Справа № 325/431/17
Провадження № 2/325/168/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року Приазовський районний суд Запорізької області

у складі

головуючого судді Апалькової О.М.,

при секретарі Цукановій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Приазовського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради,ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2017 року позивачка ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради Приазовського району Запорізької області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову посилається на те, що 12 квітня 2015 року помер її чоловік ОСОБА_6. Спадковим майном після смерті чоловіка є земельна ділянка площею 6,7499 га для ведення особистого селянського господарства, право на яку померлого ОСОБА_6 було посвідчено Державним актом про право власності на землю ІІІ-ЗП №020187, виданим ОСОБА_2 районною державною адміністрацією 28.08.2002 року, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі №7823. У встановленому законом порядку вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Однак, право на земельну ділянку за законом оформи не може, оскільки не має оригінала правовстановлюючого документу.

Зазначені обставини є перешкодою для отримання спадщини за законом.

В судове засідання позивачка не з*явилась, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи (а.с.76).

Представник позивача адвокат ОСОБА_5В в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи, спрямував до суду заяву про розгляд справи без участі позивачки та у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с78).

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради до суду не прибув, будучи належним чином сповіщеними про день та час розгляду справи, спрямував заяву про розгляд справи у відсутності представника, та зазначив, що проти позову не заперечує. (а.с.71 )

Співвідповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з*явилась, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи про що свідчать зворотні розписки про отримання судової повістки (а.с. 75).

Співвідповідачка ОСОБА_4 у судове засідання не з*явилась, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи, спрямувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 50, ).

Відповідно до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні до них правовідносини з приводу набуття права власності на майно у порядку спадкування за законом.

Судом встановлено, що 12 квітня 2015 року помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЖС №325011, виданим Виконавчим комітетом Федорівської сільської ради Приазовського району Запорізької області 15 квітня 2015 року, актовий запис №03 (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, до складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 6,7499 га для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_2 селищної ради КСП ім. Кірова і відповідно до рішення ОСОБА_2 райдержадміністрації ради народних депутатів від 17 травня 2002 року №186 передана покійному у приватну власність для ведення особистого селянського господарського, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю. (а.с. 12)

Оригінал зазначеного державного акту, який посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку було втрачено.

Відсутність правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку, що є спадковим майном, послужила підставою для відмови нотаріуса у вчинені нотаріальної дії від 01 березня 2017 року. (а.с. 14-15)

Спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_6 є його дружина - позивач по справі ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.11), його доньки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.36, 38).

З матеріалів цивільної справи, а саме копії спадкової справи вбачається, що з заявами про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 12 квітня 2015 року ОСОБА_6, до нотаріальної контори звернулась ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовились від прийняття спадщини у встановленому законом порядку. Згідно довідки №353, яка видана ОСОБА_2 селищною радою 24.02.2017 року, звісними спадкоємцями померлого ОСОБА_6 є дружина ОСОБА_1, донька ОСОБА_3, донька ОСОБА_4 (а.с. 38). Інші спадкоємці за законом чи заповітом відсутні.

Ухвалою суду від 14.04.2017 року у якості співвідповідачів по справі залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_4. (а.с.44)

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки.

З долученого до матеріалів справи свідоцтва про укладення шлюбу, вбачається, що позивачка є дружиною померлого ОСОБА_7 (а.с. 11).

Отже, позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею за законом першої черги.

Із тексту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 березня 2017 року (а.с.14) вбачається, що державний нотаріус Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, який діє в порядку заміщення державного нотаріуса ОСОБА_2 нотаріальної контори ОСОБА_8 відмовив спадкоємиці ОСОБА_1М у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємицею не були надані документи, які б підтверджували право власності померлого на земельну ділянку.

Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 р. встановлює, що відповідно до ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають право власності на земельну ділянку на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України

1. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

2. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи, що відповідно до рішення ОСОБА_2 райдержадміністрації ради народних депутатів від 17 травня 2002 року №186, покійному ОСОБА_6 належала земельна ділянка площею 6,75 га для ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_2 селищної ради КСП ім. Кірова, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю від 28.08.2002 року №7823 року, таким чином, оскільки позивачка є спадкоємицею першої черги, інші спадкоємці за законом першої черги відмовились від прийняття спадщини у встановленому законом порядку, державний нотаріус Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, який діє в порядку заміщення державного нотаріуса ОСОБА_2 нотаріальної контори ОСОБА_8 відмовив ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а відтак позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушень, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений Законами України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязкі, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Із матеріалів даної справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 при подачі позовної заяви попередньо сплатила судовий збір у сумі 1013,00 гривень. На момент винесення рішення, остання не доплатила судовий збір у сумі 1346,12 гривень, що підлягає стягненню у дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 60,197, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст.ст. 1216 , 1218, 1225, 1258, 1261 ЦК України, п.п.10,23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 6,75 га для ведення особистого селянського господарства, яка належала померлому ОСОБА_6 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №020187, виданого на підставі рішення ОСОБА_2 райдержадміністрації Ради народних депутатів від 17 травня 2002 року №186.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у дохід держави судовий збір у сумі 1346,12 гривень на р/рахунок0001 (отримувач: ГУК у м.Києві, м.Київ, 22030106), код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106)..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М.Апалькова