Справа № 282/643/17
Провадження № 2/282/242/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Вальчук В. В.

при секретарі судових засідань: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Любар цивільну справу за позовом ОСОБА_2, інтереси якої представляє ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Вигнанської сільської ради про право власності на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка вказує, що 27 березня 2012 року в с.Вигнанка Любарського району Житомирської області помер її батько ОСОБА_5.

Згідно з чинним цивільним законодавством, він являється спадкоємцем майна померлої, частину з якого прийняв через нотаріальну контору. Серед спадкового майна є також житловий будинок з господарськими будівлями за №10 по вулиці Механізаторів в селі Вигнанка Любарського району, який її ОСОБА_6 успадкував після смерті своїх батьків. Дане домогосподарство до самочинно забудованих не відноситься, однак оформити спадщину вона не може через відсутність правовстановлюючих документів на будинок за вищевказаною адресою, а тому вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею, в порядку спадкоємства за законом, права власності на садибу за вищевказаною адресою (в тому числі земельні ділянки загальним розміром 0,6 га.).

Представник позивачки у судове засідання на розгляд справи не зявився, в наявній в матеріалах справи заяві вказав, що позовні вимоги своєї довірительки підтримує в повному обємі та просить справу слухати у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання на розгляд справи не зявився, в наявній в матеріалах справи заяві зазначив, що проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності.

Представник Вигнанської сільської ради у судове засідання на розгляд справи не зявився, в наявній в матеріалах справи довідці зазначив, що проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

З свідоцтва про народження серії ІІІ-ТП №322064, виданого 07.06.1990 року вбачається, що 15.05.1990 року в сімї ОСОБА_6 та ОСОБА_7 народилася донька ОСОБА_8, яка 05.102012 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_9 та отримала прізвище ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №096102 , виданим виконкомом Вигнанської сільської ради Любарського району.

27 березня 2012 року в с.Вигнанка Любарського району у віці 47 років помер ОСОБА_6, про що відчить свідоцтво про смерть серії І-ТП №173553.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на його майно, спадкоємцями якого, як вбачається із копій свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 11.06.2013 року державним нотаріусом Любарської державної нотаріальної контори є його син ОСОБА_4 та донька ОСОБА_10. Дружина померлого ОСОБА_7 від належної їй за законом і за заповітом частки спадкового майна, від обовязкової частки, а також від отримання свідоцтва про право власності на спільне майно подружжя відмовилася, що стверджується копією заяви №662 від 29.12.2012 року.

Довідка №274 від 25.05.2017 року, видана виконкомом Вигнанської сільської ради вказує на те, що до дня смерті ОСОБА_6 проживав у власному житловому будинку, який він прийняв у спадок по смерті своїх батьків ОСОБА_4, який помер 04.03.2010 року та ОСОБА_11, яка померла 25.10.2010 року, що стверджується свідоцтвами про їх смерть серії 1-ТП №140197 та 1-ТП №156198 відповідно. Вказаний будинок по завершені будівництва був зареєстрований шляхом відкриття особового рахунку №217 у по господарській книзі №3 за 1974 - 1976 роки. Правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок відсутні.

Факт прийняття спадщини ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_11 та ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом.

Крім того, виписка із рішення 16 сесії 21 скликання Вигнанської сільської ради від 10.11.1993 року вказує на те, що ОСОБА_4 було передано у приватну власність земельну ділянку загальним розміром 0,60 га.

У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Довідка №469 від 06.04.2017 року видана Бердичівським міжміським бюро технічної інвентаризації вказує, що на будинок №10 по вул.Механізаторів в с.Вигнанка Любарського району, правовстановлюючі документи не оформлені, право власності не зареєстроване.

Постановою державного нотаріуса №250/02-31 від 27.04.2017 року, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані по вул.Механізаторів,10 в с.Вигнанка Любарського району, у звязку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно спадкодавця.

Відповідно до ст.346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, а відповідно до ст.331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації.

У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок, зазначено, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.

За ст.120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що за даними Вигнанської сільської ради ОСОБА_6 належав житловий будинок за №10 по вул.Механізаторів Любарського району, який він успадкував по смерті своїх батьків, а позивачка є спадкоємицею майна померлого за законом, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 60, 197, 212-215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст.25, 30, 321, 328, 331, 346, 376, 381, 1268 ЦК України, ст.120 ЗК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати за спадкоємицею ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянкою України, в порядку спадкоємства за законом по смерті батька ОСОБА_6, померлого 27 березня 2012 року в с.Вигнанака Любарського району, право власності на садибу (в тому числі земельні ділянки загальним розміром 0,6 га) за №10 по вул.Механізаторів в с.Вигнанка Любарського району Житомирської області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_12