Справа № 404/7143/15-ц
Номер провадження 2/404/101/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі : головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Чайка О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення порушення права власності, шляхом знесення самочинно збудованого нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, яким просить усунути порушення права власності, шляхом знесення самочинно збудованого нерухомого майна, що розташоване у м. Кіровограді по вул. Волкова, 13д.

05 листопада 2015 року заявою (т.1 , а.с.51-52) уточнив позовні вимоги та доповнив підстави позову, просить суд усунути порушення права власності ОСОБА_1 та зобовязати ОСОБА_2 знести (демонтувати) самочинно збудоване нерухоме майно , що розташоване у м. Кіровограді по вул. Волкова, 13д.

Позовні вимоги мотивує тим, що він є власником нежитлового приміщення, що розташоване у м. Кіровограді по вул. Волкова, 13в. Поруч з ним , відповідач здійснює будівництво нерухомого майна (офісу) за адресою м. Кіровоград вул. Волкова, 13д. При цьому, будівництво відповідачем здійснюється впритул до існуючої стіни належного йому нежитлового приміщення, що призводить до її руйнування та унеможливлює доступ до нерухомого майна для його обслуговування. Крім того, відповідачем перекрито доступ до газової труби, яка розташована уздовж стіни належного йому нежитлового приміщення. Зазначає, що будівництво відповідачем нерухомого майна здійснено із порушенням п. 3.13 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» в частині відстані між будівлями. Також зазначає, що фактичне розташування новозбудованої будівлі відповідача виходить за межі земельної ділянки яка перебуває у користуванні відповідача на підставі договору оренди.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, що зазначені у позовній заяві з врахуванням уточнень, просить задовольнити.

Відповідач в суді позов не визнав, вказав на його безпідставність, оскільки відповідне будівництво він розпочав на земельній ділянці, яка передана йому у користування на підставі договору оренди, а також на підставі належним чином зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт. Також зазначає, що він лише проводить реконструкцію в межах існуючого фундаменту, а тому така реконструкція не є новим будівництвом, оскільки його будівля не віддаляється та не наближається до будівлі позивача.

Судовий експерт ОСОБА_3 , який викликався в судове засідання за клопотанням відповідача, за результатами проведення судової будівельно-технічної земельно-технічної експертизи в судовому засіданні зазначив, що дослідження ним були зроблені та базуються на інформації, яку він сприйняв безпосередньо з наявних у натурі фізичних ознак та особливостей об»єкта дослідження, а також наданих у матеріалах справи документів, оскільки проекта документація на будівництво будівлі відповідача на дослідження йому не надавалася. Проте, проведеною судовою експертизою було встановлено невідповідність будівлі відповідача , шляхом її будівництва, вимогам законодавчих та чинних в Україні у галузі містобудівної діяльності нормативно-правових актів. Будь-яка перебудова будівлі відповідача, необхідність в якій обумовлена усуненням порушень будівельних норм , без її попереднього знесення(демонтажу) неможлива.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, судового експерта, вивчивши матеріали справи, та докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, виходячи з положень ст. 10 та ст. 11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд, розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню , виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.07.2010 р. (т.1 а.с. 7-8 ) є власником нежитлового приміщення, що розташоване у м. Кіровограді по вул. Волкова, 13в.

Відповідач, на підставі договору дарування від 16.08.2012 р. ( т.1 а.с. 9-11) набув право власності на нежитлову будівлю площею 12,9 кв.м., що розташована у м. Кіровограді по вул. Волкова, 13д.

Вказані будівлі розташовані поряд одна з одною.

Згідно договору оренди земельної ділянки №105 від 04.09.2015 р. ( т.1 а.с. 92-97) відповідач є орендарем земельної ділянки з кадастровим номером :37:306:0119, що розташована за адресою: м. Кіровоград , вул. Волкова, 13д.

15.09.2015 р. управлінням містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради відповідачу надано містобудівні умови та обмеження забудови вказаної вище земельної ділянки .

Проте, рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №238 від 12 квітня 2016 року, скасовано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки , що розташована за адресою: м. Кіровоград вул. Волкова, 13д , у звязку із недотриманням вимог ДБН 360-92** під час проведення будівельних робіт, що порушує п. 6 містобудівних умов та обмежень ( т.1 а.с. 232).

На час розгляду справи судом відповідач не завершив будівельні роботи на обєкті нерухомого майна, що розташований у м. Кіровограді по вул. Волкова, 13д та не отримав документів, що свідчать про прийняття новозбудованого обєкту в експлуатацію.

Таким чином, між сторонами по справі виник спір стосовно будівництва відповідачем будівлі поруч із будівлею належною позивачу.

Досліджуючи зазначені правовідносини суд керується наступними нормами матеріального права.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються ст. 376 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1, 4, 7 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення, під якими розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України.

Пунктом 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №6 «Про практику застосування судами ст.376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» визначено, що відповідно до вимог статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого обєкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України).

Відповідно до п. п. 22, 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

У правовій позиції Верховного Суду України викладеній в Постанові від 17.12.2014 року (справа №6-137 цс14) зазначено, що з урахуванням змісту статті 376 ЦК України в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України та статті 3 ЦПК України.

Таким чином, відповідно із змісту діючого законодавства щодо спірних правовідносин: з позовом про знесення самочинної будівлі має право звернутися, крім органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інша особа, права якої порушені за умови, що вона доведе наявність порушеного права; знесення самочинної будівлі, можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Зважаючи на підстави та предмет позовних вимог, норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, для правильного вирішення спору, що виник між сторонами, необхідно встановити наступні обставини: чи здійснюється будівництво будівлі, яка розташовується за адресою: м. Кіровоград, вул. Волкова, 13д, з істотним порушенням будівельних норм і правил; чи порушено права позивача будівництвом будівлі, яка розташовується за адресою: м. Кіровоград, вул. Волкова, 13д; чи, за наявності порушень будівельних норм і правил, можлива перебудова будівлі, яка розташовується за адресою: Кіровоград, вул. Волкова, 13д відповідно до будівельних норм і правил.

З метою встановлення наявності чи відсутності порушень будівельних норм і правил, порушень прав позивача при будівництві відповідачем спірного нерухомого майна, а також можливості чи неможливості перебудови нерухомості відповідно до норм і правил, ухвалою суду від 19 квітня 2016 року призначено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи.

Згідно з висновком судового експерта №43 від 19 10.2016 року ( т.1 а.с. 235-249а) встановлено невідповідність будівлі, яка розташовується за адресою: м. Кропивницький (колишній Кіровоград), вул. Волкова, 13д, шляхом її будівництва, вимогам ч. 1 ст. 376 ЦК України; п. 3.25* та Додатку 3.1 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень»; п. 4.1, п. 4.5 ДБН В.2.6-14-97 «Покриття будинків і споруд».

Судовим експертом встановлено, що за фактичного розташування будівель, що належать позивачу та відповідачу повноцінне поточне та/або капітальне обслуговування зовнішньої стіни будівлі, що належить позивачу є неможливим.

Також, встановлено, що перебудова будівлі, що розташовується за адресою: м. Кропивницький (колишній Кіровоград), вул. Волкова, 13д, з метою усунення порушень будівельних норм і правил, без її попереднього знесення (демонтажу) неможлива.

На питання щодо відповідності фактичного розташування будівлі яка розташовується за адресою: м. Кропивницький (колишній Кіровоград), вул. Волкова, 13д межам земельної ділянки за цією ж адресою судовим експертом відповіді не надано через відсутність доступу до ізольованої прибудинкової території будівлі відповідача.

Допитаний у судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_3, який проводив вказану вище судову експертизу підтвердив обставини зазначені ним у письмовому висновку, та пояснив, що особисто повідомляв сторони у справі про дату дослідження, однак відповідач у визначену дату та час не забезпечив доступу до свого нерухомого майна. При цьому, для надання висновку йому достатньо було доступу до будівлі позивача, оскільки порушення, які він вказав у висновку є істотними порушеннями будівельних норм і правил та очевидними. Також він зазначив, що в разі надання йому доступу до будівлі відповідача його висновки не будуть змінені, а навпаки, можливе встановлення додаткових порушень норм і правил, що діють у будівництві.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко та відеозаписів, висновків експертів. Висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені в результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. (ст.66 ЦПК України). Відповідно до ч. 6 ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обовязковим і оцінюється судом за правилами, встановленими ст. 212 ЦПК України, за якою суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд критично відноситься до тверджень відповідача щодо наявності кримінального провадження відносно судового експерта ОСОБА_3 за надання висновку у даній справі , оскільки доказів суду не надано. Відомості щодо звернення відповідача до органів поліції, і, як наслідок початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0014395 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України не свідчать про визнання судового експерта винним у будь-яких правопорушеннях. Крім того, як зазначив судовий експерт у судовому засіданні, йому підозра у скоєнні кримінального правопорушення не виносилася, його навіть не допитували в рамках вказаного кримінального провадження.

В свою чергу, надана відповідачем копія висновку комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №17-135, 136 від 19.06.2017 року не спростовує висновків судового експерта у цивільному провадженні.

Суд, розяснив відповідачу про можливість використати своє право у відповідному клопотанні до суду із проханням призначити додаткову, повторну, комісійну, тощо судові експертизи. Однак, відповідач зазначив, що не має можливості заявити клопотання про призначення судових експертиз, оскільки всі докази і документи знаходяться у кримінальному провадженні та у нього не має коштів для їх оплати.

Оцінюючи висновок судового експерта №43 від 19 10.2016 року з сукупністю зібраних по справі доказів, суд приймає до уваги зазначений висновок .

Заперечення відповідача в частині того, що саме будівля позивача збудована із порушенням будівельних норм і правил судом відхиляються, оскільки вказані обставини спростовані рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 січня 2017 року по справі №404/8750/15-ц , яке набрало законної сили ( т.2 а.с.79-82).

Крім того, згідно постанови Дніпропетровського апеляційного адмінстративного суду від 07.07.2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Кіровоградській області ОСОБА_4, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання постанови про адміністративне правопорушення незаконною , було встановлено, що 23.09.2015 року на адресу управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області надійшла скарга від ОСОБА_5 про перевірку законності будівництва на самовільно зайнятій ділянці землі за адресою вул. Волкова, 13-д в м. Кіровограді . Згідно направлення № 716 від 24.09.2015 року для проведення позапланової перевірки головний інспектор будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградської області ОСОБА_4 направлена для здійснення позапланової перевірки на об»єкт містобудування по вул. Волкова, 13-д в м. Кіровограді на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08.09.2015 року № 976 та заяви (вх. № Р-184 від 23.09.2015 року) .

З акта № 717/2015 від 25.09.2015 року перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил вбачається, що головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведення перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області ОСОБА_4 у присутності головного інспектора будівельного нагляду ОСОБА_6 та скаржника ОСОБА_7 на підставі скарги проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_2 за адресою вул. Волкова, 13-д в м. Кіровограді .

25 вересня 2015 року головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведення перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області було складено протокол про адміністративне правопорушення № 189/2015-Кд щодо порушення ОСОБА_2 ч. 7 ст. 96 КУпАП .

Головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведення перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області 25 вересня 2015 року було складено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт № 171/2015-Кд, яким зобов»язано ОСОБА_2 негайно зупинити виконання будівельних робіт про виконання припису необхідно було повідомити відповідача до 08 жовтня 2015 року .

03.11.2015 року головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведення перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області ОСОБА_4 винесено постанову за № 202/2015-Кд, згідно з якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гр.

Вказаною постановою скасовано постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.04.2016 року , якою оскаржувана ОСОБА_2 постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності скасована, у зв»язку з відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 96 КУпАП. Однак при цьому, апеляційна інстанція зазначила тільки про факт порушення інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведення перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області процедури притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності , а не відсутність події і складу правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 96 КУпАП ( т.2, а.с.88-90).

Крім того, доводи відповідача щодо того, що він лише проводить реконструкцію в межах існуючого фундаменту, а тому така реконструкція не є новим будівництвом, оскільки його будівля не віддаляється та не наближаться до будівлі позивача судом не приймаються з огляду на положення ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», за змістом якої, під будівництвом слід розуміти як нове будівництво, так і реконструкцію, реставрацію або капітальний ремонт вже існуючих обєктів нерухомості.

В той же час, інші заперечення відповідача не стосуються обставин, які підлягають зясуванню в даній справі та не спростовують обставини, що встановлені судом.

Так, з»ясовано , що будівництво відповідачем будівлі, яка розташовується за адресою: м. Кіровоград, вул. Волкова, 13д здійснюється з порушенням будівельних норм і правил в частині відстані від вже існуючої будівлі позивача, оскільки будівельними нормами передбачено відстань не менше 8 метрів, а загальна ширина земельної ділянки відповідача становить лише 5,34м., відтак протипожежна відстань між зовнішньою стіною будівлі позивача та зовнішньою стіною будівлі відповідача у будь-якому випадку є значно меншою ніж 8 м. Точна відстань судовим експертом не встановлена через відсутність доступу до ізольованої прибудинкової території будівлі відповідача.

Також встановлено порушення будівельних норм в частині влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що перешкоджають стоку атмосферних опадів з покрівлі будівлі відповідача на територію суміжних ділянок, внаслідок чого відбувається зволоження стіни та руйнування вимощення цокольної частини зовнішньої стіни будівлі позивача.

Вказані порушення будівельних норм і правил, відповідно висновку судового експерта є істотними.

Судом встановлено, що будівництво відповідачем будівлі, яка розташовується за адресою: м. Кіровоград, вул. Волкова, 13д порушує права позивача, оскільки останній, за існуючого розташування будівель, фізично позбавлений доступу до зовнішньої стіни належної йому будівлі, а також не має можливості здійснювати поточне та/або капітальне обслуговування вказаної стіни будівлі.

Крім того, за існуючих порушень будівельних норм і правил, що допущені під час будівництва відповідачем будівлі, яка розташовується за адресою: м. Кіровоград, вул. Волкова, 13д, її перебудова, обумовлена усуненням виявлених порушень, без знесення (демонтажу) неможлива.

Таким чином, належними та допустимими доказами встановлено наявність обставин на які посилається позивач, а відтак вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат по справі, які документально підтверджені та були заявлені представником тільки щодо сплати судового збору , вирішити в порядку ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі - 551, 20 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Усунути порушення права власності ОСОБА_1, зобовязавши ОСОБА_2 знести (демонтувати) самочинно збудоване нерухоме майно, що розташоване у м. Кіровограді по вул. Волкова, 13д.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551,20 грн. внесеного судового збору .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда