АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3918/17 Справа № 173/1325/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря - Григорєвої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2013 року у справі за заявою прокурора Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Мишуринрізької сільської ради, заінтересована особа: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора, про визнання спадщини відумерлою, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2013 року заяву прокурора Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Мишуринрізької сільської ради, заінтересована особа: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора, про визнання спадщини відумерлою задоволено. Земельну ділянку площею 4,7933 га на території Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_4, який помер 27 лютого 2008 року, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 345439, кадастровий номер -01-009-0040) - визнано відумерлою спадщиною. Визнано право власності на земельну ділянку площею 4,7933 га на території Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_4, який помер 27 лютого 2008 року, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 345439, кадастровий номер -01-009-0040) за Мишуринрізькою сільською радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с.31-33).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 (особа, яка не брала участь у справі, але суд вирішив питання про її права та обовязки) звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити Прокурору Верхньодніпровського району в інтересах Мишуринрізької сільської ради про визнання спадщини відумерлою (а.с.35-37).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Як вбачається з матеріалів справи, що 27 лютого 2008 року помер ОСОБА_4, що підтверджується актовим записом про смерть (а.с.4).

На день своєї смерті ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА № 345439 мав у власності земельну ділянку площею 4,7933 га на території Мишуринрізької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер-01-009-0040) (а.с. 6). Згідно з довідкою Управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області станом на 31 грудня 2012 року право власності на дану земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с.20).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на час своєї смерті ОСОБА_4 проживав один ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від імені ОСОБА_4 було складено заповіт на ОСОБА_4, відомостями про місце проживання якого сільська рада не володіє (а.с.24).

Відповідно до довідки Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 6 червня 2013 року спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась (а.с.22).

Свідок ОСОБА_5, суду першої інстанції пояснила, що була присутня в сільській раді, коли після смерті ОСОБА_4 його син отримував свідоцтво про смерть батька. В актовий запис про смерть її було записано, як заявника лише тому, що в заявника не було паспорта. Особисто зі спадкоємцем вона не знайома, в с. Мишурин Ріг він не проживав та не проживає, його місце проживанні їй не відомо. Підтвердила, що на час смерті ОСОБА_4 проживав один. Зараз в його будинку ніхто не проживає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на ст. 1268, 1269, 1270, 1272, 1277 ЦК України та виходив із того, що на час смерті ОСОБА_4 проживав один, із заявами про прийняття спадщини жоден зі спадкоємців, в тому числі за заповітом, не зверталися. Малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних та обмежено дієздатних спадкоємців на час смерті ОСОБА_4 не встановлено. Після його смерті минуло більше року.

Проте погодитися з такими висновками суду неможливо.

Відповідно до положень ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Таким чином підставами визнання спадщини відумерлою є: фізична відсутність спадкоємців за заповітом та (або) за законом; позбавлення їх права на спадкування або усунення від права на спадкування; відмова від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом; неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом.

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (стаття 1222 ЦК України).

Стаття 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частин 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, визнаючи спадщину після смерті ОСОБА_4 відумерлою, суд першої інстанції знаючи про наявність заповіту на сина померлого - ОСОБА_4 не вирішив питання про його залучення до участі в справі.

За встановлених обставин підстави для визнання спадщини відумерлою відсутні.

Таким чином, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно із п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.2, 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2013 року - скасувати.

В задоволені заяви прокурора Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Мишуринрізької сільської ради, заінтересована особа: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора, про визнання спадщини відумерлою відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді: