Борівський районний суд Харківської області
код суду: 614
вид судочинства:
справа: № 614/328/17
провадження: 2/614/137/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

26.06.2017 року Борівський районний суд Харківської області в складі:

Головуючого: судді Зеленькова Н. Г.

при секретарі Євель Т.Є.

за участю: прокурора Колеснікова Д.І.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Борова цивільну справу за позовом

Керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області до ОСОБА_1, ОСОБА_4 районної державної адміністрації Харківської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказав, що на підставі розпорядження голови ОСОБА_4 районної державної адміністрації Харківської області № 82 від 11.03.2005 року державною адміністрацією з гр. ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки від 21.03.2005 р., згідно з яким останньому надано в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (рілля), яка знаходиться за межами населених пунктів на території ОСОБА_4 селищної ради Борівського району Харківської області, площею 7 га.

Вказаний договір оренди зареєстровано у ОСОБА_4 районному відділі реєстрації земель Харківської регіональної філії ДП Центру Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі вчинено запис від 21.06.2005 року за № 01.

Згідно з інформацією Управління Держгеокадастру у ОСОБА_4 районі Харківської області від 21.03.2017 року № 10-20.13-0.1-287/2-17 встановлено, що в управлінні відсутня документація про затвердження у встановленому законом порядку нормативної грошової оцінки вищевказаної земельної ділянки.

Відповідно до інформації ОСОБА_4 районної ради Харківської області від 20.03.2017 р. № 113/1-22 технічна документація з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що надана в користування на підставі договору оренди від 21.06.2005 року ОСОБА_1 площею 7 га, до районної ради не надходила.

Таким чином, позивач вказує, що вищевказаний договір оренди землі від 21.03.2005 року суперечить вимогам чинного законодавства та підлягає визнанню недійсним.

Представник позивача - прокурор Борівського відділу Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Головне управління Держгеокадастру у Харківській області надало заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечували проти позову посилаючись на наступне. Розпорядженням ОСОБА_4 РДА Харківської області від 01.06.2004 р. № 143 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, що розташована на території ОСОБА_4 селищної ради, для подальшої передачі в оренду гр. ОСОБА_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» йому надано дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки загальною площею 7,00 га, в тому числі ріллі 7,00 га, для подальшої передачі в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель запасу, що розташовані на території ОСОБА_4 селищної ради.

Після цього, у приватному підприємстві «Земельно кадастрове бюро» він виготовив проект землеустрою щодо відведення йому земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на землях запасу ОСОБА_4 селищної ради Борівського району Харківської області.

Розпорядженням ОСОБА_4 РДА Харківської області від 11.03.2005 року № 82 затверджено проект землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; надана йому в оренду земельна ділянка загальною площею 7,00 га, в тому числі ріллі 7,00 га, за рахунок земель запасу ОСОБА_4 селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, терміном на 20 років; встановлена орендна плата в розмірі 10 земельних податків за землі відповідного призначення, яка вноситься рівними долями щомісячно до 15 числа наступного за звітним місяцем на розрахунковий рахунок ОСОБА_4 селищної ради.

21.03.2005 року між Орендодавцем ОСОБА_4 РДА Харківської області, в особі голови ОСОБА_6 та Орендарем гр. ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, який зареєстровано у ОСОБА_4 районному відділі реєстрації ХРФ ДП ЦДЗК при Держкомземі України, про що в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по ОСОБА_4 селищній раді вчинено запис від 21.06.2005 р. за № 01.

Відповідно до пунктів 2,5,8,9,36 Договору оренди землі від 21.03.2005 р., в оренду передається земельна ділянка загальною площею 7,00 га, в тому числі ріллі 7,00 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки не проводилась. Договір укладено на 20 (двадцять) років. Орендна плата вноситься орендарем у розмірі 10 земельних податків за землі відповідного призначення. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, … а також з інших підстав визначених законом.

З моменту укладення договору оренди землі від 21.03.2005 р., він, як орендар земельної ділянки, виконує умови договору і своєчасно сплачує встановлений орендодавцем розмір оредної плати, заборгованості по сплаті орендної плати на теперішній час у нього не має. Ніяких претензій до нього зі сторони орендодавця з приводу несвоєчасної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою до нього не надходило.

