Справа № 522/3255/16-ц
Провадження № 2/522/4357/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_3, служби у справах дітей ОМР про визнання незаконним та скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, ВК ОМР, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_3, служби у справах дітей ОМР про визнання незаконним та скасування розпорядження., та просить визнати незаконним та скасувати розпорядження Приморської районної адміністрації ОМР від 10.02.2016 року №88 «Про припинення виконання повноважень опікуна ОСОБА_1 відносно малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1» та рішення комісії з питань захисту прав дітей у м. Одесі від 30.11.2015 року за №3 в частині рекомендацій органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації ОМР припинити виконання повноважень опікуна ОСОБА_1 відносно малолітньої ОСОБА_2

Позивачка обґрунтовує вимоги тим, що розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 23.05.2007 р. №1030 «Про призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2» її було призначено опікуном онучки - ОСОБА_2, а 10 лютого 2016 року розпорядженням №88 було припинено виконання її повноважень як опікуна, у зв'язку із зверненням батька ОСОБА_3 з заявою про встановлення опіки над його дочкою ОСОБА_2 Вказане розпорядження позивачка вважає необґрунтованим та таким, що прийнято з перевищенням наданих законом повноважень.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник ПРА ОМР та представник служби у справах дітей ОМР у

судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, оскільки вважали обґрунтованим розпорядження Приморської районної адміністрації ОМР від 10.02.2016 року №88 «Про припинення виконання повноважень опікуна ОСОБА_1 відносно малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1» та рішення комісії з питань захисту прав дітей у м. Одесі від 30.11.2015 року за №3 в частині рекомендацій органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації ОМР припинити виконання повноважень опікуна ОСОБА_1 відносно малолітньої ОСОБА_2

ОСОБА_3 та представник ВК ОМР у судове засідання не з'явилися, були повідомлені про розгляд справи належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думки сторін, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15 грудня 1995 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилась донька ОСОБА_2

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, і після її смерті дитина залишилась на утриманні бабусі ОСОБА_1

Дитина з дня смерті матері постійно проживала з бабусею - ОСОБА_1, та з ІНФОРМАЦІЯ_2 батько ОСОБА_3 зовсім не цікавився дитиною та не забезпечував її матеріально.

Згідно розпорядженням ПРА ОМР від 23 травня 2007 року №1030 «Про призначення ОСОБА_1 опікуном над малолітньою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1», позивачку було призначено опікуном над ОСОБА_2

10 лютого 2016 року розпорядженням ПРА ОМР №88 «Про припинення виконання повноважень опікуна ОСОБА_1 відносно малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1» було припинено виконання повноважень опікуна ОСОБА_1 над ОСОБА_2, на підставі Постанови Кабінету міністрів України № 866 від 24.09.2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», де опіка призначається після встановлення дитині статусу дитини - сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування.

Дане розпорядження, суд вважає незаконним, оскільки відповідно до положення про Приморську районну адміністрацію ОМР від 28.02.2011 р., вони мають право вирішувати питання про всиновлення, встановлення опіки, піклування, зміни прізвища дітей, позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання дитини, участі батьків у вихованні дитини, підготовки розпоряджень для дітей у заклади освіти та охорони здоров'я на повне державне забезпечення, реєстрації народження дитини в органах РАЦС, інші питання, передбачені чинним законодавством.

Таким чином, в повноваження Приморської районної адміністрації ОМР не входили повноваження скасовувати попередні розпорядження про призначення опікуна.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення комісії з питань захисту прав дітей у м. Одесі від 30.11.2015 року за №3 в частині рекомендацій органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації ОМР припинити виконання повноважень опікуна ОСОБА_1 відносно малолітньої ОСОБА_2, з посиланням на те, що малолітня не має статусу дитини - сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.

Порядок звільнення особи від повноважень опікуна та піклувальника регулюється ст. 75 ЦК України, відповідно до якої орган опіки та піклування має повноваження звільнити особу від обов'язків опікуна або піклувальника у разі подання самою такою особою відповідної заяви та в разі, якщо рішення про призначення її опікуном або піклувальником приймалось органом опіки та піклування (ч. 1,2 ст. 75 ЦК України), у разі невиконання такою особою своїх обов'язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров'я або закладу соціального захисту питання щодо звільнення такої особи від повноважень опікуна або піклувальника вирішується судом за заявою органу опіки та піклування (ч. 3 ст. 75 ЦК України).

Відповідно до наданих характеристик, доданих до матеріалів цивільної справи, позивачка характеризується з позитивного боку.

У судовому засіданні доведено, що ОСОБА_1 дбала про свою онуку, створила всі необхідні побутові умови, вживала всі заходи щодо захисту цивільних прав та інтересів малолітньої ОСОБА_2

На теперішній час неповнолітня ОСОБА_2 є студенткою Київського інституту музики імені Р.М. Глієра. Піклування за нею здійснює позивачка, яка разом з нею проживає у м. Києві. Батько ОСОБА_3 у вихованні дитини участь не приймає, має іншу сім'ю, дочку не відвідує. Також, органом опіки та піклування не було з'ясовано думку ОСОБА_2 про призначення їй опікуна, відповідно до Постанови Кабінету міністрів України № 866 від 24.09.2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини».

Жодної з цих обставин при винесенні оскаржуваного рішення про припинення опіки над ОСОБА_2 враховано не було.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Згідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров'я, самоповагу і гідність дитини.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Таким чином, після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Керуючись ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, Постанови Кабінету міністрів України № 866 від 24.09.2008 року, ст. ст. 15, 16, 55,75 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_3, служби у справах дітей Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження, - задовольнити.

Скасувати розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 10.02.2016 року №88 «Про припинення виконання повноважень опікуна ОСОБА_1 відносно малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1» та рішення комісії з питань захисту прав дітей у м. Одесі від 30.11.2015 року за №3 в частині рекомендацій органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради припинити виконання повноважень опікуна ОСОБА_1 відносно малолітньої ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси ягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.Б. Свячена