Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2017 Справа №607/10073/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Братасюка В.М.,

за участю секретаря Чичкевич О.І.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та визначення способів спілкування з дитиною,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4, третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, у якому просить зобовязати відповідачку усунути перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_5, 19.06.2012р.н., визначити способи участі батька у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом особистого спілкування в період перебування ОСОБА_6 на території Україні у всі дні з 09.00 год. до 21.00 год.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, у якому народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.03.2016 року шлюб розірвано. Позивач намагається приймати активну участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, однак на даний час сторони не можуть досягти згоди щодо участі батька у вихованні дитини та особистому спілкуванні, відповідач чинить перешкоди позивачу у його намаганнях зустрітися з сином, створює такі обставини, через які він не може нормально спілкуватися із сином, відмовляється отримувати подарунки які він купує для сина, порушуючи його права як батька дитини.

Представник позивача ОСОБА_7 у судовому засіданні позов підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві та просять суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково з підстав зазначених у письмовому запереченні.

Від Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради надійшло рішення комісії з питань захисту прав дитини від 28.10.2016року №298, яке вони підтримують.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.12.2012року, який на даний час розірвано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.03.2016 року.

У даному шлюбі у сторін народилася дитина син ОСОБА_5, 19.06.2012р.н., що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №178705, видане відділом ДРАЦС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, який проживає разом з матірю за адресою: м. Тернопіль вул. В.Великого,3/74.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

У відповідності до ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них.

Згідно ст.157 Сімейного Кодексу України , той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Комітету Тернопільської міської ради від 18.11.2016року рекомендовано батькові ОСОБА_3, на час перебування його в Україні, здійснювати свою участь у вихованні сина ОСОБА_5, 19.06.2012р.н., відповідно до графіку побачень на такі дні: 1-3 субота місяця з 10год. до 13год., 2-4 неділя місяця з 10год. до 13год. Побачення мають відбуватися в присутності матері у місцях культурно-розважального характеру, що призначені для повноцінного відпочинку дитини. Рекомендовано батькові ОСОБА_3 не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обовязки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати та матеріально утримувати. Рекомендовано матері ОСОБА_4 поважати батьківські права ОСОБА_3, не чинити перешкод у спілкуванні батька з сином ОСОБА_8.

Рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1122 від 28.12.2016року затверджено висновок органу опіки та піклування про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною ОСОБА_5, 19.06.2013року, батьком, який проживає окремо ОСОБА_3

Статтею 159 СК України та ст.15 ч.3 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч.8 ст.7 Cімейного Kодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Судом встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо участі батька у вихованні неповнолітньої дитини ОСОБА_5, 19.06.2012р.н. Відповідач ОСОБА_4 не бажає надавати можливість позивачу самостійно проводити час із сином, чинить перешкоди у їх спілкуванні, мотивуючи це негативним впливом батька на дитину. Вважає за доцільне обмежити батька у побаченнях до двох разів на місяць та відкоригувати час побачень із 11год.

Водночас відповідачем не надано суду доказів, які свідчать про негативний вплив батька на сина.

Суд не вбачає жодних, передбачених законом, обмежень права позивача на спілкування із неповнолітнім сином.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що участь позивача ОСОБА_3 у вихованні дитини є його правом та обовязком, взявши до уваги особу позивача, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, прохання матері дитини та пропозиції органу Комісії з питань захисту прав дитини Комітету Тернопільської міської ради, суд приходить до переконання, що спілкування позивача із неповнолітнім сином не буде перешкоджати його нормальному розвиткові, а тому вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають до часткового задоволення, шляхом встановлення позивачу графіка побачень із неповнолітньою дитиною ОСОБА_5, 19.06.2012р.н. в першу суботу і третю п'ятницю, та другу і четверту неділі місяця з 11 години до 15 години з урахуванням часу на денний сон дитини, в присутності матері - ОСОБА_4, зобов'язавши останню не чинити ОСОБА_3 перешкод у спілкуванні з сином.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 294 ЦПК України, ст. ст.7, 141, 153, 159, 257 Сімейного Кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», суд,-

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визначити наступний спосіб участі ОСОБА_3 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 :

побачення в першу суботу і третю п'ятницю, та другу і четверту неділі місяця з 11.00 години до 15.00 години з урахуванням часу на денний сон дитини, в присутності матері - ОСОБА_4, зобов'язавши останню не чинити ОСОБА_3 перешкод у спілкуванні з сином.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 551, 20 гривень сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяОСОБА_9