Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист честі, гідності та ділової репутації. Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у консьєржа парадного ним отримано «Опитувальний листок», який передала відповідач. В цьому документі міститься недостовірна інформація, в тому числі і та, яка стосується позивача та його родини. Так, в «опитувальному листку» вказано, що «ІНФОРМАЦІЯ_1 відбулись загальні збори ОСББ». Позивач вважає дану інформацію з точки зору права нікчемною, оскільки він, як співвласник Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків, а за одне і особа, яка має право бути присутньою на загальних зборах, не отримував у відповідний строк письмових повідомлень про проведення даних зборів. Також в документі зазначається, що «Надалі збори були організовано зірвані ініціативною групою на чолі подружжя ОСОБА_1 ….. Які не давали проводити збори та відмовлялися розглядати підготовлену інформацію, та висловлювали недовіру голові та правлінню ОСББ». Зазначену інформацію позивач вважає недостовірною, оскільки ні він, ні його дружина станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 не були членами жодної ініціативної групи в будинку та своїми діями не заважали проведенню зборів і не відмовлялись розглядати підготовлену інформацію. На обґрунтування власних вимог позивач зазначає Інтернет адресу на сайті Youtube, на якому розміщено відеозапис із загальних зборів. Також позивач вважає неправдивою інформацію, що «Справа №755/3488/16-ц позов ОСОБА_1 до ОСББ - Пройшов суд 1 інстанції, позов відхилено», так як рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСББ «АДРЕСА_1» про визнання нечинним рішення загальних зборів, нарахування рахунку на опалення та зобов'язання надати правові підстави та фінансове обґрунтування розрахунків коштів на опалення в будинку ОСББ - задоволено частково. Крім цього, в документі зазначено, що: «Справа №755/3488/16-ц позивач співвласник ОСОБА_1 не згоден з начисленням коштів на оплату гарячої води та опалення, подав позов до суду з вимогою визнати недійсними загальні збори, які вибрали нове правління та обґрунтувати тарифи на опалення, які встановлює не ОСББ, а НКРЕ!!! Суд першої інстанції відмовив ОСОБА_1 в позові. Між іншим, ОСОБА_1, який має пільги на оплату всього 25% від спожитих послуг, не сплачує їх в повній мірі та на даний час заборгував ОСББ суму до 700 грн.». Позивач вважає зазначену інформацію неправдивою з тих підстав, що за зниженими цінами він оплачує лише частину наданих йому послуг, в іншій частині він здійснює в повному обсязі оплату. Що стосується боргу, позивач вважає, що дані доводи є передчасним з тих підстав, що на даний момент між ним та правлінням Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку виникли спірні питання стосовно вартості по обслуговуванню будинку. Позивач вважає неправдивою інформацію зазначену на аркуші № 5, а саме, «Як завжди подружжя ОСОБА_1 продовжує агітувати за перехід до іншої системи управління нашим будинком, підбурює мешканців, розпускає слухи і таке інше. Крім того, ОСОБА_1 взяв за звичку раз на місяць робити письмові запити щодо надання йому інформації, яка примушує витрачати суттєвий час на відповідні письмові довідки, тим самим він відволікає від роботи бухгалтера, голову та членів правління. ОСОБА_3 позивається до суду. Надання інформації до суду теж займає багато часу, та витрачає наші кошти на адвокатську підтримку. …. На зборах ОСОБА_4 закликала провести незалежний аудит фінансового стану ОСББ, незалежно від того, що у нас працює ревізійна комісія, представники якої оголосили результати своєї робот - фінансова діяльність ОСББ ведеться відповідно до законодавства України». Позивач зазначає, що він не агітував про перехід до іншої системи управління будинком. Також дружина позивача не закликала проводити незалежний аудит, а лише пропонувала внести дане питання до повістки денної. Також законодавство не обмежує позивача у кількості запитів до установ та організацій різних форм власності. Враховуючи, що негативна інформація щодо нього, висловлена відповідачем, має характер наклепу (тобто поширення завідомо неправдивої інформації, що ганьбить іншу особу), то така інформація не є оціночним судженням, а, отже, підлягає спростуванню. Подібними діями відповідач охарактеризувала позивача як особу, яка з легкістю порушує закони та не має високих моральних цінностей. Така необґрунтована характеристика пригнічує його честь і гідність як керівника обслуговуючого кооперативу «Діамант-Десна». У зв»язку з неправомірним поширенням відповідачем широкому колу осіб недостовірної негативної інформації відносно позивача, у нього погіршився стан здоров»я, знизилась працездатність, що негативно впливає на виконання обов»язків голови правління та на повагу мешканців будинку до нього.

Просив визнати недостовірною частину інформації, поширену відповідачем в «Опитувальному листку» до мешканців будинку у АДРЕСА_1, в том числі, відносно позивача, а саме:

аркуш 1 абзац 1 «ІНФОРМАЦІЯ_1 відбулись загальні збори ОСББ»;

аркуш 1 Надалі збори були організовано зірвані ініціативною групою на чолі подружжя ОСОБА_4 ….. Які не давали проводити збори та відмовлялися розглядати підготовлену інформацію, та висловлювали недовіру голові та правлінню ОСББ;

аркуш 4 пункт 3 таблиці «Справа №755/3488/16-ц позов ОСОБА_1 до ОСББ - Пройшов суд 1 інстанції, позов відхилено»;

аркуш 4 «Справа №755/3488/16-ц позивач співвласник ОСОБА_1 не згоден з начисленням коштів на оплату гарячої води та опалення, подав позов до суду з вимогою визнати недійсними загальні збори, які вибрали нове правління та обґрунтувати тарифи на опалення, які встановлює не ОСББ, а НКРЕ!!! Суд першої інстанції відмовив ОСОБА_1 в позові. Між іншим, ОСОБА_1, який має пільги на оплату всього 25% від спожитих послуг, не сплачує їх в повній мірі та на даний час заборгував ОСББ суму до 700 грн.»;

аркуш 5 «Як завжди подружжя ОСОБА_1 продовжує агітувати за перехід до іншої системи управління нашим будинком, підбурює мешканців, розпускає слухи і таке інше. Крім того, ОСОБА_1 взяв за звичку раз на місяць робити письмові запити щодо надання йому інформації, яка примушує витрачати суттєвий час на відповідні письмові довідки, тим самим він відволікає від роботи бухгалтера, голову та членів правління. ОСОБА_3 позивається до суду. Надання інформації до суду теж займає багато часу, та витрачає наші кошти на адвокатську підтримку. …. На зборах ОСОБА_4 закликала провести незалежний аудит фінансового стану ОСББ, незалежно від того, що у нас працює ревізійна комісія, представники якої оголосили результати своєї робот - фінансова діяльність ОСББ ведеться відповідно до законодавства України».

Зобов'язати відповідача не пізніше наступного дня після набрання рішенням по даній справі законної сили спростувати інформацію шляхом направлення листа до кожної квартири мешканців будинку у АДРЕСА_1 та на найближчих зборах співвласників принести позивачу публічні вибачення, якщо за цей час відповідач поширював цю недостовірну інформацію серед інших осіб, то сказати про це та спростувати недостовірну інформацію.

Стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 3 500,00 грн.

Позивач підтримав позовні вимоги. Дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснив, що відповідача в позові зазначив, як особу, яка поширила неправдиву інформацію. За змістом ця інформація має негативний характер та зводиться до того, що ним організовано зрив загальних зборів та інше зазначене у позові. У будинку проживає понад 250 мешканців, яким стала ця інформація відома. Як наслідок, деякі з них стали висловлювати негативне ставлення до нього.

Відповідач позовні вимоги не визнала. Пояснила, що є головою правління. Після призначених на ІНФОРМАЦІЯ_1 зборів на засіданні правління було затверджено зміст опитувального листка, який доведено до відома мешканців будинку. Тому вона діяла не як фізична особа, як зазначено у позові, право позивача на повагу до честь та гідність не порушувала.

Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні обставини справи.

Позивач є співвласником квартири АДРЕСА_1.

Рішенням правління об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «АДРЕСА_1», викладеним у Протоколі № 14 від ІНФОРМАЦІЯ_3, вирішено провести письмове опитування до 27 вересня та узгоджено текст опитувального листа у зв'язку із неявкою більшості співвласників ОСББ на загальні збори та необхідністю прийняття рішення за невідкладними питаннями (а.с. 73-74).

В опитувальному листі зокрема було зазначена інформація, яку позивач вважає недостовірною, а саме:

аркуш 1 абзац 1 «ІНФОРМАЦІЯ_1 відбулись загальні збори ОСББ»;

аркуш 1 Надалі збори були організовано зірвані ініціативною групою на чолі подружжя ОСОБА_4 ….. Які не давали проводити збори та відмовлялися розглядати підготовлену інформацію, та висловлювали недовіру голові та правлінню ОСББ;

аркуш 4 пункт 3 таблиці «Справа №755/3488/16-ц позов ОСОБА_1 до ОСББ - Пройшов суд 1 інстанції, позов відхилено»;

аркуш 4 «Справа №755/3488/16-ц позивач співвласник ОСОБА_1 не згоден з начисленням коштів на оплату гарячої води та опалення, подав позов до суду з вимогою визнати недійсними загальні збори, які вибрали нове правління та обґрунтувати тарифи на опалення, які встановлює не ОСББ, а НКРЕ!!! Суд першої інстанції відмовив ОСОБА_1 в позові. Між іншим, ОСОБА_1, який має пільги на оплату всього 25% від спожитих послуг, не сплачує їх в повній мірі та на даний час заборгував ОСББ суму до 700 грн.»;

аркуш 5 «Як завжди подружжя ОСОБА_1 продовжує агітувати за перехід до іншої системи управління нашим будинком, підбурює мешканців, розпускає слухи і таке інше. Крім того, ОСОБА_1 взяв за звичку раз на місяць робити письмові запити щодо надання йому інформації, яка примушує витрачати суттєвий час на відповідні письмові довідки, тим самим він відволікає від роботи бухгалтера, голову та членів правління. ОСОБА_3 позивається до суду. Надання інформації до суду теж займає багато часу, та витрачає наші кошти на адвокатську підтримку. …. На зборах ОСОБА_4 закликала провести незалежний аудит фінансового стану ОСББ, незалежно від того, що у нас працює ревізійна комісія, представники якої оголосили результати своєї робот - фінансова діяльність ОСББ ведеться відповідно до законодавства України (а.с.83-88).

Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав та основних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів.

Згідно із ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

У зв'язку з цим статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до вимог ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно до частини 4 ст.277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Відповідно до ст.297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі.

Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Моральна шкода, завдана фізичній особі поширенням недостовірної інформації, підлягає відшкодуванню особою, яка її завдала, на підставі ст. 1167 ЦК України.

Позивач просив визнати недостовірною відносно нього частину інформації, поширену відповідачем в «Опитувальному листку» до мешканців будинку у АДРЕСА_1, зазначив, що негативна інформація щодо нього, висловлена відповідачем, має характер наклепу (тобто поширення завідомо неправдивої інформації, що ганьбить іншу особу) та зобов'язати відповідача не пізніше наступного дня після набрання рішенням по даній справі законної сили спростувати інформацію шляхом направлення листа до кожної квартири мешканців будинку у АДРЕСА_1 та на найближчих зборах співвласників принести позивачу публічні вибачення, якщо за цей час відповідач поширював цю недостовірну інформацію серед інших осіб, то сказати про це та спростувати недостовірну інформацію.

При цьому позивачем додано до позову лист № 86 від 24 жовтня 2016 року, в якому відповідачем принесено вибачення позивачу та його дружині у зв'язку із тим, що в опитувальному листі, узгодженому рішенням правління від ІНФОРМАЦІЯ_3 була допущена технічна помилка: зазначено в опитувальному листі: « … суд першої інстанції відмовив ОСОБА_1 в позові …», в судовому рішенні: «… позовні вимоги ОСОБА_1 … задовольнити частково. Зобов'язати Правління ОСББ «АДРЕСА_1» надати ОСОБА_1 в письмовому вигляді роз'яснення правових підстав та фінансове обґрунтування розрахунків на нарахування коштів за опалення у будинку ОСББ по АДРЕСА_1 за опалювальний період 2015-2016 роки. В іншій частині позовних вимог відмовити (а.с. 6).

Відповідач стверджувала, що забезпечувала виконання рішення правління щодо проведення письмового опитування серед співвласників будинку.

На спростування тверджень позивача відповідачем надано копію статуту Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «АДРЕСА_1» (а.с. 52-63,64); протокол № 14 від ІНФОРМАЦІЯ_3 засідання правління об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «АДРЕСА_1» про проведення письмового опитування до 27 вересня та узгодження тексту опитувального листа у зв'язку із неявкою більшості співвласників ОСББ на загальні збори та необхідністю прийняття рішення за невідкладними питаннями (а.с. 73-74); опитувальний лист загальних зборів від ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 83-88), копію протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від ІНФОРМАЦІЯ_2 про обрання членів правління в Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «АДРЕСА_1» (а.с. 65-66, 67-70), копію протоколу № 01 засідання правління Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «АДРЕСА_1» про обрання головою правління відповідача ОСОБА_2 (а.с. 71); виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 75); копії рішень Дніпровського районного суду м.Києва від 12 квітня 2017 року за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «АДРЕСА_1» про зобов»язання надати інформацію та відшкодування моральної шкоди (а.с. 76-82);

Згідно ст. 3 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» діяльність об'єднань і асоціацій регулюється цим Законом, Цивільним, Житловим та Земельним кодексами України, іншими нормативно-правовими актами та статутом об'єднання, асоціації.

Відповідно до п. 3.2 Статуту об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «АДРЕСА_1», затвердженого протоколом № 6 від 02 квітня 2016 року вищим органом управління об'єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності обєднання. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік.

Згідно пп. 3.5.8 Статуту рішення на загальних зборах приймаються шляхом відкритого поіменного голосування.

Відповідно до пп. пп. 3.5.9, 3.5.12 Статуту рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували співвласники (їхні представники), які разом мають більше половини від загальної кількості голосів співвласників. Рішення загальних зборів викладається письмово та засвідчується особистим підписом кожного хто проголосував, із зазначенням результату його голосування («за» чи «проти»).

Згідно пп. 3.5.14 Статуту, якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів «за» або «проти», встановленої пунктом 3.5.8 цього розділу, ініціатором зборів (правління або ініціативною групою) проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах.

Відповідно до пп. 3.6.3 Статуту правління формує у вигляді анкети або листа опитування перелік питань, на які пропонується дати відповідь, та (або) відповідних рішень, і повідомляє строк до надання відповіді (запрошення та перелік питань може направлятися рекомендованим листом).

Відповідно до абз. 2 пп. 3.8.5 Статуту на виконання своїх повноважень голова правління: забезпечує виконання рішень загальних зборів та рішень правління.

Згідно до положень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві.

Як роз'яснено в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» якщо позивач заявляє вимоги до одного з належних відповідачів, які спільно поширили недостовірну інформацію, суд вправі залучити до участі у справі іншого співвідповідача лише у разі неможливості розгляду справи без його участі (статті 32, 33 ЦПК).

Оскільки відповідач є головою правління Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «АДРЕСА_1», приймала участь у засіданні правління ІНФОРМАЦІЯ_3, на якому було, зокрема, вирішено проводити письмове опитування та узгоджено текст опитувального листка, який нею доведений до мешканців будинку, враховуючи принцип диспозитивності, суд вважає ОСОБА_2 належним відповідачем по даній справі.

Згідно до положень п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.

Як зазначено у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Як зазначено у п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Поняття "інформація про особу" закріплене у ст. 23 Закону України «Про інформацію», в якій зазначено, що це - сукупність документованих або публічно оголошених відомостей про особу; основними даними про особу (персональними даними) є: національність, освіта, сімейний стан, релігійність, стан здоров'я, а також адреса, дата й місце народження.

Чинне законодавство виділяє дві основні категорії інформації: інформація з відкритим та з обмеженим доступом (ст. 20 Закону України «Про інформацію»). До інформації з обмеженим доступом належить конфіденційна, таємна та службова інформація (ст. 21 Закону України «Про інформацію»).

Отже слід дійти висновку, що повідомлення інших відомостей не може одержати відповідної правової оцінки й не може бути підставою для виникнення права на відповідь і спростування в разі їх недостовірності, а також на відшкодування шкоди, завданої їх поширенням.

