РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3807/17

пр. № 2/759/3023/17

23 червня 2017 року Святошинський районний суд м.Києва

в складі: головуючого - судді Шум Л.М.

при секретарі Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд-

в с т а н о в и в :

Позивач в березні звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 18.08.2015 р. сторони уклали договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 1 000 дол. США, терміном повернення до 01.12.2015 р. Договір позики укладено у формі розписки. В порушення умов договору, відповідач в установлений термін грошові кошти не повернув, а тому просить стягнути суму боргу, проценти за користування коштами за період з 01.12.2015 по 01.03.2017 р. в сумі 220,05 дол. США та 3 % річних в сумі 37,48 дол. США.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а.с. 14, 19). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 18), а тому суд, на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі наявних даних в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 18.05.2015 р. був фактично укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу в борг кошти в розмірі 1 000 дол. США, терміном повернення до 01.12.2015 р. В підтвердження обумовлених умов відповідач ОСОБА_2 поставив свій підпис у відповідній розписці (а.с. 8), чим підтвердив добровільність дій та своїх намірів та зобов'язань перед позивачем ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, розписка є одночасно документом, який підтверджує передачу грошей позикодавцем позичальнику, й укладення договору позики.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В судовому засіданні встановлено, що станом на день постановлення даного судового рішення відповідач не повернув позивачу обумовлені договором позичу кошти, а тому вони підлягають примусовому стягненню в судовому порядку в розмірі 1 000 дол. США.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

На підставі наведеного, відповідно до ст. 625 ЦК України, позивач обґрунтовано вимагає стягнення боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми за період з грудня 2015 р. по березень 2017 р. (457 днів) 3 % річних, що становить 37,48 дол. США.

При цьому, суд не приймає до уваги обгрунтування вимог позивача про стягнення процентів за користування кредитом, оскільки такі вимоги не були предметом домовленості між сторонами.

Враховуючи наведені обставини, позовні вимоги підлягають частковому завдоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню наступні суми: 1 000 дол. США - борг за договором розписки, 37,47 дол. США - 3 % річних.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 625, 1046-1047 ЦК України, ст. ст. 14, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226, 360-7 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1) заборгованість в сумі 1 000 дол. США, 3 % річних в сумі 37,48 дол. США, а всього - 1 037,48 дол. США та судовий збір - 640,00 грн.

За письмовою заявою відповідача, поданої до суду протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення, заочне рішення може бути переглянуто.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі до Святошинського районного суду м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: