановлено будь-яких виняткових обставин, які б переконали суд у тому, що малолітніх дітей необхідно залишити з матір'ю.

Згідно висновку органу опіки та піклування Рахівській РДА про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, працівниками служби у справах дітей з"ясовано, що громадянин ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рахівського районного суду від 27.07.2011 по справі №2-767/11 було розірвано. Після розірвання шлюбу громадянка ОСОБА_2 уклала новий шлюб із громадянином ОСОБА_7 та разом із малолітніми дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_4 переїхала проживати в ІНФОРМАЦІЯ_8. 20.12.2016 громадянка ОСОБА_2 виїхала на заробітки до Чеської Республіки залишивши двох малолітніх дітей із вітчимом ОСОБА_7 Однак, невдовзі ОСОБА_7 зателефонував громадянину ОСОБА_1 та наголосив, що розлучається із громадянкою ОСОБА_2 та не має змоги надалі виховувати двох малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_1. З 16.04.2017 малолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 переїхали проживати до батька ОСОБА_1. Батько належним чином виконує свої батьківські обов"язки. Завдяки систематичній батьківській увазі діти підвищили рівень навчання. Під час проведення бесіди з дітьми було встановлено, що малолітні діти виявляють бажання проживати разом з батьком. З матір"ю дітей ОСОБА_2 проведено профілактично-роз"яснюючу роботу та з"ясовано, що вона не заперечує проти проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_1 з їхнім батьком ОСОБА_4 за адресою: селище Великий Бичків, вул. Дібровська, 12, Рахівського району. Враховуючи вище наведене вважають за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_1 разом з батьком ОСОБА_4.

Відповідно до положень ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання.

Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й ст. 12 Конвенції з прав дитини, в якій записано, що Конвенція зобов'язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю.

Згідно п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12..2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" згідно якої, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що матеріалами справи доведено, що позивач ОСОБА_4, як батько малолітніх дітей має належні умови для проживання дітей, дохід, піклується про дітей, належним чином виконує свої батьківські обов"язки, діти мають прихильність до батька та бажання мешкати саме з ним, а відповідачкою позов визнано, тому суд вважає, що слід визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_1 разом з батьком ОСОБА_4.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як уже зазначалося вище, малолітні діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 16.04.2017 проживають разом зі своїм батьком, позивачем по справі - ОСОБА_4 та перебувають на його утриманні та вихованні, а відповідач, у порушення своїх материнських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в судовому порядку.

За змістом ст.ст. 181, 182 СК України, у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дитину, аліменти присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, де враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На підставі цього, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров'я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров'я та матеріального становища.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З показів відповідача ОСОБА_2 судом встановлено, що остання має нерегулярний, мінливий дохід, тому справедливим буде щомісячне стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей саме у твердій грошовій сумі.

Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, беручи до уваги матеріальне становище дітей, а саме те, що вони є малолітніми, не мають доходу, матеріальне становище відповідача, яка офіційно ніде не працює, індивідуальною трудовою та підприємницькою діяльністю не займається, інших утриманців не має, однак позовні вимоги визнала, тому суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі по 800 гривень, щомісячно, на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Аліменти на утримання дитини згідно з ч.1 ст. 191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Поряд з цим частина 2 даної статті зазначає про те, що якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більше як за один рік.

Позивач у позовній заяві про просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей за минулий час, починаючи з 18 квітня 2017 року. Поряд з цим, позивачем не надано жодних доказів того, що він вживав які-небудь заходи що отримання аліментів від відповідача, однак остання ухилилася від їх сплати.

У зв"язку з наведеним, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині стягненення аліментів за минулий час слід відмовити та присудити аліментивід дня подання позовної заяви, в даному випадку з 04 травня 2017 року.

Також судом встановлено, що на підставі рішення Рахівського районного суду від 27.07.2011 по справі № 2-784/11, що набуло законної сили 09.08.2011 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_11 аліментів на утримання дітей: дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі по 300 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 13 липня 2011 року до досягнення дітьми повноліття.

У зв"язку з тим, що неповнолітні діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 починаючи з 16.04.2017 проживають разом зі своїм батьком, позивачем по справі - ОСОБА_4, тому виконавчий лист від 27 липня 2011 року по справі №2-784/11 слід визнати таким, що не підлягає виконанню та повернути без виконання.

Відповідно до п.3, п.13 ч.1 ст.5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів та учасники бойових дій.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 640 грн. судового збору за позовну вимогу про визначення місця проживання дітей та 640 гривень за позовну вимогу про стягнення аліментів.

В силу ч. 1 ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.10, 11, 58, 60, 212 -215, 223, 294, 367 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визначити місце проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 разом з їх батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, за адресою: 90615 Закарпатська область, Рахівський район, смт. Великий Бичків, вул. Дібровська, 12.

Повернути без виконання виконавчий лист, виданий на виконання рішення Рахівського районного суду від 27.07.2011 по справі №2-784/11 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_11 аліментів на утримання дітей: дочки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі по 300 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 13 липня 2011 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_11 "а", Рахівського району Закарпатської області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_12, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_13, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_14, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, у твердій грошовій сумі по 800 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 04.05.2017 року, тобто з дня подачі позову до суду, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_11 "а", Рахівського району Закарпатської області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області 1280 гривень судового збору на рахунок: отримувач коштів - УДКСУ у Рахівському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37862638, банк отримувача - ГУДКУ в Закарпатській області, код банку отримувача (МФО) 812016, рахунок отримувача 0211, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - судовий збір.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

.

Суддя: Ємчук В.Е.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Ємчук В.Е..