Виходячи з наведеного, не є предметом судового захисту повідомлення інформації, зазначеної на аркуші 1 абзацу 1 Опитувального листка загальних зборів від ІНФОРМАЦІЯ_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1 відбулись загальні збори ОСББ», на аркуші 4 пункту 3 таблиц: «Справа №755/3488/16-ц позов ОСОБА_1 до ОСББ - Пройшов суд 1 інстанції, позов відхилено» та на аркуші 4, що: «Справа №755/3488/16-ц позивач співвласник ОСОБА_1 не згоден з начисленням коштів на оплату гарячої води та опалення, подав позов до суду з вимогою визнати недійсними загальні збори, які вибрали нове правління та обґрунтувати тарифи на опалення, які встановлює не ОСББ, а НКРЕ!!! Суд першої інстанції відмовив ОСОБА_1 в позові. Між іншим, ОСОБА_1, який має пільги на оплату всього 25% від спожитих послуг, не сплачує їх в повній мірі та на даний час заборгував ОСББ суму до 700 грн.».

Позивач також стверджував, що поширення інформації, зазначеної на аркуші 1 «Надалі збори були організовано зірвані ініціативною групою на чолі подружжя ОСОБА_1 ….. Які не давали проводити збори та відмовлялися розглядати підготовлену інформацію, та висловлювали недовіру голові та правлінню ОСІБ та на аркуші 5 «Як завжди подружжя ОСОБА_1 продовжує агітувати за перехід до іншої системи управління нашим будинком, підбурює мешканців, розпускає слухи і таке інше. Крім того, ОСОБА_1 взяв за звичку раз на місяць робити письмові запити щодо надання йому інформації, яка примушує витрачати суттєвий час на відповідні письмові довідки, тим самим він відволікає від роботи бухгалтера, голову та членів правління. ОСОБА_3 позивається до суду. Надання інформації до суду теж займає багато часу, та витрачає наші кошти на адвокатську підтримку. …. На зборах ОСОБА_4 закликала провести незалежний аудит фінансового стану ОСББ, незалежно від того, що у нас працює ревізійна комісія, представники якої оголосили результати своєї робот - фінансова діяльність ОСББ ведеться відповідно до законодавства України» має характер наклепу (тобто поширення завідомо неправдивої інформації, що ганьбить іншу особу), яка сприймається негативно співмешканцями будинку та у них складається хибне враження про причетність позивача до ганебних фактів.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст. 30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуваннюта доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду ( ч.3 ст. 30 Закону України "Про інформацію").

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так у рішенні Європейського суду з прав людини від 29 березня 2005 року (заява № 72713/01) у справі «Українська Прес-Група проти України» зазначено:

«Пункт 41. У своїй практиці суд розрізняє факти та оціночні судження. Якщо існування фактів може бути підтверджене, правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлення думки як таку, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікованою Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР). 42. Однак навіть якщо висловлювання є оціночним судженням, пропорційність втручання має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя».

Крім цього, в рішенні Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року (заява № 7877/03) у справі «Мирський проти України» зазначено:

«Пункт 49. Саме в цьому зв'язку Суд нагадує, що наявність фактів може бути продемонстрована, у той час як достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу довести правдивість оціночного судження виконати неможливо, і така вимога порушує свободу вираження думки як таку, а вона є основною складовою права, гарантованого статтею 10 Конвенції (див., наприклад, рішення у справах «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria) від 8 липня 1986 року, п. 46, Series A, № 103, та згадане вище рішення у справі «Обершлік проти Австрії (№ 1)» (Oberschlick v. Austria) (no. 1)), п. 63)».

Відповідач підтвердила, що зміст опитувального листа доведено до відома мешканців будинку, однак заперечувала порушення права позивача на повагу до честь, гідність та ділову репутацію.

Виходячи зі змісту опитувального листа, в ньому поряд з питаннями, які запропоновано для з»ясування думки співмешканців міститься критична оцінка певних фактів, які позивачем оспорюються, а саме, інформацію щодо його поведінки та поведінки членів сім»ї під час вирішення питань, пов»язаних з проведенням зборів, утриманням будинку співвласниками тощо.

Суд, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить висновку, що позивачем не доведено, що в опитуваному листі від ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач поширила недостовірну інформацію, яка порушує честь, гідність та ділову репутацію позивача та членів його сім'ї, має характер наклепу (тобто поширення завідомо неправдивої інформації, що ганьбить іншу особу), або перешкоджає позивачу повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди слід відмовити.

На підставі ст. 88 ЦПК України сплачений судовий збір позивачем йому не відшкодовується.

Керуючись ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, ст.ст. 32, 34, 68 Конституції України, Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Законом України «Про інформацію», ст.ст. 16, 23, 277, 297,1167 ЦК України, п.п. 3, 10, 15, 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 26 червня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна