Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ провадження 22-ц/778/2328/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ОСОБА_6 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 19 жовтня 2007 року по 25 вересня 2012 року перебувала у шлюбі з відповідачем по справі, від якого мають малолітню дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначала, що після розірвання шлюбу, донька мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, не приймає участь у її вихованні з червня 2016 року. Вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн., але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з моменту звернення до суду з позовом та до досягнення дитини повноліття.

Заочним рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2017 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви з 17.11.2016 року та до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривень 20 копійок. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 3 000 гривень, у межах суми платежу за 1 місяць.

Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить змінити рішення суду та стягнути з нього на користь ОСОБА_6 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх виді доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 17.11.2016 року і до її повноліття.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач являється батьком неповнолітньої дитини, проживає окремо, в добровільному порядку аліменти не сплачує, його заробіток не можливо вирахувати, з нього на утримання дитини підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. ст. 180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст.ст. 183,184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України ). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183,184 СК України . До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У роз'ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" та ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Встановлено, що з 19 жовтня 2007 року по 25 вересня 2012 року сторони перебували у шлюбі,, від якого мають малолітню дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу, донька мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Відповідач на час ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції постійного місця роботи не мав, будь-яких допустимих доказів на підтвердження свого матеріального становища, розміру щомісячного доходу суду першої інстанції не надавав.

Таким чином, на час розгляду справи у суді першої інстанції по справі доведені умови, передбачені ч. 1 ст. 184 СК України, для визначення розміру аліментів саме у твердій грошовій сумі, як і просила позивач.

Встановивши, вказані обставини, суд дійшов висновку про можливість стягнення аліментів у розмірі 3000 грн. щомісяця.

Мотивів, з яких суд дійшов висновку щодо розміру утримання, у рішенні не наведено, доказів тому, що визначений судом розмір аліментів відповідає реальному рівню доходів відповідача, не зазначено.

Разом з тим, із пояснень представника відповідача в засіданні апеляційного суду з матеріалів доданих до заяви про скасування заочного рішення, апеляційної скарги та наданих представником відповідача колегії суддів вбачається, що з 7 лютого 2017 року відповідача після ухвалення судового рішення було прийнято на постійне місце роботи менеджером по збуту в ТОВ Фабрика «Варіант» (м. Харків), його доходи по місяцям за довідкою роботодавця №697/2017 від 15.06.2017 року склали: лютий - 7520 грн.; березень - 9400 грн.; квітень 12423 грн.; травень 12420 грн. На підтвердження цих доводів відповідачем надані відповідні письмові докази.

При цьому при постановленні ухвали від 13 квітня 2017 року про залишення без задоволення заяви відповідача про скасування заочного рішення суд попередньої інстанції ці доводи відповідача не врахував.

За таких обставин визначений судом першої інстанції розмір аліментів на час апеляційного розгляду не відповідає вимогам закону.

Отже, з врахуванням фактичних обставин справи, доводів апеляційної скарги, розміру заробітку відповідача за місцем основної роботи, колегія вважає, що ухвалене по справі рішення на підставі ст. 309 ЦПК підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 17.11.2016 року і до повноліття дитини.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2017 року у даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 17.11.2016 року і до повноліття дитини.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: