Справа № 755/2803/17
"14" червня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Чех Н.А.
з участю секретаря - Кузьменко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення права користування житловою квартирою,
Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1. В спірній квартирі крім нього зареєстровані і відповідачі, однак в квартирі з 2010 року вони не проживають, речі їх відсутні, житлом не цікавляться. Наявність реєстрації відповідачів, які в спірній квартирі не проживають, порушує його (позивача) права, як власника нерухомого майна. У зв'язку з чим він був змушений звернутися до суду з даним позовом.
В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі, не заперечував щодо прийняття заочного рішення в разі неявки відповідачів в судове засідання.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи сповіщалися згідно норм процесуального законодавства (за останньою відомою позивачу адресою), заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідачів, по доказам, наданим стороною позивача.
В судове засідання представник третьої особи не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
В суді встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1.
Відповідно до довідки форми 3, виданої КК «Центр комунального сервісу» від 10.02.2017 року, в спірній квартирі зареєстровані позивач та відповідачі, які є доньками позивача.
Згідно акту від 26.05.2017 року, засвідченого ЖЕД № 407, слідує, що відповідачі за спірною адресою фактично не проживають з жовтня 2005 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
По даній справі встановлено, що відповідачі тривалий час в спірній квартирі не проживають, їх речі відсутні.
Відсутні і будь-які дані щодо не проживання відповідачів в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в їх проживанні. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача відповідачі до суду не надали.
З наданих документів слідує, що відповідачі в 2005 року отримали посвідки постійного мешкання в Канаді, де в подальшому отримали паспорти. Однак, позивач не повідомив суд щодо фактичного місця проживання доньок за межами України.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 319, 386, 391 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 224-228, 233, 294 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення права користування житловою квартирою - задовольнити.
Позбавити права користування житловою квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення не було подано.
Суддя: