УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Коротуна В.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5, поданою представником ОСОБА_6, на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який уточнив в ході розгляду справи, та остаточно просив стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (далі - ПАТ «УОСК») 49 000 грн страхового відшкодування, а з ОСОБА_7 розмір шкоди, не покритий страховою сумою - 198 241 грн 86 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що 29 травня 2015 року з вини водія ОСОБА_5 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої було пошкоджено належний йому автомобіль марки «Хюндай Соната», д.н.з. НОМЕР_1. Відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля, складає 244 941 грн 86 коп.

Посилаючись на те, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована у ПАТ «УОСК» з лімітом відповідальності 50 000 грн та франшизою - 1 000 грн., а також зазначивши, що внаслідок пошкодження автомобіля змінився звичайний спосіб його життя, оскільки він позбавлений можливості використовувати автомобіль, що призвело до моральних страждань, ОСОБА_4 просив задовольнити позов.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_4 з ПАТ «УОСК» 49 000 грн страхового відшкодування, а з ОСОБА_5 - 195 941 грн 86 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 1 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди та вимтрати по проведенню експертизи в розмірі 1 500 грн.

Вирішено питання про розподіл судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, рішення Печерського районного суду м. Києва

від 15 серпня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та передати справу на новий апеляційний розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї ОСОБА_4, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, частково задовольняючи позов, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, виходили з того, що відповідно до звіту № 9156 від 12 червня 2015 року про оцінку автомобіля марки «Хюндай Соната», д.н.з. НОМЕР_1, розмір матеріального збитку склав 244 941 грн 86 коп., у зв'язку із чим фактичний розмір шкоди перевищив розмір ліміту страхового відшкодування (50 00 грн), дійшовши обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з винної у ДТП особи різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою для повного відшкодування завданої нею шкоди відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, відхилити.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.М. Коротун

О.В. Попович