АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4121/17 Головуючий 1 інст. - Єрмоленко В.Б.
Справа № 639/2273/17-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» червня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Каюкова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 травня 2017 року за виділеними матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму в розмірі 83615,90 грн. та судові витрати.

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася з заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої посилалася на те, що 10 липня 2016 року між нею та ОСОБА_2 укладено договір позики, що підтверджується розпискою відповідача про отримання від неї грошових коштів в розмірі 3100,00 доларів США, однак ОСОБА_2 не виконує своє зобов'язання щодо повернення позики.

Зазначила, що їй відомо, що за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на житловий будинок загальною площею 82,4 кв. м., який розташований по АДРЕСА_1.

Вважала, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даному позову, оскільки у неї є відомості, що відповідач збирається відчужити вказаний об'єкт нерухомого майна.

Просила вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 82,4 кв. м., який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 3-46, виданого 07.02.2015 року П'ятою Харківською державною нотаріальною конторою Харківського міського нотаріального округу.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 травня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу - скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

При цьому посилалася на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклала вимоги заяви. При цьому зазначила, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що забезпечення позову у вигляді накладення арешту на належний відповідачу будинок є співмірним, оскільки в своєму позові вона просила стягнути з нього значну суму коштів за договором позики та судові витрати; що у процесі розгляду справи вона має право збільшити розмір своїх позовних вимог, також і загальна сума понесених нею різних видів судових витрат може збільшитися та остаточна сума буде відома тільки на момент закінчення розгляду даної справи та набрання судовим рішенням законної сили; що співмірним та відповідним її позовним вимогам є такий вид забезпечення позову, як накладення арешту до закінчення розгляду справи на належний відповідачу на праві власності будинок; що інші види не забезпечать належним чином її позов.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши виділені матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, ухвалу суду - скасувати. При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1, суд першої інстанціївиходив з того, що запропоновані заявником заходи забезпечення позову є не співмірними із заявленими вимогами.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом щодо стягнення з ОСОБА_2 на її користь суми в розмірі 83615,90 грн. та судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 151 ЦПК України за заявою осіб, які беруть участь у справі, суд може вжити передбачені цим кодексом заходи забезпечення позову.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов'язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Як вбачається з виділених матеріалів справи предметом позову є договір позики на суму 83615,90 грн.

ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 82,4 кв. м.

Виділені матеріали справи свідчать про те, що іншого майна у ОСОБА_2 немає.

Враховуючи, що спір має майновий характер, іншого майна у ОСОБА_2 не має, для виконання майбутнього рішення суду позов має бути забезпечений.

Статтею 152 ЦПК України передбачено види забезпечення позову. Зокрема, пунктом 1 частини 1 статті 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи місцем проживання ОСОБА_2 є житловий будинок, який належить йому на праві власності.

Виходячи з співмірності позову та видів його забезпечення, судова колегія вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення заборони на відчуження нерухомого майна, оскільки такий вид забезпечення позову не порушує право особи володіти та користуватися майном.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції, не повно з'ясувавши обставини у справі, дійшов помилкового висновку щодо відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1

Порушення норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування ухвали.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст.312, ст.313, п.6 ч.1 ст.314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 травня 2017 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заборонити відчуження у будь - який спосіб житлового будинку № АДРЕСА_1, загальною площею 82, 4 кв. м., який належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя Судді колегії