АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
апеляційне провадження № 22-ц/796/4977/2017 Доповідач Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка Владислава Сергійовича про захист прав споживача та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка В.С. про захист прав споживача та стягнення коштів

В обґрунтування позову вказувала, що 13 травня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір № 335816/38921/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в національній валюті. На виконання умов договору, позивачкою було внесено вклад у Банк у розмірі 130 545,67 грн. Також, 26 травня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір № 335816/42859/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в іноземній валюті. На виконання умов договору, позивачкою було внесено вклад у Банк у розмірі 11 495,43 доларів США. 17 вересня 2015 року Правлінням Національного банку України було прийнято Постанову № 612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних, в зв'язку з чим вона не змогла отримати свої грошові кошти, що перебувають на її депозитному рахунку та суму нарахованих процентів. Посилаючись на викладене, просила задовольнити позов та стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 303 112, 31 грн. та 3% річних в розмірі 10 264,30 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13 лютого 2017 року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, діючий в інтересах ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивачки підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

На підставі ч. 1 ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 13 травня 2014 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір № 335816/38921/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в національній валюті на період з 13 травня 2014р. по 11 серпня 2014 р., на підставі якого Банк прийняв від ОСОБА_2 кошти в національній валюті в сумі 130 545 грн.67 коп.

26 травня 2014 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір № 335816/42859/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в іноземній валюті, згідно з яким позивачка внесла на депозитний рахунок відповідача грошові кошти в сумі 11 495, 43 доларів США строком з 26 травня 2014 р. по 24 серпня 2014 р.

Відповідно до виписки по особовому рахунку № НОМЕР_1 позивачки ОСОБА_2 12.08.2014 р. Банком за Договором №335816/38921/6-14 було здійснено перерахування суми вкладу на рахунок на вимогу у зв'язку з закінченням строку дії депозиту, суму вкладу за цим договором перераховано на інший депозитний рахунок ОСОБА_2 згідно договору банківського вкладу «Ф&К Стандарт» № 335816/56063/3-14 від 10.09.2014року.Згідно з випискою по особовому рахунку НОМЕР_2 Банком за Договором №335816/38921/6-14 в період з 19.05.2014 р. по 11.08.2014р. періодично перерахувалися відсотки за договором на пластикову карту позивачки (рахунок № НОМЕР_3).

Як видно з виписки по особовому рахунку № НОМЕР_4 позивачки 27.08.2014 р. Банком за Договором №335816/42859/6-14 було здійснено перерахування суми вкладу на рахунок на вимогу у зв'язку з закінченням строку дії депозиту та суму вкладу за цим договором перераховано на інший депозитний рахунок ОСОБА_2 згідно договору банківського вкладу «Ф&К Стандарт» № 335816/56062/3-14 від 10.09.2014року. Відповідно до виписки по особовому рахунку № НОМЕР_5 позивачки Банком за Договором №335816/42859/6-14 періодично перерахувалися відсотки за договором на пластикову карту ОСОБА_2 (рахунок № НОМЕР_6) в період з 02.06.2014 р. по 26.08.2014р.

Отже, зобов'язання Банку щодо повернення позивачці вкладу та відсотків за вказаними Договорами про банківський вклад виконано своєчасно та у повному обсязі, тому твердження апеляційної скарги про те, що Банк порушив зобов'язання за цими договорами, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Окрім того, судом було встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та кредит», згідно з яким з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року включно запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «Банк «Фінанси та кредит».

Постановою НБУ №898 від 17.12.2015 року, відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Рішенням Виконавчої дирекції ФГВФО від 18.12.2015 року №230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку» згідно з яким відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» строком з 18.12.2015р. по 17.12.2017р.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклади фізичних осіб у Державному ощадному банку України гарантуються державою, а на вклади фізичних осіб у комерційних банках поширюється дія Закону України «Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», який, зокрема, визначає порядок відшкодування вкладів вкладникам банків-учасників (тимчасових учасників) Фонду.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

За захистом своїх порушених прав позивачка звернулася до суду 11.10.2016 року, проте, на час вирішення справи в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» розпочато процедуру ліквідації, що з урахуванням вимог ст. 36 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» унеможливлює задоволення її позовних вимог.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2, обґрунтовано відмовивши в позові.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційнускаргу ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нимзаконної сили, шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: