Справа № 219/3633/17
Провадження № 2/219/2647/2017
Артемівський міськрайонний суд Донецької області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 червня 2017 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Давидовської Т.В.,

за участю: секретаря судового засідання Наумової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПРИВАТБАНК»

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості,

встановив:

Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 банк «ПРИВАТБАНК» (далі Позивач, ОСОБА_1) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач, ОСОБА_2В.) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 13 жовтня 2011 року (далі - Кредитний договір) в розмірі 31 517,56 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 2 997,68 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 23 543,42 грн., пені та комісії в сумі 2 999,43грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500грн. та штрафу (процентна складова) в сумі 1 477,03грн.

Як на підставу своїх вимог позивач посилається на ті обставини, що 13 жовтня 2011 року між сторонами було укладено Кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу було встановлено кредитний ліміт в розмірі 3 000грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, відповідач належним чином не виконує умови Кредитного договору, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість перед ОСОБА_3, яка станом на 28 лютого 2017 року становить 31 517,56 грн. та стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 600 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявися, надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає.

Відповідача у судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає частково на суму основного боргу в розмірі 2 997,68 грн., в частині нарахованих відсотків визнала частково з розрахунку погодженої сторонами процентної ставки 30% річних; в частині пені та комісії в сумі 2 999,43грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500грн. та штрафу (процентна складова) в сумі 1 477,03грн. просить відмовити у повному обсязі, оскільки проживає у зоні проведення антитерористичної операції.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) установлено, що за кредитним договором ОСОБА_1 або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

13 жовтня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір шляхом заповнення анкети-заяви, на підставі якої клієнт отримала платіжну картку «Кредитка універсальна» з пільговим періодом 55 днів.

При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписаний договір, додаткова угода, заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами ОСОБА_3», складає між ним та ОСОБА_3 Договір, що підтверджується підписом у зазначених документах. Вона ознайомлена та згідна з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови і правила надання банківських послуг розміщені на сайті www.privatbank.ua. Заявник зобовязується виконувати вимоги Умов і правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті банку (а.с. 6-31).

Згідно з п.2.1.1.5.5. Умов і правил надання банківських послуг, ознайомлення з якими не оспорює відповідач, клієнт зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перерозхід платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Пунктом 2.1.1.12.6.1. Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що у випадку виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн. клієнт виплачує банку пеню, яка розраховується як сума базової процентної ставки за договором / 30 (нараховується за кожен день прострочення кредиту) та 50 грн. одноразово. Пеня нараховується в день нарахування процентів за кредитом.

Крім того, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картами, відкритими у валюті USD) + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з врахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій (п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг).

Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», у якій вказані ОСОБА_3 банку, які не оспорює відповідач, базова процентна ставка в місяць складає 2,5 %. При цьому розмір процентів нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році. Розмір щомісячних платежів складає 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості (а.с.7).

Задовольняючи позовні вимоги частково суд виходить з наступного.

Згідно ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору. Зазначений факт відповідачем не заперечувався.

Суд зазначає, що за умовами договору базова процента ставка за кредитним лімітом складає 2,5% на місць із розрахунку 360 днів у році (30% на рік).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, не надав своєчасно та у повному обсязі ОСОБА_3 грошові кошти для погашення заборгованості Кредитним договором, у звязку з чим станом на 28 лютого 2017 року утворилась заборгованість за кредитом в сумі 2997,68 грн., що має відображення у розрахунку заборгованості за Кредитним договором і по суті відповідачем не оспорюється. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований. Доказів погашення зазначеної заборгованості суду не надано.

Таким чином, вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором в частині за кредитом в сумі 2997,68 грн. є правомірними та обґрунтованими (згідно розрахунку позивача).

Водночас ОСОБА_3 заявлені вимоги про стягнення заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 23 543,42 грн., з розрахунку якої вбачається, що під час укладення кредитного договору діяла процента ставка по кредиту в розмірі 30,00 % на рік, далі процентна ставка була змінена - 01 вересня 2014 року збільшена до 34,80% та 01 квітня 2015 року збільшена до 43,20%. Згідно з представленими позивачем наказами банку наказами банку від 18 серпня 2014 року №СП-2014-6915682 та від 18 лютого 2015 року №СП-2015-6552838 такі розміри процентів встановлені за витратами, здійсненими з 01 вересня 2014 року та з 01 квітня 2015 року відповідно. Вказана зміна відбулась з метою підвищення ефективності карткового продукту та здійснена у загальному порядку для усіх кредитних коштів на картах, зокрема, «Універсальна», незалежно від держателів цих карт.

Суд звертає увагу на те, що Законом України від 12 грудня 2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», який набрав чинності 10 січня 2009 року, ЦК України доповнено статтею 1056-1, у якій встановлено заборону банку збільшувати розмір фіксованої процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку.

Кредитний договір між сторонами укладено 13 жовтня 2011 року, тобто після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п. 28 Постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надав розяснення про те, що при підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Згідно з п.1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, банк має право проводити зміну ОСОБА_3, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта.

Відповідно до п.1.1.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, до обовязків позичальника відносяться отримання виписки про стан картрахунків та про здійсненні операції по картрахункам.

За п.1.1.3.1.9 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, ОСОБА_1 зобовязаний не менш як раз на місяць у спосіб, визначений у Заяві (оголошення на сайті ОСОБА_3) надавати Держателю виписки про стан Картрахунків та про проведені за минулий місяць операції по Картрахунках. При підключенні Держателя до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ 24) надання виписок здійснюється через вказаний комплекс. При підключенні Клієнта до комплексу Mobile-banking ОСОБА_1 здійснює можливість доступу до інформації про стан рахунку, шляхом використання функцій SMS-повідомлень.

Згідно з п.1.1.1.91 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, до ОСОБА_3 відноситься розмір винагороди за послуги ОСОБА_3. Згідно до п.1.1.1.17 Умов Винагорода ОСОБА_3 це сума зобовязань Держателя платіжної картки по сплаті встановлених ОСОБА_3, а саме: проценти за користування кредитом, в тому числі за користування Простроченим кредитом та Овердрафтом, інших комісій та штрафних санкцій (якщо такі будуть мати місце).

Частинами 1, 3 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Водночас, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором (ч.4 ст.1056-1 ЦК України).

Право кредитора на зміну процентної ставки в бік збільшення кореспондує обовязок дотримання процедури такої зміни, що регламентований положеннями ст.1056-1 ЦК України. Зокрема, кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. Крім того, у кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. При цьому, індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим ч.5 ст.1056-1 ЦК України. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки (ч.6 ст.1056-1 ЦК України).

Проте, за наявними у справі документами, умовами Кредитного договору , який складається із заяви від 13 жовтня 2011 року, Умов і правил надання банківських послуг, ОСОБА_3 банку та памятки клієнта зазначена процедура ОСОБА_3 дотримана не була, зокрема не визначено порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу, який повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору; не визначено максимального розміру збільшення процентної ставки. Доказів протилежного позивачем не представлено. Також позивачем не представлено суду доказів письмового повідомлення позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка.

Ураховуючи викладене, позивачем не доведено належними та допустимими доказами те, що між сторонами укладено Кредитний договір із встановленням змінюваної процентної ставки.

З іншого боку не дотримана ОСОБА_3 також законна процедура зміни процентної ставки. В укладеному між сторонами Кредитному договорі не визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір у той час, як Відповідач стверджує, що на момент укладення договору вона розуміла, що процентна ставка за договором не змінюватиметься і заперечувала проти вимог в цій частині.

Варто також зауважити, що з розрахунку ОСОБА_3 вбачається, що позичальник жодного разу не здійснювала погашення заборгованості за кредитом після збільшення банком процентної ставки в односторонньому порядку. Представником позивача доказів здійснення банком пропозиції збільшити фіксовану процентну ставку за Кредитним договором, її одержання та повне і безумовне прийняття (акцепт) позичальником суду не представлено.