Крім того, розмір орендної плати за земельну ділянку встановлений розпорядженням ОСОБА_4 РДА Харківської області № 82 від 11.03.2005 року, яке на момент подання позовної заяви є чинним і в судовому порядку не скасовано як незаконне.

Також відповідач ОСОБА_1 вказує, що позивач пропустив строк на подання позовної заяви, оскільки відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Всі доводи позивача, що він довідався про порушення вимог чинного законодавства під час укладення договору оренди землі між ним та ОСОБА_4 РДА Харківської області лише з листа Ізюмської місцевої прокуратури 10.04.2017 року, не підтверджені жодним доказом.

Представник відповідача ОСОБА_4 РДА Харківської області ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про оцінку земель» для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є обовязковим. Відповідно до ст. 23 вказаного Закону технічна документація нормативно грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами.

Однак у договорі оренди земельної ділянки державної форми власності, укладеного 21.03.2005 р., розмір орендної плати встановлено з порушенням вимог ст. 13 ЗУ «Про оцінку земель».

У договорі оренди землі, укладеного між ОСОБА_4 РДА Харківської області та ОСОБА_1 відсутня нормативно грошова оцінка, її розрахунок фактично не проводився, технічна документація не складалась, відповідачем ОСОБА_4 РДА не затверджувалась.

Приписами ст. 1 ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що оренда землі - засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 вищевказаного Закону договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата відповідно до ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою; розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін в договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

В ст. 6 ЗУ «Про плату за землю» (в ред. на момент укладення договору) зазначено, що ставки земельного податку з одного гектара сільськогосподарських угідь встановлюються у відсотках від їх грошової оцінки у таких розмірах: для ріллі, сіножатей та пасовищ 0,1; для багаторічних насаджень 0,03.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, а договір в цій частині суперечить приписам чинного законодавства. А отже, спірний договір укладено з порушенням норм ст. 13 ЗУ «Про оцінку земель», ст.ст. 15,21 ЗУ «Про оренду землі», а саме без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є обовязковим у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Оскільки орендну плату встановлено без проведення нормативної грошової оцінки, то договір оренди земельної ділянки підлягає визнанню недійсним у зв'язку з недодержанням сторонами в момент вчинення цього правочину встановленого законодавством порядку.

Крім того, в ухвалі суду касаційної інстанції у цивільній справі № 6-22189св12 висловлено правову позицію про те, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться обовязково у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, що передбачено ст. 13 ЗУ «Про оцінку земель». При цьому, суд касаційної інстанції зазначив, що оскільки орендну плату встановлено без проведення нормативної грошової оцінки, то договір оренди земельної ділянки підлягає визнанню недійсним у зв'язку з недодержанням сторонами в момент вчинення цього правочину передбаченого законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до ч. 1 вказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним судом України в постановах від 08.04.2015 р. у справі № 3-41гс15, від 20.05.2015 р. у справі № 3-70гс15, від 01.07.2015 р. у справі 916/1736/14, від 11.05.2016 р. у справі № 6-824цс16.

Відповідно до ст. 211 ЗК України наслідком укладення угод з порушенням законодавства є визнання такої угоди судом недійсною.

В ст.ст. 203,228 ЦК України вказано, що правочини не можуть суперечити цивільно правовому законодавству, не повинні бути спрямовані на порушення інтересів і пошкодження майна держави, територіальної громади, незаконним заволодінням ним, а тому, при таких обставинах, договір визнається недійсним.

Що стосується заперечень відповідача ОСОБА_1 щодо пропущеного строку позивачем для подання позовної заяви суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності, відповідно до ст. 261 ЦК України, починається від дня, коли особа довідалася про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

На відміну від інших учасників цивільних правовідносин, держава несе ризик спливу строку позовної давності на оскарження незаконних правових актів державних органів, якими порушено право власності чи інше речове право. Відповідну правову позицію висловив Верховний суд України у справі від 08.06.2016 р. у справі № 6-3089цс15.

Оскільки держава зобовязана забезпечити належне правове регулювання відносин і відповідальна за прийняті її органами незаконні правові акти, їх скасування не повинно ставити під сумнів стабільність цивільного обороту, яку покликані підтримувати норми про позовну давність. Тому на відміну від інших учасників цивільних правовідносин, держава несе ризик спливу строку позовної давності на оскарження незаконних правових актів державних органів, якими порушено право власності чи інше речове право.

Позивач, зазначає, що Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про порушення вимог чинного законодавства під час укладення договорів оренди між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 РДА дізналося лише з листа Ізюмської місцевої прокуратури, що підтверджується відповідним листом Головного управління від 10.04.2017 року № 10-20-14-7234/0/1917, а отже і початок позовної давності слід вираховувати саме з цього часу.

Крім того, дані факти та відповідні правовідносини підтверджуються матеріалами справи: запитом Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області про надання копій договору оренди від 21.03.2005 р. та розпоряджень ОСОБА_4 РДА щодо надання в оренду земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення технічної документації для передачі в оренду земельної ділянки (а.с.10), відповіддю ОСОБА_4 РДА про надання наявної інформації та про відсутність технічної документації з нормативно грошової оцінки земельної ділянки (а.с.11), копією договору оренди земельної ділянки від 21.03.2005 року (а.с.12-15), копією кадастрового плану земельної ділянки (а.с. 16), копією акту прийому - передачі земель (а.с.17), копією акту встановлення та погодження меж земельної ділянки (а.с.18), копією розпорядження ОСОБА_4 РДА від 11.03.2005 р. № 82 про затвердження проекту землеустрою до відведення земельної ділянки та надання в оренду земельної ділянки, розташованої на території ОСОБА_4 селищної ради гр. ОСОБА_1 (а.с.19), копія заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою про відведення земельних ділянок (а.с.20), копією проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок гр. ОСОБА_1 (а.с.21-25), копією викопіювання схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) (а.с.26), копією розпорядження ОСОБА_4 РДА від 01.06.2017 р. № 143 про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки (а.с.27), копією акту встановлення та погодження меж земельної ділянки (а.с.28) копіями висновків про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с.29-30),копією листа Державного управління екології та природних ресурсів в Харківській області про погодження проекту відведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.31), копіями висновків про погодження проекту землеустрою земельних ділянок (а.с.32-33), копією висновку Управління культури Харківської облдержадміністрації щодо погодження проекту відведення земельних ділянок (а.с.34-36), копією відомості координат точок та обчислення площі частки (паю) (а.с.37-41), копією експлікації земельної ділянки (а.с.42), копією листа Відділу Держгеокадастру у ОСОБА_4 районі Харківської області про те, що технічна документація з нормативно грошової оцінки земельної ділянки, наданої ОСОБА_1 в оренду відсутня (а.с.46), копією листа ОСОБА_4 РДА про те що технічна документація з нормативно грошової оцінки земельної ділянки, наданої ОСОБА_1 в оренду до ради не надходила (а.с.48), копією листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про те, що договір оренди землі укладений між ОСОБА_4 РДА та ОСОБА_1 21.03.2005 року без нормативно грошової оцінки земельної ділянки (а.с.50).

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 10,11,57, 60, 209, 212-215, 217, 218 ЦПК України , на підставі ст.ст. 1, 13, 15, 21 «Про оренду землі», ст.ст. 13, 23 «Про оцінку землі», ст. 6 ЗУ «Про плату за землю», ст.ст. 203, 215, 228, 257, 261, 632 ЦК України, ст. 211 ЗК України

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі від 21.03.2005 року, який укладено між ОСОБА_4 районною державною адміністрацією Харківської області та ОСОБА_1, яким ОСОБА_1 надано в строкове платне користування із земель запасу земельну ділянку сільськогосподарського призначення (рілля), яка знаходиться за межами населених пунктів ОСОБА_4 селищної ради Борівського району Харківської області, площею 7,00 га зареєстрований у ОСОБА_4 районному відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП Центру Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.06.2005 року за № 01.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_4 районної державної адміністрації Харківської області, на користь Прокуратури Харківської області (код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету 2800), судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування позовної давності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Борівський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлено 27.06.2017 року.

Суддя Зеленькова Н. Г.