АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3411/17 Справа № 200/9173/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Єлізаренко І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Свистунової О.В., Красвітної Т.П.

за участі секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення та визначення порядку користування сумісною власністю, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення та визначення порядку користування сумісною власністю

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 22 листопада 1980 року між ним та ОСОБА_4 було укладено шлюб, від якого мають двох повнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 У 1987 році він отримав для постійного мешкання квартиру ІНФОРМАЦІЯ_1, яка ним та відповідачами була приватизована у 1997 році. Квартира трикімната, розташована на 2 поверсі 9-ти поверхового будинку та складається з: 1-коридор, площею 10.3 кв.м.; 2 - вбиральня, площею 1.0 кв.м.; З - ванна, площею 2.2 кв.м.; 4 - кухня, площею 8.2 кв.м.; 5 -шафа, площею 0.4 кв.м.; б - шафа, площею 0.4. кв.м.; 7- житлова кімната, площею 13.3 кв.м.; 8 - житлова кімната, площею 17.3 кв.м. ; 9 - житлова кімната, площею 14.4 кв.м. Загальна площа квартири 67.1 кв.м., житлова площа 44.6 кв.м., балкон - 0.9 кв.м., лоджія -1.95 кв.м. Згідно свідоцтво про право власності на житло спірна квартира належить на праві спільної сумісної власності йому та відповідачам. 23 грудня 2014 року шлюб між ним та ОСОБА_4 було розірвано рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська. Розподіл майна між ними не проводився. В квартирі залишилось майно, набуте під час шлюбу на загальну вартість 113 650 грн. З 2013 року він змінив місце свого мешкання, оскільки почав проживати з іншою жінкою. На теперішній час він позбавлений можливості користуватись квартирою, оскільки відповідач ОСОБА_4 чинить йому перешкоди в користуванні, а саме: в квартирі змінені замки на вхідних дверях, тому просить усунути йому перешкоди в користування квартирою шляхом вселення та визначити порядок користування спільної власністю - квартирою № 77 в будинку 12 по вул.Гладкова в м.Дніпропетровську, а саме: виділити йому в користування житлову кімнату 7, площею 13.3 кв.м., приміщення 1-коридор, площею 10.3 кв.м.; 2 - вбиральня, площею 1.0 кв.м.; З - ванна, площею 2.2 кв.м.; 4 - кухня, площею 8.2 кв.м.; 5 - шафа, площею 0.4 кв.м.; 6 - шафа, площею 0.4. кв.м.; балкон - 0.9 кв.м., лоджія - 1.95 кв.м. залишити в спільному користуванні співвласників.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2017 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 Визначено порядок володіння та користування квартирою №77 в будинку 12 по вул. Гладкова у м. Дніпрі наступним чином: виділено в користування ОСОБА_3 житлову кімнату площею 13,3 кв.м. та балкон - 0,9 кв.м., виділено в сумісне користування ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 житлові кімнати площею 17,3 кв.м., 14,4 кв.м. та лоджію - 1,95 кв.м.; приміщення 1-коридор, площею 10,3 кв.м., 2-вбиральня площею 1,0 кв.м., 3-ванна площею 2,2 кв.м., 4-кухня площею 8,2 кв.м., 5- шафа площею 0,4 кв.м, 6 - шафа площею 0,4 кв.м. - залишено в спільному користуванні співвласників. Усунуто ОСОБА_3 перешкоди в користуванні квартирою №77 в будинку 12 по вул. Гладкова у м. Дніпрі шляхом вселення його в квартиру. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

22 листопада 1980 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, від якого вони мають двох повнолітніх дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_6

У 1987 році родина позивача отримала для постійного проживання квартиру ІНФОРМАЦІЯ_2.

