Справа № 2-58/2010
Провадження № 4-с/515/642/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

Іменем України

20 червня 2017 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Сивоконь Т.І.

за участю секретаря Комерзан Л.І.

представника заявника адвоката ОСОБА_1

державного виконавця Барбінягри В.В., Абрамович Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Татарбунари цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на рішення державного виконавця Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 з приводу винесення постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

09 березня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою, з урахуванням уточнення, на рішення державного виконавця відділу державної виконавчої служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області щодо винесення постанови про накладення штрафу відносно неї в розмірі 340 грн., посилаючись на наступні обставини.

У Татарбунарському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом по справі №2-58/2010, виданим Татарбунарським районним судом Одеської області 12.11.2010 року про усунення перешкод ОСОБА_4 в здійснені нею прав власності відносно своєї будівлі, зобовязавши ОСОБА_2 виконати зовнішній водостік в сторону своєї будівлі, організувавши водовідвід з реконструйованої нею покрівлі господарських споруд на межі суміжних земельних ділянок розташованих в м.Татарбунари Одеської області по вул.23 серпня,42 та вул.23 серпня,38 з обовязковим погодженням конструкцій яких з позивачем по справі.

У виконавчому упровадженні ВП №51269575 старшим державним виконавцем Татарбунарського ВДВС головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 була винесена постанова від 01.09.2016 року про виведення в окреме провадження постанови про стягнення штрафу з ОСОБА_2 від 31.08.2016 року за невиконання рішення суду в розмірі 340 грн.

Дану постанову державний виконавець не мала процесуального законного права виносити з тих підстав, що згідно ухвали Татарбунарського районного суду Одеської області від 15.09.2016 року, яка набрала чинності у справі №515/1456/16-ц було встановлено, що з 22.08.2016 року по 13.09.2016 року державний виконавець Пєркова Л.В. перебувала у відпустці, тому винесена відносно заявниці постанова про накладення штрафу у розмірі 170 грн. була скасована. Так як була скасована постанова про накладення штрафу у розмірі 170 грн., а отже повторне накладення штрафу являється не законним.

Тому скаржник вважає, що постанова про накладення штрафу від 31.08.2016 року винесена незаконно та не у спосіб передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Представник заявниці адвокат ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд скарги у відсутність заявниці та її представника, вимоги скарги з уточненнями підтримав в повному обсязі.

Державний виконавець відділу ДВС Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області до суду не зявилась, направивши заяву про розгляд справи у її відсутність(а.с.63), скаргу не визнала, просила відмовити у її задоволенні.

Дослідивши матеріали, додані до скарги, суд вбачає правові підстави для задоволення скарги, виходячи з наступних обставин та вимог закону.

Розділом VII ЦПК України передбачено здійснення судового контролю за виконанням судового рішення.

За ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

З розяснень, наданих в пункті 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» N6 від 07.02.2014 року, справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Відповідно до вимог ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Статтею 1, ч.ч.1,2 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Статтею 89 цього Закону визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржникафізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян… та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Як вбачається з дослідженої судом постанови серії ВП №52103737 від 02.09.2016 року (а.с.4), державним виконавцем Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження на підставі постанови № б/н виданий 01.09.2016 року (а.с.9) Татарбунарським районним ВДВС головного територіального управління юстиції Одеської області про виведення в окреме провадження оскаржуваної постанови від 31.08.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до ухвали Татарбунарського районного суду Одеської області від 15.09.2016 року (а.с.5-6) визнано постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_5 від 25.08.2016 року про накладення штрафу на ОСОБА_2 у розмірі 170 гривень у виконавчому провадженні №51269575 неправомірною та скасовано її. Вказаною ухвалою суду також встановлено наступне.

Виконавче провадження №51269575 від 31.05.2016 року державним виконавцем Пєрковою Л.В. здійснювалося на підставі рішення суду про усунення перешкод ОСОБА_6 з боку ОСОБА_2 в здійснені прав власника, яке набрало законної сили ще 04.10.2010 року і є обовязковим до виконання. Враховуючи, що заявниця ОСОБА_2 не виконала за даним рішенням належно зовнішній водовідвід з реконструйованої нею покрівлі господарських споруд на межі суміжних земельних ділянок, розташованих в м.Татарбунари, по вул.23 серпня 42-а, та 23 серпня, 38 в сторону своєї будівлі, а дії, проведені нею на теперішній час щодо реконструкції покрівлі вказаних господарських споруд не погоджені зі стягувачем ОСОБА_6, як передбачено у виконавчому документі, тому в порядку ст.89 Закону України «Про виконавче провадження» відносно неї було винесено першу, а потім і оскаржувану постанови про накладення штрафу.

Однак, приймаючи до уваги, що перша постанова від 25.08.2016 року відносно ОСОБА_2 про накладення штрафу в розмірі 170 грн. була скасована ухвалою суду, тому у державного виконавця були відсутні, передбачені ст.89 Закону України «Про державну виконавчу службу», підстави для винесення другої постанови про накладення штрафу в розмірі 340 грн. Також ухвалою суду від 15.09.2016 року було встановлено, що у старшого державного виконавця Пєркової Л.В., якою винесені обидві постанови, були на той час відсутні будь-які повноваження на проведення виконавчих дій, оскільки вона перебувала у відпустці з 22.08.2016 року по 13.09.2016 року, тому і при винесенні постанови від 31.08.2016 року щодо накладення штрафу відносно ОСОБА_2 в розмірі 340 грн. державним виконавцем, яка на вказаний період часу продовжувала перебувати у відпустці, а тому не мала повноважень на здійснення будь-яких дій у виконавчому провадженні щодо проведення виконавчих дій, при винесенні вказаної постанови, порушені вимоги закону щодо процесуальних повноважень зазначеного державного виконавця на вказану у постанові дату 31.08.2016 року.

Виходячи з наведених норм закону, встановлених судом обставин справи і визначених, відповідно до них, правовідносин, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення, що тягне за собою скасування постанови від 31.08.2016 року.

Керуючись ст.ст. ст.ст.3, 11, 15, 58, 59, 60, 213, 215, 218, 383-387 ЦПК України, ст.ст.1,2,89 Закону України Про виконавче провадження, суд -

В И Р І Ш И В:

Скаргу ОСОБА_2 на рішення старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_5 щодо винесення постанови від 31.08.2016 року про накладення штрафу у розмірі 340 грн. - задовольнити.

Визнати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_5 від 31.08.2016 року про накладення штрафу на ОСОБА_2 у розмірі 340 гривень у виконавчому провадженні №51269575 неправомірною та скасувати її.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Сивоконь