Справа № 684/318/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року смт.Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Галиш І.Б.

при секретарі Білань Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Стара Синява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради та ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та про визнання права на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради та ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та про визнання права на земельну частку (пай).

В обґрунтування вимог посилається на те, що за життя її мати ОСОБА_4 була членом селянської спілки «ім. Матросова» с.Заставці Старосинявського району Хмельницької області та при розпаюванні земель даної селянської спілки отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) ХМ №027899, а 24.05.2003 року на підставі розпорядження ОСОБА_2 райдержадміністрації №99/2003 від 19.05.2003 року на її імя зареєстровано державний акт на право приватної власності на землю серія ХМ №091510, на земельну ділянкуплощею 2,34 га на території Заставецької сільської ради Старосинявського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При зверненні до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку позивачу відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, а саме, що державний акт на право приватної власності на землю на імя ОСОБА_5 не був виданий до її смерті, а сертифікат на право на земельну частку (пай) відсутній. Тому позивач просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №091510 від 24 травня 2003 року, виданий на імя ОСОБА_6 та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 право на земельну частку (пай) розміром 3,08 умовних кадастрових гектарів відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №027899, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №598 від 22.08.1996 року.

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, проте надали суду заяву, відповідно до якої просять справу слухати у їх відсутності, позов підтримують повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, відповідно до змісту якої позовні вимоги визнає повністю, просить справу слухати у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, однак подала суду заяву, відповідно до змісту якої позовні вимоги визнає повністю, просить справу слухати у її відсутності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.11.2007 року померла ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ №076752 від 04.12.2007 року, виданим Заставецькою сільською радою Старосинявського району Хмельницької області, актовий запис № 26.

ОСОБА_4 перебувала у шлюбі з ОСОБА_7 та після розірвання шлюбу 03.02.1977 року змінила прізвище «Боса» на дошлюбне «Левчук», що стверджується довідкою, що містить відомості із актового запису про розірвання шлюбу, виданною Відділом запису актів громадянського стану Биховського районного виконавчого комітету Республіки Білорусь від 29.03.2017 року.

Відповідно до довідки ОСОБА_2 селищної ради №930 від 31.05.2017 року ОСОБА_6, що проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 та працювала в місцевій селянській спілці ім.Матросова та ОСОБА_4, що померла 27.11.2007 року в с.Чехи Старосинявського району є однією і тією ж особою.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця ОСОБА_4, про що свідчить : свідоцтво про народження позивача ОСОБА_8 серія І - АВ №545839 від 12.01.1970 року, відповідно до якого її матірю булла ОСОБА_6; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №0 від 04.03.2015 року, згідно якого позивач змінила своє дошлюбне прізвище «Боса» на «Матковська»; свідоцтвом про розірвання шлюбу серія І-БВ №070998 виданим повторно 04.03.2015 року; свідоцтвом про укладення шлюбу серія І-БВ №251979 від 21.11.1997 року, відповідно до якого позивач змінила своє прізвище «Матковська» на «Басова».

Відповідно до витягу із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) ОСОБА_6 отримала сертифікат серії ХМ №027899 на право на земельну частку (пай) розміром 3,08 в умовно кадастрових гектарах селянської спілки ім.Матросова, зареєстрований в даній книзі за № 598 від 22.08.1996 року, про що свідчить її підпис.

Згідно довідки відділу Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі №29-28-99.6-2191/15-16 від 29.12.2016 року на імя ОСОБА_6 згідно списку громадян, які мають право на отримання сертифікатів на право на земельну частку (пай) в ОСОБА_2 районі Хмельницької області і прикладеного до нього Державного акту на право колективної власності на землю с/с «ім.Матросова» с.Заставці Старосинявського району серії ХМ №018 від 01.11.1995 року видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №027899, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №598 від 22.08.1996 року. Взамін вказаного сертифікату зареєстровано але не видано державний акт на право приватної власності на землю серії ХМ №091510 на підставі розпорядження ОСОБА_2 райдержадміністрації від 19 травня 2003 року №99/2003 р., на земельну ділянку площею 2,34 га, що розташована на території Заставецької сільської ради. Вищевказаний державний акт не видано, оскільки взамін нього не здано сертифікат на земельну частку (пай) серії ХМ №027899.

При зверненні до нотаріуса позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4, оскільки державний акт про право приватної власності на землю серії ХМ №091510, який зареєстрований на імя спадкодавиці, не видавався, а сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ХМ №027899 відсутній, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса ОСОБА_2 державної нотаріальної контори від 20.12.2016 року №1887-02-31/2016.

Відповідно до вимог ст.125 ЗК України 2001 року, в редакції, який діяв на час смерті ОСОБА_4 та відкриття спадщини, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що на момент відкриття спадщини ОСОБА_4 не набула права власності на земельну ділянку площею 2,34 га на території Заставецької сільської ради Старосинявського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки за життя не отримала державного акту на право власності на дану земельну ділянку.

Після смерті ОСОБА_4 за заявою позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 державним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу 03.11.2016 року було відкрито спадкову справу, що стверджується копією спадкової справи №201-2016 від 03.11.2016 року.

Також, позивач ОСОБА_1 та її сестра ОСОБА_3, в порядку розподілу спадщини матері домовились, що вся земельна частка (пай) має належати позивачу ОСОБА_1, що стверджується заявою відповідача ОСОБА_3 від 13.06.2017 року.

Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року у разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування.

Згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки померла ОСОБА_4 за життя булавключена до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай) та отримала сертифікат серії ХМ № 027899 на право земельну частку (пай) розміром 3,08 в умовно кадастрових гектарах селянської спілки ім.Матросова, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №598 від 22.08.1996 року, тому набула право на земельну частку (пай), яке може бути успадковано спадкоємцями після її смерті.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що державний акт на право приватної власності на землю серії ХМ №091510 від 24 травня 2003 року, виданий на імя ОСОБА_6, слід визнати недійсним, а також враховуючи визнання відповідачами позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач має право на спадкування за законом на майно, яке належало спадкодавцю, в установленому законом порядку спадщину прийняла, іншого порядку визнати за нею право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, суд приходить до висновку що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 174, 197, 212, 215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1218 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №091510 від 24 травня 2003 року, виготовлений на імя ОСОБА_6 на підставі розпорядження ОСОБА_2 райдержадміністрації від 19.05.2003 року №99/2003, зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів за №81.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 27.11.2007 року, право на земельну частку (пай) в розмірі 3,08 умовних кадастрових гектарів в землях селянської спілки ім.Матросова с.Заставці Старосинявського району Хмельницької області, право на яку ОСОБА_4 було посвідчене виданим на імя ОСОБА_6 сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №027899, зареєстрованим в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №598 від 22.08.1996 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Старосинявський районний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Галиш І.Б.