Квартира трикімнатна, розташована на 2 поверсі 9-ти поверхового будинку та складається з: 1-коридор, площею 10.3 кв.м.; 2 - вбиральня, площею 1.0 кв.м.; З - ванна, площею 2.2 кв.м.; 4 - кухня, площею 8.2 кв.м.; 5 -шафа, площею 0.4 кв.м.; б - шафа, площею 0.4. кв.м.; 7- житлова кімната, площею 13.3 кв.м.; 8 - житлова кімната, площею 17.3 кв.м. ; 9 - житлова кімната, площею 14.0 кв.м. Загальна площа квартири 69.95 кв.м., житлова площа 44.6 кв.м., балкон - 0.9 кв.м., лоджія -2.05 кв.м.(а.с.7, 47-49).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 03 березня 1997 року, виданого ВАТ «Дніпрошина», квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 (а.с.6).

Згідно даних КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 31 грудня 2012 року наявні відомості про реєстрацію права власності за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 1/4 частина на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 березня 1997 року виданого ВАТ «Дніпрошина», згідно розпорядження №3400, зареєстрованого БТІ в реєстрову книгу №277п за реєстровим номером 75 (а.с.5)

23 грудня 2014 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська.

Відповідач ОСОБА_4 10 березня 2017 року змінила прізвище на - ОСОБА_2 (а.с.61).

Позивач, звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, посилався на те, що він є співвласником зазначеної квартири, однак, позбавлений можливості користуватись квартирою, оскільки відповідач ОСОБА_4 чинить йому перешкоди в користуванні квартирою, в квартирі змінені замки на вхідних отворах (а.с.2, 3).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції посилався на те, що заявлені позивачем вимоги про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення та визначення порядку користування сумісною власністює доведеними та підтверджуються матеріалами справи, однак, погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з вимогами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно із ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 150 ЖК УРСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності квартиру (частину), користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 155 ЖК УРСР гарантовано, що власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком.

22 листопада 1980 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, від якого вони мають двох повнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6

В 1987 році їх родина отримала для постійного мешкання трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка розташована на 2 поверсі 9-ти поверхового будинку та складається з: 1-коридор, площею 10.3 кв.м.; 2 - вбиральня, площею 1.0 кв.м.; З - ванна, площею 2.2 кв.м.; 4 - кухня, площею 8.2 кв.м.; 5 -шафа, площею 0.4 кв.м.; б - шафа, площею 0.4. кв.м.; 7- житлова кімната, площею 13.3 кв.м.; 8 - житлова кімната, площею 17.3 кв.м. ; 9 - житлова кімната, площею 14.0 кв.м. Загальна площа квартири 69.95 кв.м., житлова площа 44.6 кв.м., балкон - 0.9 кв.м., лоджія -2.05 кв.м.(а.с.7, 47-49).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 03 березня 1997 року, виданого ВАТ «Дніпрошина», квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 (а.с.6).

Згідно даних КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 31 грудня 2012 року наявні відомості про реєстрацію права власності за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_3 1/4 частина на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 березня 1997 року виданого ВАТ «Дніпрошина» згідно розпорядження №3400, зареєстрованого БТІ в реєстрову книгу №277п за реєстровим номером 75 (а.с.5)

З матеріалів справи вбачається відповідно до довідки ОСББ «Гладкова, 13» позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_4, де він зареєстрований (а.с.6).

Позивач зазначив, що на даний час у квартирі АДРЕСА_5, співвласником якої разом з відповідачами він являється, він не проживає, оскільки відповідач ОСОБА_4 чинить йому перешкоди у проживанні у спірній квартирі.

Відповідач ОСОБА_4 10 березня 2017 року змінила прізвище на ОСОБА_2 (а.с.61).

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається позивач ОСОБА_3 надав суду заяви про його звернення до начальника КП «Жилсервіс-2» Дніпропетровської міської ради та до начальника Бабушкінського РВВС в м.Дніпропетровську від 17 лютого 2015 року, в яких вказував, що ОСОБА_4 обмежує його доступ до квартири АДРЕСА_6 (а.с.18, 20).