Крім того суд звертає увагу на те, що згідно наказів від 18 серпня 2014 року №СП-2014-6915682 та від 18 лютого 2015 року №СП-2015-6552838 проценті ставки збільшено з 01 вересня 2014 року та з 01 квітня 2015 року саме за здійснення витрат за карткою, проте, як вже установлено судом, будь-яких витрат за карткою Відповідачем не здійснювалось. За таких саме підстав судом не приймаються до уваги роздруківка з текстом смс-повідомлення на адресу Відповідача, оскільки: по-перше, немає доказів отримання повідомлення відповідачем; по-друге, воно стосується витрат на майбутнє; по-третє, умовами Кредитного договору взагалі не передбачено такої процедури повідомлення про зміну процентної ставки, окрім як за виписками по рахунку (а.с.62).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що збільшення фіксованої процентної ставки здійснено кредитором в односторонньому порядку і є протиправним.

Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за Кредитним договором, за період до 31 серпня 2014 року, чого не заперечує відповідач. Станом на 31 серпня 2014 року розмір заборгованості за відсотками складає 321,71 грн.

В іншій частині за період з 01 вересня 2014 року (часу збільшення процентної ставки) до 28 лютого 2017 року (дата, станом на яку предявлено позовні вимоги), суд виходить з наступного розрахунку заборгованості за процентами: процентна ставка складає 2,5% на місяць-30% на рік-360 днів у році = щоденний процент 0,083%. Отже заборгованість за процентами за вказаний період є добутком 2997,68 грн. (заборгованість за тілом кредиту, розмір якої не змінювався), 911 днів (з 01 вересня 2014 року до 28 лютого 2017 року включно) та 0, 083% і становить 2 266,64 грн.

З огляду на викладене, заборгованість за процентами за весь період користування кредитом дорівнює 2588,35 грн. (сума 321,71грн. до 01 вересня 2014 року та 2 266,64 грн. після 01 вересня 2014 року).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково в розмірі заборгованості за процентами в сумі 2588,35 грн.

Крім того, Позивач просив суд стягнути з Відповідача заборгованість за пенею та комісією за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 2999,43 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн. та штрафу (процентна складова) в сумі 1477,03 грн.

Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. ОСОБА_3 та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та 05.11.2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції.

Згідно матеріалів справи (змісту договору, копії паспорту, довідки №376/02-14 від 19 квітня 2017 року тощо), відповідач ОСОБА_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р сел. Новолуганське Бахмутського району Донецької області відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Отже, враховуючи те, що відповідач є громадянином України, який зареєстрований та постійно проживає в населеному пункті, де проводиться антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення пені та штрафу, які нараховані після 14 квітня 2014 року, є необґрунтованим.

Таким чином, вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення пені (комісії) за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 2999,43 грн. задоволенню не підлягають як нараховані після 14 квітня 2014 року. При цьому суд ураховує, що з єдиного розрахунку комісії та пені неможливо встановити дійсне розмежування та правову природу комісії, водночас, зважаючи на спосіб нарахування, відображений у розрахунку, ця сума є саме пенею.

У задоволенні вимог про стягнення штрафу (фіксована частина) у сумі 500 грн. та штрафу (процентна складова) у сумі 1477,03 грн. суд відмовляє у повному обсязі, оскільки нарахування цих штрафних санкцій здійснена на час подання позивачем позову до суду.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, керуючись ст.10, 60, 88, 213, 215, 218, 360-7 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банку «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором б/н від 13 жовтня 2011 року заборгованість за кредитом в сумі 2 997,68 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 2 588,35 грн.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення за кредитним договором б/н від 13 жовтня 2011 року заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 20 955, 07грн., заборгованості з комісії (пені) за користування кредитом в сумі 2999,43 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн. та штрафу (процентна складова) в сумі 1477,03 грн. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банку «ПРИВАТБАНК» витрати зі сплати судового збору в сумі 283,58грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Т.В.Давидовська