Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/2533/17 Головуючий у 1 інстанції: Дараган Л.В.
Є.У.№ 320/356/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Трофимової Д.А.

ОСОБА_2

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Мелітопольської міської ради Запорізької області на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання незаконною відмови та визнання договору оренди землі поновленим,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 27 липня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 221 кв. м, розташованої за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Гризодубової, 37/24, для розміщення та експлуатації торгівельного павільйону з сезонним торгівельним майданчиком. Строк дії договору оренди становить 5 років. 30 вересня 2016 року Мелітопольська міська рада прийняла рішення за № 1/17 «Про відмову» згідно якого відмовила позивачу в продовженні строку дії договору оренди. Позивач вважає, що такі дії відповідача явно суперечать вимогам законодавства та грубо порушують його конституційні права з огляду на те, що всупереч вказаним вимогам законодавства України, відповідачем безпідставно проігноровано його пропозицію щодо поновлення договору оренди землі у встановлений Законом України «Про оренду землі» термін. А після закінчення договору оренди відповідач прийняв рішення про відмову. Зазначає, що зволікання відповідача з розглядом по суті його заяви про поновлення договору оренди землі та винесення через тривалий час безпідставного рішення про відмову у поновленні договору оренди землі, в той час, коли він фактично користуюся цією земельною ділянкою без укладення будь-якої угоди, порушує його переважне право на поновлення договору оренди.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд, визнати незаконним та скасувати п. 11 рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області № 1/17 від 30 вересня 2016 року щодо відмови позивачу в продовженні строку дії договору оренди від 27 липня 2011 року № 00223 земельної ділянки по вул. Гризодубової, 37/24, площею 0,0221 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі; та визнати поновленим договір оренди земельної ділянки, загальною площею 221 кв. м, розташованої за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Гризодубової, 37/24, для розміщення та експлуатації торгівельного павільйону з сезонним торгівельним майданчиком, який був укладений 16 червня 2011 року між позивачем та відповідачем, зареєстрований в управлінні Держкомзему у м. Мелітополі Запорізької області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 27 липня 2011 року за № 00223, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 квітня 2017 року позов задоволено частково.

Скасувано п. 11 рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області № 1/17 від 30 вересня 2016 року щодо відмови ОСОБА_3 в продовженні строку дії договору оренди від 27 липня 2011 року № 00223 земельної ділянки по вул. Гризодубової, 37/24, площею 0,0221 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Визнано поновленим договір оренди земельної ділянки, загальною площею 221 кв. м, розташованої за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Гризодубової, 37/24, для розміщення та експлуатації торгівельного павільйону з сезонним торгівельним майданчиком, який був укладений 16 червня 2011 року між Мелітопольською міською радою Запорізької області та ОСОБА_3, зареєстрований в управлінні Держкомзему у м. Мелітополі Запорізької області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 27 липня 2011 року за № 00223, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Не погоджуючись з рішенням суду Мелітопольська міська рада Запорізької області в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За вимогами статей 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказаних вимог судом не дотримано.

Так, визнаючи поновленим договір оренди земельної ділянки, судом першої інстанції не були враховані наступні обставини.

16 червня 2011 року між було укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 221 кв. м, розташованої за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Гризодубової, 37/24, для розміщення та експлуатації торгівельного павільйону з сезонним торгівельним майданчиком, який був зареєстрований в управлінні Держкомзему у м. Мелітополі Запорізької області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 27 липня 2011 року за № 00223.

Згідно з п. 8 договору оренди, строк дії договору оренди становить 5 років, починаючи з дати його державної реєстрації.

Сторонами у договорі оренди були орендодавець Мелітопольська Міська рада та орендар - підприємець ОСОБА_3

Відтак земельна ділянка надавалася приватному підприємцю для здійснення підприємницької діяльності.

За умовами договору оренди змелена ділянка була надана не для особистого користування, а для здійснення підприємницької діяльності - розміщення та експлуатації торговельного павільйону з сезонним торговельним майданчиком.

Згідно акту-приймання передачі за договором оренди від 27 липня 2011 року, 27 липня 2011 року орендодавець Мелітопольська міська рада Запорізької області передала, а орендар підприємець - ОСОБА_3 отримав вищевказану земельну ділянку.

29.04.2011 року рішенням Мелітопольської міськради №1/10 спірна земельна ділянка була відведена для оренди саме приватному підприємцю ОСОБА_3

Згідно заяви позивача, останній 02 червня 2016 року звернувся до відповідача із заявою про продовження дії договору оренди землі на новий строк. Зазначена заява була отримана уповноваженою особою відповідача 06 червня 2016 року.

У звязку з недосягненням згоди щодо укладення договору оренди (продовження строку його дії) приватний підприємець ОСОБА_3 не звертався до господарського суду у відповідності з положеннями ст. 1 Господарського процесуального кодексу, за яким підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Натомість як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_3 припинив за власним рішенням підприємницьку діяльність та 29.12.2016 р. зареєстроване відповідне припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_3.

Звертаючись до суду загальної юрисдикції як фізична особа, яка не здійснює підприємницьку діяльність, ОСОБА_3 просив визнати незаконною відмову у поновленні договору оренди землі та визнати договір поновленим.

Такі позовні вимоги не можуть бути задоволенні з огляду на те, що спір між ФОП ОСОБА_3 та Мелітопольською міськрадою з приводу законності відмови у поновленні договору оренди мав розглядатися в порядку господарського судочинства, а наразі договір не може бути поновлений (визнаний таким що діє на тих же умовах), позаяк позивач не є фізичною особою-підприємцем, а отже не може бути стороною у господарському договорі на тих же умовах, на яких договір укладався з ФОП ОСОБА_3 як орендарем.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з положень ст. 764 ЦК України, за якими якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, а також ч. 1 ст. 777 ЦК України,за якою наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Враховуючи, що наразі наймач (а наймачем був ОСОБА_3 як ФОП) не здійснює підприємницьку діяльність, відбулися зміни, які унеможливлюють поновлення договору на тих же умовах.

Зазначене не перешкоджає ОСОБА_3 у разі поновлення підприємницької діяльності та його реєстрації як підприємця звернутися до суду в порядку господарського судочинства для вирішення спірного питання щодо землекористування.

Керуючись ст. ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Мелітопольської міської ради Запорізької області задовольнити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 квітня 2017 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання незаконною відмови та визнання договору оренди землі поновленим відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: