Дата документу 14.06.2017
Справа № 334/2786/17
Провадження № 2/334/2132/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Дубини Л.А., при секретарі Адаменко К,В, ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», 3-тя особа Дніпровський ВДВС ЗМУЮ про звільнення майна з-під арешту, -

у с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому вказує, що після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер 30.01.2016 року відкрилася спадщина , до складу якої увійшов склад літ. О., розташований за адресою м. Запоріжжя, вул.. хакаська, 1 та автомобіль « Оpel Omega», 1996 рок у випуску, державний номер АР 9353СО, номер шасі (кузова , рами) W0L000026T1059691, разом з тим, оформити свої спадкові права вона позбавлена можливості т.я. постановою державного виконавця Ленінського ВДВС ОСОБА_4 від 29.02.2012 року накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону його відчуження у виконавчому провадженні №31424153.

На теперішній час у на виконанні у Дніпровському ВДВС будь-які виконавчі провадження не перебувають.

У звязку з наведеним позивачка просить суд зняти арешт та оголошення заборони відчуження на вказане майно.

У заяв і до суду позивачка просила розглядати справу у її відсутність, заявлені вимоги підтримує і просить задовольнити.

Представник відповідача у заяві до суду просив розглядати справу у його відсутність, проти позову не заперечує.

Представник Дніпровського ВДВС Запорізького міського управління юстиції у судове засідання не зявився, заперечень на позов не надав.

Відповідно до ст.. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, за наявними у справі доказами і матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що на підставі Договору купівлі-продажу від 26.09.2007 року ОСОБА_5 набув у власність обєкти н6ерухомості літ. М, О.Л, , як і розташовані за адресою Запоріжжя, вул.. Хакаська, 1

Також йому на праві власності належить а автомобіль « Оpel Omega», 1996 рок у випуску, державний номер АР 9353СО, номер шасі (кузова , рами) W0L000026T1059691.

30.01.2016 року ОСОБА_3 помер і після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить вказане майно.

Позивачка у встановлений законом строк, як спадкоємець першої черги, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у звязку з чим заведено спадкову справу.

Разом з тим, оформити свої спадкові права вона позбавлена можливості т.я. постановою державного виконавця Ленінського ВДВС ОСОБА_4 від 29.02.2012 року накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону його відчуження у виконавчому провадженні №31424153.

З відповіді Дніпровського ВДВС від 27.04.2017 року вбачається, що арешт майна та оголошення заборони його відчуження були застосовані у звязку з виконанням рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг» заборгованості у сумі 246 282,57 грн.

Вказаний виконавчий документ 25.09.2012 року було повернуто стягувачу на підставі п.5. ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», і більще до виконання не предявлявся, і на теперішній час , будь-які виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_5 боргу у Дніпровському ВДВС не перебувають.

Зняти арешт у позасудовому порядку неможливо, через відсутність в органах державної виконавчої служби виконавчого провадження у якому здійснено накладення арешту, оскільки таке провадження є завершеним.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи зі змісту та розуміння цієї норми Закону слід, що при тому існувало порушення цього права.

Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а відповідно до ст.16 ЦК України встановлено, що одним зі способів особистих прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено її права та свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Оскільки, позивач не є стороною виконавчого провадження, або його правонаступником, тому позбавлений можливості оскаржувати дії державного виконавця, а у порядку цивільного судочинства звернулася за захистом порушеного права, оскільки наявність даного обтяження позбавляє її можливості як спадкоємця співвласника боржника оформити свої спадкові права на нерухоме майно.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.08.1976 р. № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що грунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його вiдчуження. Таким чином, дiючим законодавством України не передбачено обов'язок державного виконавця щодо накладення арешту на майно боржника.

Вiдповiдно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у разi прийняття судом рiшення про зняття арешту з майна, арешт знiмається за постановою державного виконавця не пiзнiше наступного дня, коли йому стало вiдомо про такі обставини. Копiя постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (ycтaнові), якому була надiслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Керуючись ст.. ст.. 10,11, 60, 169, 212-213 ЦПК України, ст. 54, 57, 60 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

В и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Зняти арешт та оголошення заборони на відчуження, накладені на підставі постанови державного виконавця Ленінського ВДВС ОСОБА_4 від 29.02.2012 року у виконавчому провадженні №31424153, нерухомого майна складу літ. О, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Хакаська, 1 та автомобіля « Оpel Omega», 1996 року випуску, державний номер АР 9353СО, номер шасі (кузова, рами) W0L000026T1059691, які на праві власності належать ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Дубина Л. А.