АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
апеляційне провадження № 22-ц/796/874/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Білич І.М., Шахової О.В.

при секретарі: Горак Ю.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" до ОСОБА_1 про стягнення боргу та штрафних санкцій, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ТОВ "Сучасний Факторинг" звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 30 серпня 2012 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір на виготовлення та встановлення металопластикових вікон №1/45-174 ( далі - договір). В той же день підписано акт прийому - передачі №003132.

За умовами договору відповідач повинен був оплатити за отриманий товар 4415 грн. 66 коп, з яких оплатив лише 733 грн. 00 коп. за отриманий товар, про що свідчить відповідний акт, а 3682 грн. 00 коп. боргу залишилося на умовах відтерменування платежу. 1 червня 2012 року між ФОП ОСОБА_2 та позивачем укладено генеральний договір відступлення права вимоги № СФ2011899, за умовами якого ФОП ОСОБА_2 у випадку продажу товарів може відступити право вимоги боргу до боржника, тобто позивач має право вимоги решти боргу, що виникла на підставі основного боргу.

Ураховуючи систематичне ухилення відповідача від виконання договірних зобов'язань, добровільно взяті на себе зобов'язання не виконав, просив стягнути зі ОСОБА_1 2020 грн. 00 коп. на відшкодування боргу, 1200 грн. штрафу, 1576 грн. 06 коп. інфляційні втрати та три проценти річних у розмірі 181 грн. 65 коп., вирішити питання судових витрат.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 22 вересня 2016 року у задоволені позову ТОВ "Сучасний Факторинг" до ОСОБА_1 про стягнення боргу та штрафних санкцій відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник ТОВ "Сучасний Факторинг" - ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Представник ТОВ "Сучасний Факторинг" - ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Інші особи, які беруть участь у справі, в суд апеляційної інстанції не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 30 серпня 2012 року між приватний підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір №1/45-174 на виготовлення металопластикової конструкції ( далі - Основний договір), за умовами якого виконавець зобов'язався виготовити та здійснити їх доставку. Вартість виробів за цим договором складає 4415 грн. 00 коп. (п. 3.1. договору).

Згідно з п. 4.1. договору виготовлення і доставка виробів здійснюється виконавцем протягом 20 днів з дати надходження передоплати в розмірі 70% від загальної вартості цього договору ( за винятком форс-мажорних обставин).

Відповідно до п. 5.1. договору замовник здійснює передоплату готівкою виконавцю в розмірі 733 грн. 00 коп.

Решту суми від загальної вартості цього договору, замовник надає готівкою виконавцю відразу після виконання пункту 1.1. цього договору( п. 5.2. договору).

Згідно з п. 7.6. договору при відсутності зауважень з боку замовника до виконавця по виконаним роботам згідно цього договору, замовник зобов'язаний протягом 1 дня підписати акт виконаних робіт на вироби з моменту пред'явлення його виконавцем. При порушенні цих умов замовник зобов'язаний виплатити виконавцю пеню у розмірі 0, 25 % від суми договору за кожен день прострочки.

1 червня 2012 року між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ "Сучасний Факторинг" укладено генеральний договір відступлення прав вимоги №СФ2011899 та Додаток №1 до нього, за умовами якого цесіонер зобов'язується передати грошові кошти ( ціну відступлення) у власність цедента в обмін на права вимоги до боржників, а цедент зобов'язується відступити цесіонерію у повному обсязі свої права вимоги до боржників за основним договором, про що в кожному конкретному випадку укладається додаткова угода до генерального договору відступлення прав вимоги.

На виконання умов п. 5.1. Основного договору згідно анкети до заяви та заяви №003132 від 30 серпня 2012 року відповідач сплатив позивачу 733 грн. 00 коп.

За умовами даної заяви, ТОВ "Сучасний Факторинг", керуючись ст.ст. 641, 64 ЦК України звертається з офертою про укладення додаткової угоди до основного договору про зміну порядку розрахунків за основним договором та бере зобов'язання перед фізичними особами, які приймають ( акцептують) цю заяву, приймати платежі клієнтів у відповідності до умов цієї заяви та умов приймання платежів, які встановлені ТОВ "Сучасний Факторинг" та оприлюднені на інтернет сторінці за електронною адресою, вказаною у розділі "інформаційний блок", які разом складають невід'ємну частину основного договору.

Даною заявою ТОВ "Сучасний Факторинг" повідомляє клієнта про те, що у відповідності до ч. 6 ст. 694 ЦК України та у зв'язку із відступленням права вимоги згідно цієї заяви до ТОВ "Сучасний Факторинг" переходить право застави на товар (зазначений в "інформаційному блоці") ( п. 1.2. заяви).

Відповідно до п. 2 заяви відповідач приймає ( акцептує) заяву ТОВ "Сучасний Факторинг" про укладення додаткової угоди до основного договору про зміну порядку розрахунків за основним договором, при цьому повністю згодний із сумою заборгованості, графіком платежів та розміром плату за пропуск платежів, зазначеними у розділі "інформаційний блок".)

Приймаючи (акцептуючи) заяву, розуміє і погоджується з тим, що складовою та невід'ємною частиною заяви є умови приймання платежів, з якими ознайомлений, повністю згоден, їх зміст розуміє, та положень яких зобов'язується неухильно дотримуватись.

З моменту прийняття (акцептування) заяви буде зобов'язаний, в порядку та на умовах, передбачених "інформаційним блоком" цієї публічної пропозиції та умовами приймання платежів, сплачувати заборгованість на користь ТОВ "Сучасний Факторинг" за реквізитами ТОВ "СФ" вказаними у розділі "інформаційний блок".

Відповідно до акту прийому - передачі №003132 від 30 серпня 2012 року ФОП ОСОБА_2 та ТОВ "Сучасний Факторинг", останній прийняв право вимоги за договором, а також наступні документи щодо боржника ОСОБА_1, а саме: заява № 003132, анкета до заяви, основний договір, акт прийому-передачі/товарна накладна тощо( а.с. 37).

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, договір про надання послуг є складним зобов'язанням, що складається з двох органічно поєднаних між собою зобов'язань: по-перше, правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов'язку; по-друге, правовiдношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутній акт виконаних робіт, який підписаний сторонами.

Відсутність акту здачі - приймання виконаних робіт за договором виготовлення металопластикових конструкцій, позбавляє можливості визначити обсяг та вартість вже проведених ремонтних робіт, прийняти та перевірити виконані роботи на відповідність умовам договору.

Відмовляючи у задоволені позову, суд на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не надав до суду належним чином завіреного акту або примірнику оригінала виконаних робіт про прийняття виробів, як на підставу обгрунтування своїх вимог, у результаті чого за відповідачем утворилася заборгованість.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не було враховано додаткові докази, зокрема, що відповідач ОСОБА_4 здійснив 4 платежі згідно графіку, не заслуговують на увагу, оскільки докази виконання зобов'язання за договором виготовлення металопластикових конструкцій відсутні. Крім того, позивач в підтвердження сплати відповідачем боргу не надав ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції акт виконаних робіт, що свідчило б про виконання робіт за наведеним договором та було б підставою до стягнення заборгованості за виконані роботи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на законність судового рішення не впливають.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість ухвалення рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасний Факторинг" відхилити.

Заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: І.М. Білич

О.В.Шахова