Справа №474/254/17 29.06.2017 29.06.2017 29.06.2017
Провадження №22-ц/784/1416/17
Категорія 39 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Шаманської Н.О.,

суддів: Данилової О.О., Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання Лептугою С.С.,

за участю: третьої особи ОСОБА_3 та його представника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2017 року , ухваленого за позовом

ОСОБА_5

до

Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області (далі- Нововасилівська сільрада),

треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_6

про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2017 року ОСОБА_5 звернулася з позовом до Нововасилівської сільради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивачка зазначала, що 25 лютого 2004 року її мати ОСОБА_7 склала заповіт, яким заповіла їй земельну ділянку (пай) сільськогосподарського призначення площею 7,63 га, розташовану в межах території Нововасилівської сільради Миколаївської області, на яку 13 жовтня 2004 р. отримала державний акт про право власності.

31 січня 2006 р. ОСОБА_7 померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вищевказаної земельної ділянки.

Звернувшись до Врадіївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_5 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Посилаючись на те, що строк для прийняття спадщини вона пропустила, оскільки вважала, що фактично прийняла спадщину, так як здійснювала догляд за хворою матірю та проживала з нею на момент смерті у будинку № 13 по вул. Лісовій в с. Нововасилівка, позивачка просила визначити їй додатковий строк в три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері.

Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2017 року позов ОСОБА_5 задоволено. Визначено додатковий строк в три місяці для подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_7, яка померла 31 січня 2006 р.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на відсутність підстав для надання додаткового строку для прийняття спадщини, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення третьої особи та її представника, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини після смерті матері.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування") .

Так, з матеріалів справи вбачається, що 31 січня 2006 року померла ОСОБА_7 Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 7,63 га, яка розташована в межах території Нововасилівської сільради Миколаївської області. Спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавиці є її діти позивачка ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9

З матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_8 у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, а ОСОБА_9 з заявою про відмову від спадщини на користь ОСОБА_8

Проте, ОСОБА_8 свідоцтво про право на спадщину після смерті матері не отримав та 19 серпня 2016 року помер. Спадкоємцями після його смерті є діти ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Позивачка до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері у встановлений законом строк не звернулась.

Звертаючись до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_5 посилалась на те, що вона вважає, що не пропустила строк, оскільки на день смерті спадкодавця постійно з нею проживала з матірю, а крім того, тривалий час знаходилась за межами України, що позбавило її можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори.

Проте, доказів, які б свідчили про те, що позивачка на час відкриття спадщини постійно проживала та була зареєстрована зі спадкодавицею матеріали справи не містять. Навпаки, з довідки Нововасилівської сільради вбачається, що ОСОБА_7, на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з нею були зареєстровані та проживали: син ОСОБА_10, онука ОСОБА_6 та родичка ОСОБА_11 ( а.с. 8).

Згідно довідки тієї ж сільради ОСОБА_12 проживала ІНФОРМАЦІЯ_2 без реєстрації та без документів на час смерті ОСОБА_8, який помер 19 серпня 2016 року.

Отже, обєктивних доказів, які б свідчили про факт проживання позивачки з матірю на день смерті останньої, матеріали справи не містять, що і стало підставою для відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відсутні належні та допустимі докази знаходження позивачки тривалий час за межами України.

До того ж, такі обставини, відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України не можуть бути підтвердження лише показами свідка.

Таким чином, обставини, на які посилається позивачка не можна вважати повязаними з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви про прийняття спадщини.

Оскільки суд першої інстанції не звернув належної уваги на зазначені обставини та норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, то рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

До того ж, учасниками спору про визначення додаткового строку для прийняття спадщини повинні бути спадкоємці ОСОБА_8, як особи , прав яких стосується судове рішення.

Проте, у порушення вимог ст.ст. 30, ч.1 ст. 33 ЦПК України ОСОБА_3 та ОСОБА_6 до участі у справі залучено в якості третіх осіб, хоча останні мають бути стороною у справі, відповідачами, а не третіми особами, оскільки права та обовязки відповідача та третьої особи різні за своїм процесуальним змістом та умовами їх реалізації в судовому процесі.

Враховуючи викладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 704 грн. понесених ним витрат за подачу апеляційної скарги.

Керуючись статями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області про визнання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 704 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

ОСОБА_13