АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів: Пікуль А.А., Ратнікової В.М.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди внаслідок злочину, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року позивачка звернулась із позовом, уточнивши який зазначила, що 14 квітня 2015 року внаслідок конфлікту на побутовому ґрунті, відповідач, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, умисно наніс удари молотком в область голови позивачки, тим самим заподіяв їй тяжке тілесне ушкодження, у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, яке згідно висновку експерта № 944/е від 29 травня 2015 року відноситься до тяжких ушкоджень.

Внаслідок цього було відкрите кримінальне провадження по обвинуваченню відповідача за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК Українита вироком Апеляційного суду міста Києва від 29 лютого 2016 року ОСОБА_2 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років і 6 місяців. Станом на 01 травня 2016 року вирок набрав законної сили і відповідач ОСОБА_2 був направлений у місця позбавлення волі.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 не відшкодував позивачці жодної грошової суми, при цьому вона отримала 2 групу інвалідності, на даний час проводить тривалу реабілітацію і не має змоги працювати,тому позивачка просила стягнути на свою користь з відповідача суму майнової шкоди у розмірі 11 564,10 грн., а також моральну шкоду в розмірі 3 041 280,00 грн. (а.с.1-4, 14-17, 88-92)

Відповідач проти позову заперечував.(а.с. 68)

Заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 22 березня 2017 року позов представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди внаслідок злочину задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, матеріальну шкоду в розмірі 11 564,10 грн. та моральну шкоду завдану внаслідок вчинення злочину в розмірі 100 000,00 грн., в іншій частині позову відмовлено, а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551,21 грн. (а.с.143-148)

В апеляційній скарзі позивачка посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просила скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 березня 2017 року в частині стягнення з відповідача моральної шкоди та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю. На обґрунтування скарги зазначила, що суд не врахував обставин та доказів, які викладені на обґрунтування позовних вимог, зокрема судом не надано належної уваги висновку №2-18/04 експертного психологічного дослідження від 18 квітня 2016 року, відповідно до якого розмір моральної шкоди визначено 950,4 мінімальних заробітних плат, що становить 3 041 280,00 грн. (а.с.156-161)

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 підтримав скаргу і просив її задовольнити.

Інші особи до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином. ОСОБА_2 був сповіщений в порядку ч. 6 ст. 76 ЦПК України про що у справі є докази. (а.с.178-184)

Зважаючи на наявність доказів належного сповіщення осіб, які беруть участь у справі, вимоги ст. 3031, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи сторін та апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст.23 ЦК Україниособа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (ч. 1 ст. 1177 цього Кодексу).

Судом встановлено, що вироком Святошинського районного суду міста Києва від 14 вересня 2015 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, призначено йому покарання за вчинений злочин у виді позбавлення волі строком на 5 років. (а.с.18-19)

Вироком Апеляційного суду міста Києва від 29 лютого 2016 року вирок Святошинського районного суду міста Києва від 14 вересня 2015 року скасовано в частині призначення ОСОБА_2 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України, призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців. В решті вирок суду першої інстанції залишено без змін. (а.с.20-22)

За положеннями ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно довідки Міністерства охорони здоров'я України, серія АВ №0431591, ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності та видано пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 у зв'язку з інвалідністю. (а.с.48)

ОСОБА_1 проходила індивідуальну програму реабілітації інвалідів. (а.с.49)

Відповідно до виписки із медичної карти хворого № 20733, ОСОБА_1 проходила лікування з 08 серпня 2015 року по 21 серпня 2015 року в поліклініці за місцем проживання. (а.с.50)

Згідно витягу з історії хвороби № 1904 ОСОБА_1 поступила 07 травня 2015 року, з діагнозом: стан після перенесеної важкої відкритої проникаючої черепно-мозкової травми (14.04.2015 - забій головного мозку з формуванням внутрішньомозкової травматичної гематоми лівої скроневої долі; багатооскольчатий перелом лівої скроневої кіски з вдавленням осколків в паренхіму мозку; нейрохірургічна операція 19.04.2015 - резекційна декомпресійна трепанація черепа в лівій скронево-тім'яній ділянці, усунення вдавленого перелому) у вигляді помірної моторної з елементами сенсорної афазії, правобічного помірного геміпарезу, когнітивних порушень. Кістковий дефект черепа лівої скронево - тім'яної ділянки 10,0х8,0 см. Ангіоретинопатія обох очей. ОСОБА_1 була виписана 19 травня 2015 року. (а.с.51)

Згідно виписки із медичної карти хворого № 10206, ОСОБА_1 проходила стаціонарне лікування в поліклініці з 14 квітня 2015 року по 07 травня 2015 року. (а.с.52) Відповідно до висновку №2-18/04 експертного психологічного дослідження від 18 квітня 2016 року, складеного експертом Українського центру судових експертиз фахівцем у галузі судово-психологічної експертизи ОСОБА_5, орієнтовний еквівалент компенсації завданих ОСОБА_1 моральних страждань становить 950,4 мінімальні заробітні плати. При цьому, експертом зазначено, що висновки за формулою визначення орієнтовного розміру компенсації моральних страждань носять імовірний характер, остаточне рішення щодо суми відшкодування в грошовому еквіваленті не входить у компетенцію експертів, є прерогативою суду. (а.с.23-26)

Таким чином, судом першої інстанції підставно не прийнято до уваги вказаний висновок №2-18/04 експертного психологічного дослідження від 18 квітня 2016 року.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 11 564,10 грн. ОСОБА_1 не оскаржувала, тому, з огляду на ст. 303 ЦПК України, колегія суддів перевірила його законність в межах доводів скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Визначаючи розмір грошової компенсації завданої моральної шкоди в сумі 100 000 грн., суд першої інстанції виходив з характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілої, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали від злочину, зокрема, пожиттєве присвоєння потерпілій інвалідності ІІ групи, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, відсутність добровільного відшкодування відповідачем завданої шкоди.

При цьому, районним судом зважено як на обставини цієї справи, зокрема тяжкість тілесного ушкодження завданого позивачці, так і розмір визначеної судом грошової компенсації спричиненої моральної шкоди, яка перевищує 30 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на час розгляду справи судом.

За таких обставин, колегія суддів погодилась із розміром 100 000 грн. грошової компенсації на відшкодування моральної шкоди, визначеної районним судом з урахуванням і виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості.

Доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, не можуть бути визнані підставою для скасування оскаржуваного рішення, тому колегія суддів їх відхилила.

На підставі ст. 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь держави 1000 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 березня 2017 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 на користь держави 1000 (одна тисяча) грн.. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

А.А.Пікуль

В.М.Ратнікова

Справа № 22-ц/796/7047/2017

Унікальний номер 759/8953/16-ц

Головуючий у першій інстанції - Войтенко Ю.В.

Доповідач Левенець Б.Б.