Ухвала

іменем україни

21 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,
суддів: Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О.,Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_5, яка діє усвоїх інтересах та інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - служба у справах дітей Московського району м. Харкова, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення апеляційного суду Харківської області від 28 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 31 січня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_9 було укладено кредитний договір № 800003075, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 78 699 доларів США зі сплатою 13,25 % річних та строком повернення до 31 січня 2018 року.

На забезпечення виконання позичальником умов цього договору 31 січня 2008 року між сторонами було укладено іпотечний договір № 800003075-И, відповідно до умов якого ОСОБА_9 передала в іпотеку ЗАТ «Альфа-Банк» належну їй на праві власності чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 68,8 кв. м, житловою площею 46,1 кв. м. Заставна вартість предмета іпотеки, передбачена договором, становила 397 278 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_9 умов кредитного договору утворилася заборгованість, розмір якої станом на 14 лютого 2014 року становив 75 426,94 доларів США, що згідно із встановленим Національним банком України офіційним курсом гривні до долара США станом цю дату, було еквівалентно 651 002 грн 38 коп., заборгованість за несплаченими відсотками у розмірі 59 857,54 доларів США, що було еквівалентно 516 624 грн 44 коп., пеня у розмірі 1 334 703,16 доларів США, що було еквівалентно 11 519 689 грн 50 коп. Зважаючи на той факт, що стягнення неустойки обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, розмір неустойки (пені) становить 479 101,12 доларів США, що еквівалентно 4 135 073 грн 86 коп.

У зв'язку з цим позивач просив суд у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 31 січня 2008 року № 800003075 у розмір 5 302 700 грн 68 коп., з якої: 651 002 грн 38 коп. - заборгованість за кредитом, 516 624 грн 44 коп. - заборгованість за несплаченими відсотками, 4 135 073 грн 86 коп. - пеня, звернути стягнення на вищезазначений предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна; виселити відповідачів із квартири без надання іншого житла.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 червня 2016 року позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 68,8 кв. м, житловою площею 46,1 кв. м, яка належить ОСОБА_5 на праві власності на користь ПАТ «Альфа-Банк» у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 31 січня 2008 року № 800003075, яка станом на 14 лютого 2014 року становила 5 302 700 грн 68 коп., шляхом проведення прилюдних торгів згідно із Законом України «Про виконавче провадження», встановлено початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, незалежним експертом, на стадії оцінки майна. Виселено ОСОБА_5 та малолітніх дітей: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, з указаної квартири без надання іншого жилого приміщення. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 28 липня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено. Зменшено суму заборгованості за кредитним договором від 31 січня 2008 року № 800003075, в рахунок погашення якої звернуто стягнення на предмет іпотеки, з 5 302 700 грн 68 коп. до 2 167 626 грн 82 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 651 002 грн 38 коп., з процентів у сумі 516 624 грн 44 коп. та пені у сумі 1 млн грн.

Скасовано рішення суду в частині задоволення позову ПАТ «Альфа-Банк» про виселення ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення. Відмовлено ПАТ «Альфа-Банк» у задоволенні позову у цій частині.

Доповнено резолютивну частину рішення вказівкою, що рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає виконанню.

В іншій частині рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 червня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Альфа-Банк» просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні їхніх позовних вимог про виселення відповідачів і залишити у цій частині в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Указані вимоги апеляційним судом не дотримано.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що 31 січня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_9 було укладено кредитний договір № 800003075, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 78 699 доларів США зі сплатою 13,25 % річних та строком повернення до 31 січня 2018 року. Встановлено, що кредит було надано позичальнику для часткової оплати вартості квартири АДРЕСА_1.

Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених договором.

На забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору 31 січня 2008 року між сторонами було укладено іпотечний договір № 800003075-И, відповідно до умов якого ОСОБА_9 передала в іпотеку ЗАТ «Альфа-Банк» належну їй на праві власності чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 68,8 кв. м, житловою площею 46,1 кв. м. Заставна вартість предмета іпотеки, передбачена договором, становила 397 278 грн.

Пунктом 6.1 договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання іпотекодавцем основного зобов'язання, невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов цього договору.

Установлено, що ОСОБА_9 не виконала своїх договірних зобов'язань, у зв'язку з чим станом на 14 лютого 2014 року її заборгованість за кредитом становила 75 426,94 доларів США, що було еквівалентно 651 002 грн 38 коп., заборгованість за несплаченими відсотками становила 59 857,54 доларів США, що було еквівалентно 516 624 грн 44 коп., пеня становила 1 334 703,16 доларів США, що було еквівалентно 11 519 689 грн 50 коп. Зважаючи на той факт, що стягнення неустойки обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, розмір неустойки (пені) становить 479 101,12 доларів США, що еквівалентно 4 135 073 грн 86 коп.

12 червня 2012 року ОСОБА_9 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 та змінила прізвище на ОСОБА_10 (а. с. 119, т. 1)

Суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_5 не виконала своїх договірних зобов'язань і за нею рахується борг перед ПАТ «Альфа-Банк» за кредитним договором від 31 січня 2008 року № 800003075 у сумі 5 302 700 грн 68 коп., вирішив у рахунок погашення цієї суми заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки.

Однак, ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції у порушення ст. 39 Закону України «Про іпотеку» не зазначив початкову ціну предмета іпотеки в грошовому еквіваленті - гривні.

Апеляційний суд на ці порушення, допущені місцевим судом, уваги не звернув і не прийняв до уваги правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 8 червня 2016 року у справі № 6-1239цс16, відповідно до якої положеннями ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку» судова палата у цивільних справах Верховного Суду України дійшла правового висновку про те, що у розумінні норми ст. 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 цього Закону.

Отже, рішення апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на

предмет іпотеки слід скасувати, а справу у цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У той же час є законним і обґрунтованим рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк» про виселення відповідачів з квартири без надання іншого житла, оскільки остання була придбана не тільки за рахунок кредитних коштів.

Висновок суду апеляційної інстанції у цій частині відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, викладеним у постановах від 18 березня 2015 року у справі № 6-39цс15, від 22 червня 2016 року у справі № 6-197цс16, а тому рішення апеляційного суду у цій частині слід залишити без змін.

Керуючись статтями 336, 337, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 28 липня 2016 року в частині вирішення позовних вимог публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки скасувати, справу у цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення апеляційного суду Харківської області від 28 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.В. Демяносов Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак Головуючий Судді: