Справа № 145/866/17
Провадження №2/145/571/2017
У Х В А Л А

26.06.2017 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

Суддя Кіосак Н. О. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

В провадженні Тиврівського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом, витребування майна з чужого володіння та скасування державної реєстрації права власності.

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить встановити факт, що ОСОБА_3, фактично прийняла спадщину після смерті 01 листопада 1991 року своєї матері ОСОБА_4;

визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері 09 грудня 2006 року ОСОБА_3, яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті 01 листопада 1991 року своєї матері ОСОБА_4 на житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами № 2 по вул. Затишна в с. Селище Тиврівського району Вінницької області, що складається згідно технічного паспорту виготовленого КП «ВООБТІ» від 01.09.2016 року з наступних будівель та споруд: житлового будинку під літерою «А», прибудови під літерою «а»; ґанку; ґанку; сараю під літерою «Б»; погребу з шиєю під літерою «Г»; хвіртки № 1; воріт № 2; огорожі №3;

витребувати з чужого володіння ОСОБА_2 на його користь даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34068376 від 28.02.2017 року, а саме скасувати запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на підставі договору дарування, серія та номер: 126, виданий 28 лютого 2017 року.

На забезпечення позову ОСОБА_1 подав заяву про накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 2 по вул. Затишна в с. Селище Тиврівського району Вінницької області, що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 на підставі договору дарування, посвідченого 28.02.2017 року приватним нотаріусом ОСОБА_5 та заборонити Селищенській сільській раді надавати згоду на приватизацію, а також виготовлення та затвердження технічної документації з землеустрою на земельну ділянку, що розташована в с. Селище, вул..Затишна, 2.

На обґрунтування заяви вказує, що в зв'язку зі зверненням до суду у нього є підстави вважати, що відповідач зможе відчужувати даний житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_2

Дослідивши матеріали, вважаю, що заява підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Забезпечення позову є процесуальною дією суду, право на вчинення якої надано суду статтями 151 - 152 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч.1 ЦПК України позов забезпечується , шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з ч. 3 цієї ж статті види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушенні у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Між зазначеними сторонами дійсно виник спір, предметом якого є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 2 по вул. Затишна в с. Селище Тиврівського району Вінницької області.

Вимоги заявника в частині накладення арешту на даний будинок з господарськими будівлями є співмірними заявленим позовним вимогам і їх невжиття дійсно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Слід також зазначити, що відповідно до частин 1, 3 статті 154 ЦПК України суд може за заявою однієї із сторін і, зважаючи на пояснення другої сторони, допустити заміну одного способу забезпечення позову іншим. Також заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Разом з тим, позивач позовних вимог щодо земельної ділянки, на якій розміщено цей будинок не пред'являв, а отже спір щодо землі відсутній, тому вимоги щодо заборони Селищенській раді надавати згоду на приватизацію, виготовлення та затвердження техдокументації з землеустрою на земельну ділянку в с. Селище, вул.. Затишна, 2, яка не є предметом спору, не відповідає пред'явленим вимогам.

Посилання позивача на те, що відповідач зможе приватизувати земельну ділянку і це призведе до неможливості виконання рішення суду не заслуговують на увагу так, як в такому випадку може виникнути інший спір, який не є предметом розгляду, а тому підстав для превентивно забезпечення потенційного земельного спору є неможливим.

Можливе рішення суду про визнання права власності на житловий будинок та скасування рішень про державну реєстрацію прав власності може бути виконане шляхом внесення державним реєстратором відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тому жодним чином дії чи рішення Селищанської сільської ради щодо передачі земельної ділянки не перешкоджатимуть виконанню такого рішення.

Крім того, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заборона вчинення певних дій може бути встановлена лише щодо відповідача, а за змістом п. 4 ч. 1 цієї статті Кодексу заборона вчинення дій іншим особам може стосуватися лише тих дій, які вчиняються на користь відповідача.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153 ЦПК України,

ухвалив :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволити частково.

На забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх особі, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 та приватного нотаріуса Тиврівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом, витребування майна з чужого володіння та скасування державної реєстрації права власності (справа №145/866/17)

накласти арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 2 по вул. Затишна в с. Селище Тиврівського району Вінницької області, що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_7 на підставі договору дарування серія та номер 126, посвідченого 28.02.2017 року приватним нотаріусом ОСОБА_5 Любов'ю Антонівною.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в частині заборони Селищенській сільській раді Тиврівського району надавати згоду на приватизацію, виготовлення та затвердження техдокументації з землеустрою на земельну ділянку в с. Селище Тиврівського району Вінницької області, вул.. Затишна, 2, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом п'яти днів з дня її отримання.

Ухвала в частині вжиття заходів забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Суддя Кіосак Н. О.