Справа № 127/4597/17
Провадження № 2/127/2550/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2017 Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого суді ОСОБА_1

при секретарі Ревтюх О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про надання дозволу на оформлення проїзного документа дитини для виїзду за кордон без згоди матері, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на оформлення проїзного документа дитини для виїзду за кордон без згоди матері, мотивуючи позовні вимоги тим, що він з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі , який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.09.2012 року. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначає, що в майбутньому має намір замовити та оплатити поїздку з межі України з сином, однак на його прохання надати нотаріально засвідчений дозвіл на виготовлення проїзного документу для виїзду малолітнього сина за кордон, відповідачка в усній формі відмовила в цьому без мотивованих підстав. Тому позивач змушений звертатися до суду з даним позовом.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради у судове засідання не зявилася, надала заяву, у якій просить розгляд справи провести у її відсутності, при вирішенні справи по суті просила врахувати та захистити законні права та інтереси дитини.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є батьком, а відповідач ОСОБА_3 матірю неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження від 21.01.2010 року (а.с.7).

Шлюб між сторонами спору розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.09.2012 року (справа №212/9885/2012) (а.с.8).

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, позивач має намір повести сина ОСОБА_5 за кордон на відпочинок та оздоровлення, усі витрати з даного приводу бере на себе, однак відповідач відмовляється надати нотаріально посвідчений дозвіл на оформлення проїзного документа дитини для виїзду за кордон, що суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 151 СК батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Ст. 152 СК України передбачає гарантоване право дитини на належне батьківське виховання. Ст. 154 СК України встановлює право батьків звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків; за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (зі змінами та доповненнями) «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, зокрема, за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску, або без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 380 від 24.03.2004 року, оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально; за наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, врахувавши думку представника Служби у справах дітей Вінницької міської ради, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Таким чином, керуючись принципом справедливості, неупередженості з метою захисту прав та інтересів дитини, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та вважає за доцільне надати позивачу дозвіл на оформлення проїзного документа дитини для виїзду за кордон без згоди матері, оскільки це відповідає інтересам дитини.

В судовому засіданні представник позивача просив суд судовий збір залишити за позивачем.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 33 Конституції України, ст. ст. 19, 150, 151, 152, 154, 155 СК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на оформлення та виготовлення проїзного документа дитини для тимчасового виїзду за кордон для неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судовий збір залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