Справа № 329/546/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року смт. Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Покопцевої Д.О.,

за участю секретаря Синяк Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області, третя особа Відділ у Чернігівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначив, що 19.06.2008 року померла його мати, ОСОБА_2.

10.06.2015 року помер його батько, ОСОБА_3, який прийняв спадщину після смерті матері.

Після його смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0001, площею 4,8201 га (рілля), яка розташована на території Новоказанкуватської сільської ради Чернігівського району Запорізької області.

Позивач як спадкоємець за законом, не може оформити своє право власності на спадкове майно, оскільки ОСОБА_3 після смерті своєї дружини юридично не оформив спадщину, оскільки в нього був відсутній оригінал Державного акту на право власності на землю, і відсутній він також і у позивача.

Просить право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0001, площею 4,8201 га (рілля), яка розташована на території Новоказанкуватської сільської ради Чернігівського району Запорізької області, після смерті його батька, ОСОБА_3, померлого 10 червня 2015 року

У судове засідання представник позивача надала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Представник Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області в судове засідання не зявився, заявою просить суд розглянути справу без його участі.

Представник Відділу у Чернігівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

19.06.2008 року померла мати позивача, ОСОБА_2 (а.с.14).

10.06.2015 року помер батько позивача, ОСОБА_3( а.с.15).

Факт, що позивач є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження від 27.12.2016р., видане повторно серія І-ЖС №327791(а.с.17).

Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0001, площею 4,8201 га (рілля), яка розташована на території Новоказанкуватської сільської ради Чернігівського району Запорізької області, яка є особистою приватною власністю спадкодавця, і на яку претендує позивач як син і як єдиний спадкоємець 1 черги за законом, оскільки брат позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на спадщину не претендує (а.с29).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Для вирішення питання про коло спадкоємців судом витребувана спадкова справа після смерті ОСОБА_3.

Згідно довідки № 277 від 10.05.2017р. виконкому Новоказанкуватської сільської ради Чернігівського району Запорізької області, спадкодавець проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2 (Чапаєва) в с. Новоказанкувате Чернігівського району Запорізької області, спадкоємці сини ОСОБА_4 та позивачем у справі.

ОСОБА_4 09.03.1963р.н. на спадщину не претендує (а.с.29), позивач подав заяву про прийняття спадщини своєчасно.

Даних про інших спадкоємців за законом або заповітом, які б звернулися з заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, або прийняли її в порядку ст. 549 ЦК України,спадкова справа не містить.

Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Позивачу 14.02.2017р. нотаріуса відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0001, площею 4,8201 га (рілля), яка розташована на території Новоказанкуватської сільської ради Чернігівського району Запорізької області. (а.с.25).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини згідно ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно Рішення Конституційного суду України від 01.12.2004 року № 18-рп/2004 у справі № 1-10/2004 за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», необхідно розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, - суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Таким чином, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на спірну земельну ділянку.

Керуючись, ст. ст. 213, 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 51-61, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області, третя особа Відділ у Чернігівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0001, площею 4,8201 га (рілля), яка розташована на території Новоказанкуватської сільської ради Чернігівського району Запорізької області, після смерті його батька, ОСОБА_3, померлого 10 червня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Запорізької області, через Чернігівський районний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.О. Покопцева