АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3515/17 Справа № 203/5042/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвій Л.О.,Пидищи М.М.

при секретарі Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та збитків за договором про фінансовий лізинг

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна»

на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з позовною до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та збитків за договором про фінансовий лізинг. В обґрунтування своїх позовних вимог, посилався на те, що 05 серпня 2013 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір про фінансовий лізинг №00008034, за умовами якого позивач зобовязався передати у розпорядження відповідачки транспортний засіб VW Polo A5 1.4 I Benzin, 2013 р.в., а відповідачка зобовязалась прийняти обєкт лізингу і сплатити суму коштів за договором, шляхом здійснення платежів відповідно до договору та згідно графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів, що становить невідємну частину договору, на загальну суму, що становить еквівалент у гривні 19035 доларів США, не враховуючи авансового платежу на суму, що становить еквівалент 2855,25 доларів США. Починаючи з квітня 2015 року відповідачка перестала виконувати свої зобовязання за договором, в звязку з чим їй неодноразово направлялись нагадування про несплату від 04.03.2015 року, 18.03.2015 року, 03.04.2015 року, 20.04.2015 року, 05.05.2015 року. Разом із третім нагадуванням відповідачці було направлено вимогу про сплату заборгованості за договором, повернення обєкту лізингу та повідомлення про відмову від договору від 05.05.2015 року. Посилаючись на те, що відповідачка в зазначені строки не виконала свої зобовязання зі сплати заборгованості та повернення обєкту лізингу, розірвання договору відповідно до умов п.12.13 договору, позивач просив суд стягнути з відповідачки ОСОБА_2 заборгованість за договором в розмірі 107569 грн. 73 коп., що складається з плати за фактичне користування обєктом лізингу в розмірі 45631 грн. 26 коп. та збитків в розмірі 61938 грн. 47 коп. (а.с. 1-8).

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та збитків за договором про фінансовий лізинг - відмовлено (а.с.138-139).

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.142-145).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 серпня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір про фінансовий лізинг №00008034, за умовами якого позивач зобовязався передати у розпорядження відповідачки транспортний засіб VW Polo A5 1.4 I Benzin, 2013 р.в., а відповідачка зобовязалась прийняти обєкт лізингу і сплатити суму коштів за договором, шляхом здійснення платежів відповідно до договору та згідно графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів, що становить невідємну частину договору, на загальну суму, що становить еквівалент у гривні 19035 доларів США, не враховуючи авансового платежу на суму, що становить еквівалент 2855,25 доларів США.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд 1 інстанції посилався на те, що укладений між сторонами договір про фінансовий лізинг № 00008034 від 05.08.2013 року, нотаріально посвідчено не було, а тому вказаний договір в силу закону є нікчемним та не створює юридичних наслідків для сторін, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У звязку з чим, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідачки заборгованість за нікчемним договором про фінансовий лізинг та збитків в сумі 107569 грн. 73 коп., є безпідставними.

Вказані висновки суду 1 інстанції зроблені без порушень норм матеріального та процесуального права.

Так, ч. 2 ст.806 ЦК України встановлено, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, за своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до ст.628 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Згідно ст.799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі.

Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3,5,6 ст.203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частиною 1 ст.216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Як вбачається з укладеного між сторонами договору про фінансовий лізинг №00008034 від 05.08.2013 року, який є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, який нотаріально посвідчено не було, а отже є нікчемним, що виключає право позивача ставити питання про стягнення заборгованості.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-648цс16, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів.

На підставі вище викладеного колегія суддів погоджується з обґрунтованими висновками суду 1 інстанції, яким ухвалено рішення, що відповідає вимогам закону, оскільки, як було встановлено, при укладенні договору фінансового лізингу не було дотримано вимог закону, зокрема, договір не був нотаріально посвідчений.

Враховуючи зазначене, доводи апеляційної скарги щодо застосовано судом 1 інстанції норм матеріального права, які не підлягали застосуванню, колегією суддів відхиляються.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, а відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: