Справа № 353/356/17
Провадження № 2/353/260/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.

за участю: секретаря - Чемерис О.М.

представників позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2, який діє за дорученням від імені ОСОБА_1, до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник ОСОБА_2, звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4 з позовом про відшкодування майнової шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є власником домоволодіння, розташованого по вул. Кучмяка Михайла Владики, 49, в сел. Обертин Тлумацького району Івано-Франківської області, а також земельних ділянок за зазначеною адресою. У зазначеному домоволодінні, крім нього, також зареєстровані: батько ОСОБА_2 та брат ОСОБА_6 По сусідству у будинку № 51 проживає відповідач ОСОБА_4 08.08.2016 року останній, будучи в стані алкогольного спяніння, спровокував конфлікт з батьком ОСОБА_2М, в ході якого обзивав його нецензурними словами та пошкодив огорожу, шляхом знесення на землю її деревяної частини, погнувши металопрофіль. Даний факт зареєстровано у матеріали перевірки ЖЄО Тлумацького відділення поліції за № 1430 від 10.08.2016 року та розглянуто. Внаслідок неправомірних дій відповідача завдана матеріальна шкода в сумі 2543,07 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути з відповідача судові витрати.

08.06.2017 року відповідач ОСОБА_4 подав до суду письмове заперечення на позов, в якому просив в задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем не доведено його вину саме у пошкодженні паркану. Зазначив, що 08.08.2016 року огорожу позивача він не пошкоджував, частина деревяної огорожі позивача перегнила та впала, а частина огорожі із металопрофілю загнута зі сторони господарства позивача, тобто щоб загнути огорожу необхідно було знаходитись на його земельній ділянці. Що стосується відповіді Тлумацького ВП від 13.09.2016 року, то у ній зазначено, що факти наведені в повідомленні позивача знайшли своє підтвердження частково, проте не зазначено, які саме факти знайшли своє підтвердження. Крім цього, в його діях був відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Стосовно відповіді Обертинської селищної ради Тлумацького району, то вона надана за три місяці до конфлікту та у ній не зазначено щодо вчинення ним неправомірних дій. Також згідно протоколу № 14 засідання комісії Обертинської селищної ради Тлумацького району від 15.12.2016 року було розглянуто звернення позивача та встановлено, що факту захоплення землі немає. Наданий позивачем кошторис не є належним доказом завданих збитків, оскільки частина деревяного паркану, який впав, встановлений більше 30 років, тобто визначенні суми відшкодування не було враховано зношеність пошкодженого майна. Також витрати на установку паркану не доведені належними та допустимими доказами, зокрема договір на проведення вказаних робіт не надано та з кошторису неможливо визначити чи був повний обсяг робіт по установці нового паркану чи тільки роботи із заміни пошкоджених частин. До цього ж, позивачем не наведено доказів стосовно того, що старий паркан не підлягає відновленню, оскільки на його думку металопрофіль не потребує заміни, а дошки не пошкоджені.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представники позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримали з підстав зазначених у позовній заяві, просили його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову, просили в задоволенні позову відмовити з підстав зазначених у запереченні.

Заслухавши думку учасників справи, зясувавши обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (позивач) на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташовані по вул. Кучмяка Михайла Владики, 49, в сел. Обертин Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується копією Договору дарування від 26.04.2016 року (а.с. 3). Також ОСОБА_1 (позивач) на праві власності належать земельні ділянки: площею 0,1500 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та площею 0,4400 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по вул. Кучмяка Михайла Владики, 49, в сел. Обертин Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується копією Договору дарування земельних ділянок від 26.04.2016 року (а.с. 4). Дані обставини також підтверджуються копіями Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 30.04.2016 року (а.с. 5-7).

Згідно довідок Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 588 та № 589 від 03.05.2017 року за адресою по вул. Кучмяка Михайла Владики, 49, в сел. Обертин Тлумацького району Івано-Франківської області зареєстровані ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_2 (представник позивача) та ОСОБА_6 (а.с. 8, 9).

Згідно листа Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області № 5852/108/58/01-2016 від 13.09.2016 року встановлено, що про факт вчинення конфлікту, пошкодження огорожі було зареєстровано у матеріали перевірки ЖЄО Тлумацького ВП № 1430 від 10.08.2016 року та розглянуто. Зокрема факти наведені у повідомленні є такими, що знайшли своє підтвердження частково, однак через малозначність не становлять суспільної небезпеки, тобто не заподіяли і не могли заподіяти істотної шкоди ОСОБА_2 (представник позивача), суспільству, державі, внаслідок чого були відсутні підстави для внесення до ЄРДР та відкриття кримінального провадження. Дії ОСОБА_4 формально містять у собі ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, однак враховуючи те, що його такі антигромадські дії відбулися не в громадському місці, громадський порядок порушено не було, тобто відсутні склад адміністративного правопорушення. ОСОБА_2 (представник позивача) було рекомендовано з метою відшкодування завданих моральних та матеріальних збитків, звернутись до суду в порядку цивільного судочинства (а.с. 10).

Згідно листа Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 199/02-33 від 05.05.2016 року, направленого на адресу ОСОБА_4 (відповідач), виконавчий комітет Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області, на неодноразові звернення ОСОБА_2 (представник позивача), просив відповідача дотримуватись правил добросусідства, використовувати земельну ділянку, не спричиняючи незручності для сусідніх землекористувачів та не порушувати встановлені межові знаки. Також зазначило, що земельна ділянка, належна позивачу, приватизована, а тому порушення земельного законодавства несе за собою цивільну та адміністративну відповідальність, ст. 211 ЗК України (а.с. 11). Суд не приймає до уваги вищевказаний лист Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 199/02-33 від 05.05.2016 року, як доказ по справі, оскільки він не встановлює факту пошкодження належного позивачу майна та завдання йому матеріальної шкоди, з приводу якої подано позовну заяву.

Згідно фото таблиць №№ 1-7 вбачається пошкодження деревяної огорожі та металопрофілю, однак з них неможливо визначити коли саме відбулось пошкодження та чи було здійснено дане пошкодження внаслідок впливу людини, чи внаслідок природних явищ (а.с. 32-34, 47).

Відповідно до копії протоколу № 14 засідання комісії з питань земельних відносин і розвитку господарства Обертинської селищної ради сьомого демократичного скликання від 15.12.2016 року було розглянуто звернення ОСОБА_1 та вирішено, що факту захоплення землі не встановлено (а.с. 31).

Згідно локального кошторису з розрахунком договірної ціни № 4-0-1-1, складеного ПП «Ювента-2», вартість улаштування паркану у гр. ОСОБА_1 в сел. Обертин Тлумацького району Івано-Франківської області становить 1509,60 грн. (а.с. 12-13). Згідно розрахунку вартості матеріалів, виробів та конструкцій № 4-0-1-1, складеного ПП «Ювента-2», по улаштуванню паркану у гр. ОСОБА_1 в сел. Обертин Тлумацького району Івано-Франківської області витрати становлять 833,47 грн. (а.с. 14). Також відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру від 04.01.2017 року, виданого ПП «Ювента-2», витрати понесені за послуги кошторисника становлять 200,0 грн. (а.с. 15).

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обовязок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення.

Статтею 22 Цивільного кодексу України (надалі - «ЦК України») передбачено, що особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, про те, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 дійсно виник конфлікт, однак під час розгляду справи не було встановлено та не підтверджено належними та допустимими доказами факту пошкодження огорожі саме відповідачем ОСОБА_4 та завдання позивачу матеріальної шкоди, а також позивачем ОСОБА_1 не було доведено факту того, що деревяна огорожа, розташована у його господарстві, пошкоджена внаслідок впливу людини, а не внаслідок природних явищ.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є необгрунтованими, не підтвердженими жодними належними та допустимими доказами, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що в задоволення позову слід відмовити, судові витрати понесені позивачем слід покласти на його рахунок.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК України, ст. 22, ст. 1166 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2, який діє за дорученням від імені ОСОБА_1, до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди - відмовити.

Судові витрати понесені позивачем покласти на його рахунок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тлумацький районний суд після проголошення рішення суду або отримання копії повного рішення.

Головуюча Н.І. Лущак