№ 2-н/243/406/2017
УХВАЛА

23 червня 2017 року м. Словянськ

Суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Кузнецов В.Р. розглянувши заяву обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Словянськтепломережа» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Словянського міськрайонного суду надійшла заява ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Словянськтепломережа» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг.

Вивчивши матеріали цивільної справи, приходжу до висновку, що вказана заява про видачу судового наказу не підлягає розгляду в порядку наказного провадження з наступних підстав.

Відповідно до змісту заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості та доданих до неї документів, ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня Комунарів)АДРЕСА_1 (довідка ОКП «Донецьктеплокомуненерго» (а.с. 3).

Згідно із довідкою ОКП «Донецьктеплокомуненерго» (а.с.4), зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є: Донецька область, м. Святогірськ, вул. І. Мазепи (колишня Островського)АДРЕСА_2.

Пункт 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23 грудня 2011 року „Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження передбачає, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків , а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Вказана постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року „Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження орієнтує суди, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, договір між сторонами про надання послуг не укладався, зареєстрованим місцем проживання боржника є: Донецька область, м. Святогірськ, вул. І. Мазепи (колишня Островського)АДРЕСА_2. Разом з тим, заявник предявляє право вимоги щодо оплати послуг наданих у АДРЕСА_3 (колишня Комунарів), м. Святогірська Донецької області, однак будь-яких доказів, які б підтверджували обставини, що житлове приміщення розташоване за адресою: Донецька область, м. Святогірськ, вул. Торська (колишня Комунарів)АДРЕСА_1 належить боржникові на праві власності, або з боржником укладався договір з приводу надання комунальних послуг за вказаною адресою суду не представлено.

З огляду на викладене, суд приходить висновку, що суду не надано документів, які б підтверджували обєктивне право боржника на житлове приміщення, розташоване за адресою: Донецька область, м. Святогірськ, вул. Торська (колишня Комунарів)АДРЕСА_1, та відповідно відсутні документи, які підтверджують субєктивне право у заявника вимагати стягнення заборгованості по комунальним послугам у боржника з приводу обслуговування житлового приміщення розташованого за адресою: Донецька область, м. Святогірськ, вул. Торська (колишня Комунарів)АДРЕСА_1.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

У звязку із наведеним, суд приходить до переконання, що з матеріалів справи вбачається спір про право, а тому слід відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 97, 109, 115, 121, 122 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Словянськтепломережа» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг.

Розяснити заявнику про його право на звернення до суду з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_2