АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.

секретар: Окармус О.М.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Петришина Руслана Володимирівна, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом, за апеляційною скаргою ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Представник позивача ОСОБА_1 в березні 2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Петришина Р.В., про встановлення факту прийняття спадщини та визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла мати позивачки - ОСОБА_7, 1929 року народження, яка була зареєстрована в с. Сербичани Сокирянського району Чернівецької області в належному їй будинку по АДРЕСА_1.

Зазначав, що у зв'язку з хворобою та потребою в сторонньому догляді, починаючи з 2008 року і до дня смерті, мати позивачки фактично проживала з нею в її житловому будинку по АДРЕСА_2 Сокирянського району Чернівецької області.

Справа №722/276/17 Провадження № 22-ц/794/734/17 Головуючий у 1-й інстанції Ратушенко О.М. Категорія: 39 Доповідач Литвинюк І.М.

Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Сербичани Сокирянського району, а також земельних ділянок площею 1,0597 га. та 0,7635 га., які розташовані на території Сербичанської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_7 є позивачка ОСОБА_2 та її брат ОСОБА_8.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер брат позивачки ОСОБА_8.

Також зазначав, що з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_2 звернулася з відповідною заявою до приватного нотаріуса Сокирянського районного нотаріального округу Петришиної Р.В., проте нотаріусом їй було відмовлено в цьому у зв'язку із пропущенням 6 місячного строку для прийняття спадщини.

Під час даного звернення від нотаріуса їй стало відомо, що її покійний брат ОСОБА_8 звертався із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, внаслідок чого 20 серпня 2013 року була заведена спадкова справа №90/2013 щодо майна померлої ОСОБА_7

Окрім цього, від нотаріуса їй також стало відомо, що після смерті її брата ОСОБА_8 була заведена спадкова справа за заявами його спадкоємців - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яким були видані свідоцтва на право на спадщину в рівних частках, і в дане спадкове майно увійшло спадкове майно померлої ОСОБА_7

Оскільки покійна ОСОБА_7 протягом тривалого періоду, починаючи з 2008 року до дня своєї смерті, проживала разом з позивачкою та перебувала на її утриманні, після її смерті ОСОБА_2 не зверталася до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини, вважала, що вона прийняла спадщину за законом в частині 1/2 майна померлої ОСОБА_7, а приватним нотаріусом Петришиною Р.В. неправомірно було видано відповідачам свідоцтва про право на спадщину.

Просила встановити факт своєчасного прийняття нею спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7 та визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: по АДРЕСА_1 в с. Сербичани Сокирянського району Чернівецької області серії НОМЕР_3, зареєстроване за №184 від 05 квітня 2016 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Петришиною Р.В. на ім'я ОСОБА_3 на спадкове майно померлої ОСОБА_7 та серії НОМЕР_2, зареєстроване за №186 від 06 квітня 2016 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Петришиною Р.В. на ім'я ОСОБА_4 на спадкове майно померлої ОСОБА_7

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17 травня 2017 року позов задоволено.

Встановлено факт своєчасного прийняття спадщини ОСОБА_2, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_7, 11 лютого1929 року народження, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року в с. Романківці Сокирянського району Чернівецької області.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 с. Сербичани Сокирянського району Чернівецької області серії НОМЕР_3, зареєстроване за №184 від 05 квітня 2016 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Петришиною Р.В. на ім'я ОСОБА_3, на спадкове майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_7

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 с. Сербичани Сокирянського району Чернівецької області серії НОМЕР_2., зареєстроване за №186 від 06 квітня 2016 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Петришиною Р.В. на ім'я ОСОБА_4 на спадкове майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_7

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

На дане рішення представник відповідачів ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляції посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки позивачка постійно на момент відкриття спадщини не проживала із спадкодавцем.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що покійна ОСОБА_7, жителька с. Сербичани Сокирянського району Чернівецької області, з 2008 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 року, тобто до дня своєї смерті, постійно проживала разом із своєю донькою ОСОБА_2 в с. Романківці Сокирянського району Чернівецької області.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована в АДРЕСА_1.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1, а також земельної ділянки загальною площею 1,8232 га., розташованої на території Сербичанської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акту серії НОМЕР_1.

Після смерті ОСОБА_7 приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Петришиною Р.В. за заявою ОСОБА_8 про прийняття спадщини №209 від 20 серпня 2013 року було заведено спадкову справу №90/2013 щодо майна померлої ОСОБА_7

Також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_9 року в с. Сербичани Сокирянського району помер ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5. Після його смерті відкрилася спадщина, до с кладу якої увійшло і майно, прийняте після смерті матері ОСОБА_7

За заявами ОСОБА_6 від 05 квітня 2016 року та 06 квітня 2016 року, яка діяла в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, приватним нотаріусом Петришиною Р.В. були видані свідоцтва на 1/2 частину житлового будинку, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 с. Сербичани Сокирянського району Чернівецької області, на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на спадкове майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_7

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Так, відповідно до частин 3, 5 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Однак, між сторонами існує спір про право на спадкове майно і як вбачається зі змісту позовної заяви, заявляючи вимогу про встановлення факту прийняття спадщини, позивач фактично доводить факт постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Також у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 зазначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України.

Відповідно до інформаційного листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 є такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_7, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Відсутність реєстрації ОСОБА_7 на день смерті за місцем проживання ОСОБА_2 сама по собі не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 Сокирянського району Чернівецької області, підтвердили в суді свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14.

Всі ці свідки в судовому засіданні показали, що у зв'язку з хворобою опорно-рухового апарату і потребою у постійному догляді ОСОБА_7 з 2009 року і по день смерті проживала зі своєю донькою в с. Романківці Сокирянського району Чернівецької області.

Зазначені свідки, серед яких листоноша, сусідка, фельдшер районної лікарні, яка систематично приходила до ОСОБА_7 в с. Романківці Сокирянського району і робила їй ін'єкції та інші медичні процедури, добре знали покійну ОСОБА_7 та її доньку ОСОБА_2 та їх сімейні відносини.

Доводи апелянта про те, що жодного письмового доказу, який доводив би факт спільного проживання ОСОБА_7 із своєю донькою позивачки ОСОБА_2 на день смерті, матеріали справи не містять, спростовуються довідкою про смерть від 26 лютого 2013 року № 294 (а.с. 12), з якої вбачається, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року і місцем її смерті є с. Романківці Сокирянського району Чернівецької області.

Крім того, у визначений законом шестимісячний строк заяву про відмову від спадщини позивачка ОСОБА_2 не подавала.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно із роз'ясненнями, викладеними у п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють та виходив з того, що на день смерті спадкодавець постійно проживав з позивачкою в АДРЕСА_2 Сокирянського району Чернівецької області за місцем реєстрації позивачки, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 с. Сербичани Сокирянського району Чернівецької області, виданих на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на спадкове майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_7

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для скасування рішення суду.

Статтею 308 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ураховуючи викладене та положення ст. 308 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу і залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315-317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: Н.К. Височанська

І.Б. Перепелюк