Провадження № 6/761/390/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за поданням старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Маріуца Т.В., заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про примусове проникнення до житла, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року заявник звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даною заявою.

Заявник подання обґрунтовує тим, що на виконанні в Голосіївському районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №752/3149/15-ц від 04.01.2017 року виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у розмірі 4723852,00 грн. 10.01.2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано строк для добровільного виконання. Боржником виконавчий лист в наданий для самостійного виконання строк не виконаний. Встановлено, що боржнику на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1. 10.01.2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. На виклики державного виконавця боржник до відділу не з'являється. При виходах державного виконавця за вищевказаною адресою, з метою здійснити опис майна, що належить боржнику, доступу державному виконавцю надано не було, що підтверджується актами державного виконавця. Таким чином, складність виконання виконавчих документів полягає в тому, що при виконанні державним виконавцем обов'язків і прав щодо примусового виконання шляхом здійснення заходів, що передують примусовій реалізації майна, боржником чиняться перешкоди. Не виконання боржником виконавчого документу, тим більше перешкоджання у його примусовому проникненні є порушенням статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», статті 124 Конституції України.

Тому, заявник просив суд постановити ухвалу про надання дозволу державному виконавцю на примусове проникнення до нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, для проведення виконавчих дій передбачених ЗУ «Про виконавче провадження».

Заявник в судове засідання не з`явився, у поданні просив розглядати дане подання без його участі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні в Голосіївському районному відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №752/3149/15-ц від 04.01.2017 року виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у розмірі 4723852,00 грн.

10.01.2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа №752/3149/15-ц від 04.01.2017 року виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у розмірі 4723852,00 грн., копію даної постанови направлено боржнику.

Відповідно Постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника від 10.01.2017 року, накладено арешт на все майно, яке належить боржнику ОСОБА_2 в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 5196237,20 грн.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, за боржником зареєстрована квартира за адресою: АДРЕСА_1 та парко місце за адресою: м. Київ, вул. Тимофеєвої 3, гараж 120.

Відповідно до акту державного виконавця, де зазначено, що 19.01.2017 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що боржник відчинив двері та повідомив, що у Вищому спеціалізованому суді України була розглянута заява та винесено ухвалу від 29.12.2016 року про зупинення виконання рішення до закінчення касаційного провадження.

Відповідно Постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про опис та арешт майна (коштів) боржника від 19.01.2017 року, накладено арешт на гараж, машиномісце в підземному автопаркінгу за адресою: м. Київ, вул. Тимофеєвої 3, гараж 120, яке належить боржнику ОСОБА_2.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 24.01.2017 року звернуто стягнення на доходи боржника, а саме: відрахування із доходів боржника у розмірі 20 до виплати загальної суми боргу 5196737, 20 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно Ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.12.2016 року зупинено виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 06.12.2016 року до закінчення касаційного провадження.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зупинення вчинення виконавчих дій від 30.01.2017 року було зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №752/3149/15-ц від 04.01.2017 року виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у розмірі 4723852,00 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.03.2017 року касаційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилено, рішення Апеляційного суду м. Києва від 06.12.2016 року залишено без змін.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про поновлення вчинення виконавчих дій від 03.04.2017 року було поновлено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №752/3149/15-ц від 04.01.2017 року виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у розмірі 4723852,00 грн.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, провадження з виконання судових рішень є самостійною і невід'ємною частиною судового розгляду.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 3 Закону України "Про державну виконавчу службу" передбачає, що виконання рішень, перелік яких встановлюється законом про виконавче провадження, покладається на державних виконавців відповідних відділів державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги державного виконавця щодо виконання рішень є обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

З урахуванням вищенаведеного, державний виконавець при проведенні виконавчих дій зобов'язаний діяти не лише у відповідності з вимогами Закону України "Про виконавче провадження", але й дотримуватися інших законів, використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи, або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших особі, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно п. 4 ч. 3 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла, тайну його кореспонденції або на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань.

Враховуючи те, що боржник самостійно заборгованість не погасив, виконавчий лист не виконав, не з`являвся до державного виконавця, не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання виконавчого документа: листа №752/3149/15-ц від 04.01.2017 року виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у розмірі 4723852,00 грн., а тому вимоги подання підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного керуючись ст. 376 ЦПК України; ст.ст. 11, 17, 18, 25, 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 19, 30 Конституції України, суд,

УХВАЛИВ

Подання старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Маріуца Т.В., заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про примусове проникнення до житла - задовольнити.

Дозволити примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, для проведення виконавчих дій передбачених ЗУ «Про виконавче провадження».

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя