Справа № 645/219/17
Провадження № 2/645/781/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя Сілантьєва Е.Є.

секретар судових засідань ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення повноліття, аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про оспорювання батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_3, аліменти на її користь на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від заробітку (доходу) щомісячно, однак не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, в розмірі 1/8 частини від заробітку (доходу) щомісячно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 11.08.2012р. вона уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі народилась дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в свідоцтві про народження якої батьком записаний відповідач. В теперішній час шлюбні стосунки з Відповідачем не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.12.2016р. шлюб між сторонами розірвано. Дитина проживає разом з позивачкою. Також позивачка зазначила, що відповідач у ОСОБА_5 офіційно працевлаштований, однак розмір його заробітку не відомий. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. В теперішній час позивачка не працює, джерелом її доходів є державна допомога при народженні дитини. У звязку з тим, що Відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини, я вимушена звернутись з цим позовом до суду.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом про виключення відомостей про батьківство ОСОБА_3, з актового запису №1558 від 16 листопада 2016 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області, про народження ОСОБА_4.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначив, що позовні вимоги про стягнення аліментів не законні та не обґрунтовані. 11 серпня 2012 року між ним та ОСОБА_2, було укладено шлюб. 14 грудня 2016 року заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова,шлюб було розірвано. 03.11.2016 року відповідачка народила дочку - ОСОБА_4, а 16 листопада 2016 року зареєструвала її у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1558. Батьком народженої дитини, було записано ОСОБА_3 з чим він не згоден, оскільки з 30 листопада 2015 року по 17 січня 2017 року (більше року) він постійно знаходився і працював в ОСОБА_5, що підтверджується візою та відповідними штампами в його закордонному паспорті. За весь цей період з відповідачкою, ОСОБА_2, він не бачився, та статевих стосунків не мав. Також звернув увагу, що в заочному рішенні Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2016 року, вказано, що «... Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що ... Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини припинені з жовтня 2015 року, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет, проживають окремо.». Таким чином бути батьком дитини, народженої ОСОБА_2 16 листопада 2016 року, він не може, оскільки на час її зачаття проживав в іншій країні, та будь-яких стосунків з відповідачкою не мав, що підтверджується вищезазначеними доказами.

Позивачка за первісним позовом, ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги про стягнення аліментів підтримала. Також проти задоволення вимог зустрічної позовної заяви не заперечувала та вказала, все що викладено в зустрічній позовній заяві є правдою та відповідач не батько її дитини.

Позивач за зустрічним позовом, ОСОБА_3 та його представник у судовому засіданні вимоги ОСОБА_2 не визнали, просили відмовити у їх задоволенні, в зв*язку з тим, що відповідач не батько дитини. Також, вимоги про оспорювання батьківства підтримали в повному обсязі та просили виключити відомості про батьківство ОСОБА_3 з актового запису № 1558 від 16 листопада 2016 року про народження ОСОБА_4.

Суд, заслухавши сторони по справі, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає первісний позов таким, що не підлягає задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Приписами ч. 1 ст. 1 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 11 серпня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 786. 14 грудня 2016 року заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, справа №645/3171/16-ц, шлюб було розірвано (а.с. 10)

03 листопада 2016 року відповідачка народила дочку - ОСОБА_4, а 16 листопада 2016 року зареєструвала її у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1558 (копія свідоцтва про народження І-ВЛ № 468083). Згідно свідоцтва про народження, батьком народженої дитини записано ОСОБА_3 (а.с.11).

У відповідності до ч. 1 статті 136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У відповідності до ч. 1 статті 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи те, що відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 фактично визнала зустрічні позовні вимоги позивача, суд вважає, що факт кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, тобто між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, не підлягає доказуванню.

У відповідності до ст. 136 Сімейного Кодексу України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановлює рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню, та слід виключити відомості про батьківство ОСОБА_3, з актового запису №1558 від 16 листопада 2016 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області, про народження ОСОБА_4.

У відповідності до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2015 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з яким проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В зв*язку з тим, що вирішено виключити відомості про батьківство ОСОБА_3, з актового запису №1558 від 16 листопада 2016 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області, про народження ОСОБА_4, таким чином суд вважає підтвердженим, що ОСОБА_3 не є батьком дитини, в зв*язку з чим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення повноліття, аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України.

Оскільки у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено, позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового державного збору, судові витрати відносяться судом на рахунок держави.

Також, при розгляді справи по суті від позивача за зустрічним позовом надійшло клопотання, про залишення судових витрат за ОСОБА_3О та не стягувати їх з ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 79, 84, 180-183 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10,11, 88, 197, 224-226, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Виключити відомості про батьківство ОСОБА_3, з актового запису № 1558 від 16 листопада 2016 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області, про народження ОСОБА_4.

Судові витрати за позовними про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення повноліття, аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років - віднести на рахунок держави.

Сплачений ОСОБА_3 судовий збір в розмірі по 640 гривень 00 копійок віднести за його рахунок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий-суддя: