Справа № 682/1013/17
Провадження № 2/682/508/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

за участю секретаря Захарчук С.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Славута в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_3 про витребування належного йому майна, а саме холодильника «Веко», вартістю 4200 гривень.

В обґрунтування позову вказує на те, що вищезазначений холодильник придбав за власні кошти і передав у тимчасове користування відповідачці ОСОБА_3 та своєму сину ОСОБА_4, які на той час перебували у шлюбі. Після розірвання шлюбу між відповідачкою та його сином ОСОБА_4, переданий позивачем у тимчасове користування холодильник відповідач залишила собі, продовжує вільно ним користуватися. Просить витребувати на свою користь належний холодильник.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 позов підтримали, просять його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, за даними телефонограми повідомила, що перебуває в лікарні міста Хмельницький, проти позову заперечила, пояснивши, що вказаний холодильник був подарований на весілля.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

За змістом положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ч. 1 ст. 387 ЦК).

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і таке майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

У п. 23 постанови пленуму Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" судам роз'яснено, що відповідно до ст. 387 ЦК України та ч.3 ст.10 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.

Власник майна, який звернувся до суду з вимогою про витребування майна, крім свого права на витребування цього майна, має довести що його майно знаходиться у відповідача.

Об'єктом позову про витребування майна із чужого незаконного володіння може бути річ, яка існує в натурі на момент подання позову.

Якщо річ, перебуваючи в чужому володінні, видозмінилася, була перероблена чи знищена, застосовуються зобов'язально-правові способи захисту права власності відповідно до положень Глави 83 ЦК України. Такі ж способи захисту застосовуються і до речей, визначених ознаками, оскільки із чужого незаконного володіння може бути витребувана лише індивідуально визначена річ.

Відповідно до положення ч.1 ст.184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Отже, власник може витребувати своє майно, якщо його майно є безпосередньо у відповідача.

В порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, ст. 387 ЦК України позивач не надав доказів знаходження холодильника марки «Веко» у відповідачки ОСОБА_3

Разом з тим, на підтвердження заявлених вимог позивачем ОСОБА_2, а саме на підтвердження права власності на холодильник, надано письмові докази, які є суперечливими за своїм змістом.

Так, предметом огляду у судовому засіданні була копія товарного чеку за № 54, датована 29 липня 2012 року, на придбання холодильника «Веко» за ціною 4200 гривень, з підписом продавця та відбитком штампу магазину «Ера». Також, судом було оглянуто оригінал товарного чеку, наданий позивачем, який за змістом та формою заповнення не співпадає з долученою до матеріалів справи копією.

Враховуючи, що позивачем в обґрунтування заявлених вимог надано два різних за змістом товарних чеки на придбання холодильника «Веко», суд приходить до висновку, що вони не є належними та допустимими доказами в розумінні статті 58 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2. ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Враховуючи, що інших доказів на підтвердження своїх вимог позивачем ОСОБА_2 надано не було, на підставі об'єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі матеріалів, з'ясування фактичних обставин, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, оцінивши подані докази, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволенню не підлягають, через їх необґрунтованість та недоведеність.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 4, 10-11, 56-61, 84, 212-215 ЦПК України, суд,

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає чинності після закінчення терміну подання апеляційної скарги, якщо її не було подано; після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Суддя Мацюк Ю. І.