Провадження № 2/161/667/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі - Бортнюку А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції, ОСОБА_3 управління державної фіскальної служби у Волинській області, третя особа Приватне підприємство «Ізіда ОВ», про виключення майна з опису та арешту,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції про виключення майна з опису та арешту. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02.12.2009 року придбав у ПП «Ізіда ОВ» вантажний автомобіль сідельний тягач. Вказує на те, що 30.06.2016 року звернувся до Територіального сервісного центру 0714 МВС України у Волинській області для зняття з обліку вищезазначеного транспортного засобу з метою його відчуження. Однак, йому було відмовлено у звязку з перебуванням спірного транспортного засобу під арештом на підставі заборон накладених згідно документів- № 763 від 13.04.2010 року СБУ Закарпаття; № 2463 від 21.06.2012 року УДАІ УМВС у Волинській області. В подальшому йому стало відомо, що постановою слідчого УСБУ у Закарпатській області від 21.01.2010 року спірне майно було визнане речовим доказом у кримінальній справі № 640 з забороною зняття з обліку. Постановою Староміського районного суду м. Вінниці від 17.02.2012 року про притягнення до адміністративної відповідальності працівника ПП «Ізіда ОВ» за ст. 352 Митного кодексу України, спірне майно було конфісковане. В порядку примусового виконання зазначеної постанови в частині конфіскації майна, постановою державного виконавця ДВС ОСОБА_2 МУЮ ОСОБА_4 було накладено арешт на спірне майно, про що 21.06.2012 року повідомлено ОСОБА_2 ВРЕР УДАІ у Волинській області. Вважає, що заборона накладена на транспортний засіб слідчим в порядку забезпечення доказів по кримінальній справі втратила свою чинність з припиненням кримінального провадження, а арешт накладений на нього державним виконавцем є незаконною перешкодою у здійсненні ним своїх повноважень щодо розпорядження спірним майном. Крім того, вказує, що є добросовісним набувачем, оскільки придбав транспортний засіб на законних підставах та не міг знати, що особа яка його відчужує не має на це права. На підставі наведеного, просить суд, зняти арешт з транспортного засобу сідельного тягача «DAF XF 95.430» б/в № ш. XLRTE47XS0E650710, 2004 року випуску, д.н. НОМЕР_1 накладений постановою слідчого Управління СБУ у Закарпатській області майора юстиції ОСОБА_5 від 21.10.2010 року (вх. № 763 від 13.04.2010 року СБУ Закарпаття) та постановою старшого державного виконавця ДВС ОСОБА_2 МУЮ ОСОБА_4 (вх. № 2463 від 21.06.2012 року УДАІ УМВС у Волинській області).

До початку судового засідання представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовну заяву підтримує повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечення проти позову суду не надав.

Представник відповідача ОСОБА_3 управління державної фіскальної служби у Волинській області в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечення проти позову суду не надав.

Представник третьої особи ПП «Ізіда ОВ» в судове засідання повторно не зявився. причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що за позивачем ОСОБА_1 зареєстровано право власності на транспортний засіб сідельний тягач «DAF XF 95.430» б/в № шасі XLRTE47XS0E650710, 2004 року випуску, д.н. НОМЕР_2 (а.с. 5).

Із відомостей, наданих Управлінням державної автомобільної інспекції УМВС України у Волинській області за результатами звірення по всіх базах на АМТ встановлено, що транспортний засіб сідельний тягач «DAF XF 95.430» б/в № шасі XLRTE47XS0E650710, 2004 року випуску, д.н. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, перебуває під арештом: Арешт, ОСОБА_6 № 2463 від 21.06.2012 УДАІ УМВС Волинської області на підставі постанови державного виконавця ДВС ОСОБА_2 РУЮ ОСОБА_4 (а.с. 47-48).

Судом також встановлено, що постановою старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління СБУ у Волинській області від 21.01.2010 року сідловий тягач «DAF XF 95.430» б/в № ш. XLRTE47XS0E650710, 2004 року випуску, який зареєстрований у МРЕВ УДАІ УМВС у Волинській області, визнаний речовим доказом по кримінальній справі, заборонено зняття з обліку вказаного транспортного засобу як речового доказу у кримінальній справі (а.с. 8). У даній кримінальній справі досліджувалися обставини скоєння контрабанди транспортних засобів автомобілів (сідельні тягачі, вантажні автомобілі, причепи, напівпричепи) в кількості 112 одиниць, тобто злочину, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України.

18.01.2012 року кримінальна справа № 640, у якій сідловий тягач«DAF XF 95.430» б/в № ш. XLRTE47XS0E650710, 2004 року, визнаний речовим доказом як предмет контрабанди і стосовно якого слідчим накладена заборона на реєстраційні операції в органах МРЕВ, закрита за відсутністю складу злочину,а матеріали про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 352 Митного кодексу України, надіслані у Вінницьку митницю (а.с. 11).

17.02.2012 року постановою Староміського районного суду міста Вінниці визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 352 Митного кодексу України ОСОБА_7 (декларант ПП «Ізіда-ОВ») та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді конфіскації в дохід держави автомобілів (сідельні тягачі, вантажні автомобілі, причепи, напівпричепи) в кількості 112 одиниць, в тому числі 401000004/2009/006146 сідлового тягача «DAF XF 95.430» б/в № ш. XLRTE47XS0E650710, 2004 року випуску, вартістю 156820,09 грн.

У вищевказаній постанові суду зазначено, що вказані транспортні засоби, в тому числі сідельний тягач «DAF XF 95.430» б/в № ш. XLRTE47XS0E650710, 2004 року випуску, були переміщені через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, з поданням митному органу, як підстави для такого переміщення, підроблених документів, одержаних незаконним шляхом,а також таких, що містять неправдиві відомості.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 19.03.2012 року постанову Староміського районного суду м. Вінниці від 17.02.2012 року залишено без змін (а.с. 65-81).

Постанова Староміського районного суду міста Вінниці від 17.02.2012 року була передана на примусове виконання до ДВС ОСОБА_2 МУЮ, старшим державним виконавцем ДВС ОСОБА_2 МУЮ ОСОБА_4 було накладено арешт на сідловий тягач «DAF XF 95.430», д.н. НОМЕР_1 б/в № ш. XLRTE47XS0E650710, 2004 року випуску.

Відділом державної виконавчої служби ОСОБА_2 міського управління юстиції у Волинській області копія постанови державного виконавця Камець Д.С. про накладення арешту суду не надана.

Позивачем та його представником не надано суду доказів того, що виконавче провадження з примусового виконання постанови Староміського районного суду міста Вінниці від 17.02.2012 року закінчено.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-ХІV від 21.04.1999 року) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як слідує з роз»ясень наданих у постанові Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» (п. 3), позови про зняття з арешту майна можуть бути предявлені, зокрема, коли накладено арешт на майно з метою забезпечення можливі конфіскації майна. Разом із тим, згідно зі ст. 465 Митного кодексу України конфіскація майна, яке є безпосереднім обєктом порушення митних правил, застосовується незалежно від того, чи є це майно власністю особи, яка вчинила адміністративне правопорушення. У звязку з цим позови власників чи володільців такого майна про зняття арешту з майна можуть бути задоволенні лише у тому разі, коли постановою відповідних органів буде встановлен о, що особа, яка вчинила адміністративне митне правопорушення, заволоділа майном протиправним шляхом. Захист прав власника або володільця в інших випадках можливий шляхом стягнення збитків з особи, визнаної в установленому законом порядку винною в адміністративному митному правопорушенні.

Судом встановлено, що постановою Староміського районного суду міста Вінниці від 17.02.2012 року сідловий тягач «DAF XF 95.430» б/в № ш. XLRTE47XS0E650710, 2004 року випуску визнано обєктом порушення митних правил - предметом контрабанди та конфісковано в дохід держави.

Таким чином, з урахуванням норм чинного законодавства порушене право власності позивача підлягає захисту шляхом відшкодування збитків особою винною в адміністративному митному правопорушенні.

З урахуванням наведеного, на основі з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 212-215 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції Головне управління державної фіскальної служби у Волинській області, третя особа Приватне підприємство «Ізіда ОВ», про виключення майна з опису та арешту відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_8