Однак, слід зазначити зі вказаних заяв взагалі не вбачається їх направлення до відповідних органів та дійсне отримання їх вказаними установами (відсутні штампи з вхідними номерами), що унеможливлює перевірити дійсність вказаних доводів позивача на підтвердження його доводів про перешкоджання відповідачами у його праві користування належною йому власністю.

В своїх запереченнях відповідач ОСОБА_2 зазначала, що вона не чинила будь-яких перешкод позивачу у користуванні спірною квартирою, співвласниками якої вони є, не змінювала замки на вхідних дверях (а.с.21-24).

В судовому засіданні в Апеляційному суді було зясовано та не заперечувалося сторонами, відповідач ОСОБА_2 передала позивачу ОСОБА_3 ключі від вхідних дверей до квартири АДРЕСА_6 та не чинить йому перешкод у користуванні квартирою.

Таким чином, на переконання колегії суддів, доводи позивача з приводу створення йому відповідачами перешкод у користуванні квартирою належними доказами по справі на даний час не підтверджуються та, відповідно, позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні належною позивачу власністю шляхом його вселення є необґрунтованими.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_3 про визначення порядку користування спірної квартирою, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Зазначене свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням

співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Поняття реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна квартира АДРЕСА_7 трикімнатна, розташована на 2 поверсі 9-ти поверхового будинку та складається з: 1-коридор, площею 10.3 кв.м.; 2 - вбиральня, площею 1.0 кв.м.; З - ванна, площею 2.2 кв.м.; 4 - кухня, площею 8.2 кв.м.; 5 -шафа, площею 0.4 кв.м.; б - шафа, площею 0.4. кв.м.; 7- житлова кімната, площею 13.3 кв.м.; 8 - житлова кімната, площею 17.3 кв.м. ; 9 - житлова кімната, площею 14.0 кв.м. Загальна площа квартири 67.1 кв.м., житлова площа 44.6 кв.м., балкон - 0.9 кв.м., лоджія -2.05 кв.м.(а.с.7, 47-49).

Оскаржуваним рішенням суду було визначено порядок володіння та користування квартирою №77 в будинку 12 по вул. Гладкова у м. Дніпрі наступним чином: виділено в користування ОСОБА_3 житлову кімнату площею 13,3 кв.м. та балкон-0,9 кв.м., виділено в сумісне користування ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 житлові кімнати площею 17,3 кв.м., 14,0 кв.м. та лоджію-1,95 кв.м., приміщення 1-коридор, площею 10,3 кв.м., 2-вбиральня площею 1,0 кв.м., 3-ванна площею 2,2 кв.м., 4-кухня площею 8,2 кв.м., 5- шафа площею 0,4 кв.м, 6-шафа площею 0,4 кв.м., залишено в спільному користуванні співвласників.

Однак, визначений судом першої інстанції порядок користування квартирою здійснений з відступленням від рівності часток співвласників, що не забезпечить кожному з чотирьох співвласників можливості на власний розсуд користуватися належною йому на праві приватної власності частиною житлової площі спірної квартири, оскільки позивачу ОСОБА_3 виділено в користування житлову кімнату площею 13,3 кв.м., а відповідачам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - житлові кімнати площею 17,3 кв.м. та 14,0 кв.м., що становить по 10,43 кв.м.

Враховуючи наведене в даному випадку встановити порядок користування спірною квартирою, із дотриманням прав кожного із чотирьох співвласників на володіння, користування та розпорядження зазначеною квартирою, відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності, та відповідно до запропонованого позивачем варіанту неможливо.

Таким чином, суд належним чином не зясував всіх обставини, що мають значення у справі і дійшов хибного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3, усунувши перешкоди у користуванні належною йому власністю, вселивши його до вищевказаної квартири і визначивши порядок користування спірною квартирою.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимогОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення та визначення порядку користування сумісною власністю скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення та визначення порядку користування сумісною власністю - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді