Єдиний унікальний номер: 448/1259/16-ц
Провадження № 2/448/87/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22.06.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоуса Ю.Б.,

при секретарі Романченко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи - Мостиська державна нотаріальна контора, Відділ Держгеокадастру у Мостиському районі Львівської області та Мостиська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 11.01.2008 року помер його батько ОСОБА_3, після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 2,74756 га, що розташована на території Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області, котра належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку.

Стверджує, що позивач спадщину після смерті батька прийняв, оскільки постійно проживав разом з ним на час смерті та приступив до обробітку вищевказаної земельної ділянки. Однак, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на право власності на зазначену земельну ділянку (оригіналу державного акту) та неможливість отримання його дублікату, позивач не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у звязку із чим змушений звертатися до суду із даним позовом.

З огляду на наведене, просить суд визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спірну земельну ділянку, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не зявився, проте у позовній заяві такий просив справу розглядати у його відсутності за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області у судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій зазначив, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3, котрий помер 11.01.2008р., в нотаріальній конторі не заводилась, та просить справу розглядати у його відсутності.

Представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Мостиському районі Львівської області у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи Мостиської районної державної адміністрації Львівської області, у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких міркувань.

Судом встановлено, що 11.01.2008 року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3 (батька позивача ОСОБА_1О.).

До складу даної спадщини входить право власності на земельну ділянку площею 2,74756, що розташована на території Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.05.2004 року.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Правомочність розпорядження означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна.

Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не складав, своїм майном не розпорядився. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги спадкування за законом майна ОСОБА_3 та у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька, оскільки постійно проживав разом із ним на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявив про відмову від спадщини.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №46587215 від 30.01.2017 року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_3, в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Тобто інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3, які б прийняли спадщину чи претендували на таку, крім позивача ОСОБА_1, немає.

В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку (оригіналу вищевказаного державного акту) позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у звязку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, зокрема: заявою представника відповідача Хлиплівської сільської ради Мостиського району; заявою представника третьої особи Мостиської РДА Львівської області; копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_3; копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії від 18.05.2004 року; копіями довідок, виданих виконавчим комітетом Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області; Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру «спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину» та зі Спадкового реєстру «заповіти/спадкові договори» щодо спадкодавця ОСОБА_3, іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Обєктами права власності є будь-які майно.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Даною статтею ЦК України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набути м правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими.

Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

З огляду на наведене та враховуючи встановлені судом обставини про те, що спадкодавцю ОСОБА_3 на час смерті належала спірна земельна ділянка і таке її право підтверджувалось відповідним державним актом, однак оригінал такого був втрачений та не може бути відновленим на даний час в передбаченому законом порядку, та те, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом майна ОСОБА_3, що прийняв спадщину, інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на спірну земельну ділянку у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 14, 57-60, 174, 197, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку загальною площею 2,74756га, що розташована на території Хлиплівської сільської ради Мостиського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (кадастровий номер земельної ділянки :07:000:0195), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.05.2004 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, котрий помер 11.01.2008р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_4

З оригіналом згідно :

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили

«___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус