Справа № 349/629/17
Провадження № 22-ц/779/1078/2017
Головуючий у 1 інстанції Рибій М. Г.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Бойчука І.В., Васильковського В.М.

секретаря Возняк В.Д.

з участю представника апелянта ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначення способу участі у вихованні, місця та часу спілкування з нею, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_2 на рішення Рогатинського районного суду від 24 травня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

В квітні 2017 року ОСОБА_4 звернувся в суд з наведеним позовом до ОСОБА_3, в обґрунтування якого зазначив, що з 02.11.2001 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Рогатинського районного суду від 29.09.2010 року шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_3 розірвано, сина ОСОБА_6 залишено проживати з матірю. Після розірвання шлюбу він належно сплачував аліменти на утримання дитини, а також намагався брати участь у вихованні сина. Однак, відповідач перешкоджала його побаченням з дитиною, забороняла спілкуватися з сином. Всі його спроби побачитися з дитиною закінчувалися сварками та скандалами. Також відповідач намагалася позбавити його батьківських прав, однак рішенням Рогатинського районного суду від 21.12.2016 року в задоволенні її позову відмовлено. Після ухвалення вказаного рішення він намагався повторно дійти згоди з ОСОБА_3 у встановленні способу його участі у вихованні дитини, проте у телефонному режимі відповідач відмовляла йому у зустрічах з сином, посилаючись на різні формальні обставини. В березні 2017 року він приїжджав до місця проживання сина у с. Юнашків з метою побачити його, однак двері будинку йому ніхто не відчинив, про що ним та ОСОБА_7 були складені акти від 11 та 26 березня 2017 року. У звязку з наведеним позивач просив зобовязати відповідача ОСОБА_3 не чинити йому перешкод у спілкуванні з сином ОСОБА_5 та встановити порядок його участі у вихованні дитини, а саме побачення, спілкування та спільний відпочинок з дитиною: два перших тижні кожного місяця у неділю без присутності матері; два останніх тижні кожного місяця у суботу без присутності матері; у день Різдва і Пасхи щорічно періодично за домовленістю батьків без присутності матері; 25 березня кожного року (день народження позивача), 24 липня кожного року (день народження сестри ОСОБА_5 Діани), 19 грудня кожного року (день народження бабусі ОСОБА_5 по батьковій лінії ОСОБА_8М.) без присутності матері; один раз на рік тривалістю 24 календарних дні для оздоровлення та культурно-пізнавальної програми дитини без присутності матері.

Рішенням Рогатинського районного суду від 24 травня 2017 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з сином, ОСОБА_5, та у його вихованні, визначення способу участі у вихованні сина, місця та часу спілкування з ним.

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_4 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне зясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема вказує, що ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції не взяв до уваги акти, складені позивачем ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 11 та 26 березня 2017 року, посилаючись на відсутність доказів, які б підтверджували наявність домовленості зявитися саме в ці дні для побачення з дитиною. При цьому, при зясуванні думки дитини суд сам встановив, що батько телефонував до нього в березні 2017 року та обіцяв приїхати. Таким чином, висновки мотивувальної частини судового рішення прямо суперечать встановленим судом обставинам, викладеним в його описовій частині. Наявність попередньої домовленості про зустріч між батьком та сином про побачення підтверджена в судовому засіданні словами самого ОСОБА_5.

Також апелянт зазначає, що суд не звернув належної уваги на доводи позовної заяви і позицію відповідача в даній справі, а тому помилково визначився з характером спірних правовідносин та дійшов висновку про недоведеність позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні не заперечила проти побачень сина з батьком, при цьому, як зазначав позивач у позовній заяві, він намагався дійти згоди з відповідачем у встановленні способу його участі у вихованні дитини. Відсутність заперечень з боку ОСОБА_3 щодо побачень батька з сином сама по собі не свідчить про відсутність спору, оскільки між сторонами фактично існує спір стосовно способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, тобто днів, в які батько може бачитися з сином, а в які він має проводити час виключно з матірю. Наявність вказаної неузгодженості не дає можливості батькові бачитися з дитиною та являється основою для конфліктів між ним та відповідачем ОСОБА_3

Крім того, апелянт зауважує, що при вирішенні даного спору врахування думки дитини про небажання бачитись з батьком не може бути остаточною підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки вказана думка, враховуючи вік дитини, на даний час формується тільки матірю.

З наведених підстав апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задовольнити в повному обсязі.

У засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав з наведених в ній мотивів.

Відповідач в судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечила, просила її відхилити. Рішення суду першої інстанції вважала законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта та відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Наведеним вимогам оскаржуване рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції установлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НМ №023053, виданого 14.12.2005 року (а. с. 4).

Рішенням Рогатинського районного суду від 29.09.2010 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано, сина ОСОБА_6 залишено на утриманні та вихованні матері (а. с. 5).

В даний час дитина проживає з матір'ю, що також встановлено на підставі пояснень сторін.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №12 від 12.05.2017 року визначено такі способи участі ОСОБА_4 у спілкуванні та вихованні сина, ОСОБА_5, - систематичні побачення з дитиною у вихідні та святкові дні за попередньою домовленістю з матірю та за побажанням дитини (а. с. 27).

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту чинення йому відповідачем ОСОБА_3 перешкод у спілкуванні з сином та його вихованні, а тому права позивача не були порушеними.

Однак погодитися з таким висновком суду не можна з огляду на наступне.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

Конвенція про права дитини від 20 листопада 1989 року також визнає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Частиною 1 статті 7 даної Конвенції встановлено, що дитина з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до частини 3 статті 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Особисті немайнові права і обовязки батьків та дітей, в тому числі відносини між матір'ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання, врегульовані також Сімейним кодексом України.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

В силу положень ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Частинами 2 і 3 ст. 157 СК України встановлено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Частиною 2 ст. 159 СК України встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Судом не встановлено наявність негативного впливу позивача на виховання малолітнього ОСОБА_5 та наявних обставин, які б перешкоджали їх зустрічам.

Крім того, судом не взято до уваги рішення Рогатинського районного суду від 21.12.2016 року, яким ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав (а. с. 7-9).

Згідно даного рішення суд дійшов висновку, що спілкування дитини з обома батьками є необхідним для повного забезпечення інтересів дитини. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що батько не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не цікавиться навчанням сина, тому суд попередив ОСОБА_4 про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд не пов'язаний висновками певних органів, експертів та оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні заявлених у справі доказів та обставин справи. Жоден доказ, у тому числі і висновок органу опіки та піклування, не має для суду наперед встановленої сили. Отже, суд може не погодитись із даним висновком і не взяти його до уваги.

З урахуванням наведених норм матеріального та процесуального права і встановлених судом обставин колегія суддів не погоджується з рішенням комісії з питань захисту прав дитини Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №12 від 12.05.2017 року, яким визначено систематичні побачення ОСОБА_4 з дитиною ОСОБА_5 у вихідні та святкові дні за попередньою домовленістю з матірю та за побажанням дитини, оскільки такий є недостатньо обґрунтованим. Адже сторони не досягли згоди (домовленості) щодо спілкування позивача з сином, його участі у його вихованні, у звязку з чим і виник даний спір.

За огляду на викладене та з урахуванням положень частин 3 та 4 ст. 309 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку, що так як висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалене без дотримання норм матеріального та порушення норм процесуального права, що й призвело до неправильного вирішення справи, то апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення. По суті встановленого судом позов ОСОБА_4 слід задовольнити частково, а саме зобовязати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_4 перешкод у спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 та визначити способи участі ОСОБА_4 у вихованні дитини ОСОБА_5, а саме побачення, спілкування та спільний відпочинок з дитиною: два перших тижні кожного місяця у неділю з 10 год. до 15 год. без присутності матері; два останніх тижні кожного місяця у суботу з 10 год. до 15 год. без присутності матері.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_4 про надання побачень, спілкування та спільний відпочинок з сином ОСОБА_6 у день Різдва і Пасхи щорічно періодично за домовленістю батьків без присутності матері, то колегія суддів, з урахуванням встановлених судом обставин, зокрема особистої привязаності сина ОСОБА_6 до матері ОСОБА_3 та його небажання бачитись з батьком, вважає, що надання позивачу побачень з сином в такі святкові дні, які вважаються родинним святом, не буде відповідати інтересам дитини.

Не підлягає задоволенню і вимога позивача про надання йому побачень з сином один раз на рік тривалістю 24 календарних дні для оздоровлення та культурно-пізнавальної програми дитини без присутності матері, оскільки така вимога є не конкретною.

Слід відмовити також і в задоволенні вимоги позивача про надання йому побачень з сином ОСОБА_6 в день народження позивача 25 березня кожного року, в день народження сестри ОСОБА_5 Діани 24 липня кожного року, в день народження бабусі ОСОБА_5 по батьковій лінії ОСОБА_8М 19 грудня кожного року без присутності матері, оскільки у випадку співпадання таких днів з вихідними днями, то позивачу надається можливість побачень, відпочинку та спілкування з дитиною кожного тижня у вихідний день. У випадку співпадання таких днів з будніми днями, то це перешкоджатиме навчанню ОСОБА_5 в школі.

З урахуванням наведеного, відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19, ст. ст. 141, 153, 158, ч. ч. 2 і 3 ст. 157, ч. 1, 2 ст. 159 СК України, ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», ч.1 ст. 7, ч.3 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Рогатинського районного суду від 24 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини, місця та часу спілкування з дитиною - задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_4 перешкод у спілкуванні з дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та визначити способи участі ОСОБА_4 у вихованні дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме побачення, спілкування та спільний відпочинок з дитиною: два перших тижні кожного місяця у неділю з 10 год. до 15 год. без присутності матері; два останніх тижні кожного місяця у суботу з 10 год. до 15 год. без присутності матері.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Бойчук І.В.

ОСОБА_9