Справа№592/4416/17
Провадження №2/592/1367/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря Павлович Ю.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче обєднання» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоровя,

в с т а н о в и в :

Позивач, в особі представника ОСОБА_3, звернулась до суду з вказаним позовом і свої вимоги мотивує тим, що з 04.08.1980 р. по 24.01.2000 р. та з 01.06.2001 р. по 31.03.2014 р. ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» (далі відповідач). 31.03.2014 р. її було звільнено у звязку з виявленням невідповідності працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоровя, який перешкоджає продовженню даної роботи. Позивач працювала за професією машиніст крану (кранівник). Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 20 від 21.02.2014 р. позивачу було встановлено такі професійні захворювання: ХОЗЛ І стадії токсикоз-пилової етіології в фазі нестійкої ремісії, емфізема легень І ст., легенева недостатність І ст., захворювання професійне. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху ІІІ ст., захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві основний діагноз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН І, гіпертонічна дисциркуляторна енцефалопатія І ст. з антено-невротичним синдромом, РОХП з сенсорними порушеннями, складний гуперметропічний астигматизм обох очей, пресбіопія, гіпертонічна ангопатія сітківки, хронічний фарингіт в стадії ремісії супутній діагноз. У п. 16 вищезазначеного акту зазначено, що професійне захворювання виникло через недосконалість технологій, неефективне застосування засобів індивідуального захисту, тривала робота в шкідливих умовах праці. У п. 17 акту зазначено, що позивачка здійснювала проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму та пилу, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці, що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для здоровя позивача. Позивачу ОСОБА_2 Спеціалізованою МСЕК м. Суми визначено 60 % ступеня втрати працездатності та встановлено третю групу інвалідності. Отримані позивачкою професійні захворювання потягли за собою спричинення, як фізичних та моральних страждань. Стан її здоровя такий, що позивачці протипоказана важка фізична праця, переохолодження, несприятливі метеофактори, шум. У звязку з профзахворюванням протягом тривалого часу позивачка страждає через постійні сердечні та легеневі болі, не може тривалий час знаходитись в погано провітрюваних приміщеннях, у звязку з чим виникають проблеми при переїзді в транспорті, постійна задишка, кашель з виділенням слизового харкотіння, приступи утрудненого дихання, біль в грудній клітці, шум у вухах та голові періодично відзначаються приступи задухи, будь яке навантаження викликає біль, вона не в змозі виявити свої здібності. Зниження здатності до сприйняття звуків зробила її інвалідом. Стан її погіршується, змушена постійно лікуватися як амбулаторно, так і в стаціонарах, порушено звичний уклад життя. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 60000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоровя.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Зазначив, що з вини роботодавця позивач стала інвалідом третьої групи та її стан постійно погіршується.

Представник відповідача будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання повторно не зявився, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_2 в період з 04.08.1980 р. по 24.01.2000 р. та з 01.06.2001 р. по 31.03.2014 р. перебувала у трудових відносинах із відповідачем - Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» та працювала за професією кранівник у котельно-зварювальному цеху № 24 ПАТ «СМНВО», звільнена з роботи 31.03.2014 р. у звязку з виявленням невідповідності працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоровя, який перешкоджає продовженню даної роботи (а.с. 6-7).

Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання № 20 від 21.02.2014 р. ОСОБА_2 вперше встановлено діагноз: ХОЗЛ І стадії токсикоз-пилової етіології в фазі нестійкої ремісії, емфізема легень І ст., легенева недостатність І ст., захворювання професійне, вперше встановлено ППЛЕК 29.01.2014 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху ІІІ ст., захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві, вперше встановлено ППЛЕК 29.01.2014 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. основний діагноз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН І, гіпертонічна дисциркуляторна енцефалопатія І ст. з антено-невротичним синдромом, РОХП з сенсорними порушеннями, складний гуперметропічний астигматизм обох очей, пресбіопія, гіпертонічна ангопатія сітківки, хронічний фарингіт в стадії ремісії супутній діагноз. При цьому встановлено, що професійне захворювання виникло у звязку з недосконалістю технологій, неефективного застосування засобів індивідуального захисту тривала робота в шкідливих умовах праці (п.16); причина професійного захворювання перебування проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму та пилу (п.17). З метою ліквідації і запобігання виникненню професійних захворювань (отруєнь) запропоновано начальнику цеху № 24 ОСОБА_4: постійно дотримуватись регламенту роботи та ремонту обладнання, що генерує шум; керуючись результатами лабораторно інструментального дослідження рівнів шуму на робочих місцях в цеху та на ділянках помітити зони з підвищеним рівнем шуму (вище понад 80 дБА) знаками безпеки у відповідності з вимогами ГОСТ 12.4.026 76; постійно забезпечувати працюючих в умовах підвищеного рівня вібрації, шуму та пилу засобами індивідуального захисту та здійснювати контроль за їх застосуванням (а.с. 8).

З виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 08-06/50 вбачається, що ОСОБА_2 з 16.01.2017 р. по 08.02.2017 р. перебувала на обстеженні та лікуванні Науково дослідному інституті гігієни праці та профзахворювань Харківського Національного медичного університету, з основним діагнозом: ХОЗЛ ІІ стадії токсикоз-пилової етіології в фазі нестійкої ремісії, емфізема легень ІІ ст., легенева недостатність ІІ ст., НК І ст., захворювання професійне, вперше встановлено ППЛЕК 29.01.2014 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху IV ст., захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві, вперше встановлено ППЛЕК 29.01.2014 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. основний діагноз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН І, гіпертонічна дисциркуляторна енцефалопатія І ст. з антено-невротичним синдромом, РОХП з сенсорними порушеннями, складний гуперметропічний астигматизм обох очей, пресбіопія, гіпертонічна ангопатія сітківки, хронічний фарингіт в стадії ремісії супутній діагноз (а.с. 32).

07.05.2014 р. ОСОБА_2 пройшла первинний огляд МСЕК і їй встановлено 30 % втрати професійної працездатності на 1 рік (а.с. 27-30).

05.04.2017 р. при повторному переогляді ОСОБА_2 було встановлено 60 % втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання на 2 роки та третю групу інвалідності внаслідок професійного захворювання до 01.05.2019 р. (а.с. 23-26).

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 21, 153, 173, 237-1 КЗпП України, а тому обов'язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган.

Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_2 в період з 04.08.1980 р. по 24.01.2000 р. та з 01.06.2001 р. по 31.03.2014 р. працювала кранівником у цеху № 24 в ПАТ «Сумське машинобудівне науково - виробниче обєднання». Професійне захворювання позивач отримала у звязку з неефективним використанням засобів індивідуального захисту, недосконалістю технологій та саме начальнику цеху № 24, в якому працювала ОСОБА_2, рекомендовано зокрема дотримуватись технологічного режиму роботи та ремонту обладнання, що генерує шум, забезпечувати робітників засобами індивідуального захисту органів слуху, контролювати їх використання та їй встановлено третю групу інвалідності.

Зважаючи на те, що професійне захворювання ОСОБА_2 отримала внаслідок незабезпечення ПАТ «Сумське машинобудівне науково - виробниче обєднання» безпечних і нешкідливих умов праці, отримане позивачем професійне захворювання негативно вплинуло на її стан здоровя, який постійного погіршується, від чого вона зазнала моральних страждань, завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню саме роботодавцем.

З огляду на викладене, відповідно до розяснень, наданих в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, враховуючи характер та обсяг страждань ОСОБА_2, тривалість вимушених змін у її життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 18000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь ОСОБА_2 18000 (вісімнадцять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоровя.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.М. Косолап