Справа № 202/5833/15-ц
Провадження № 6/202/117/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська подання начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про привід боржника ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2017 року начальник Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з поданням про привід боржника ОСОБА_1 В обґрунтування подання зазначив, що в провадженні Індустріального ВДВС перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №202/5833/15-ц, виданого Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» боргу у сумі 13636,91 грн. У поданні зазначає, що з метою забезпечення виконання рішення суду, державним виконавцем вчинено відповідні виконавчі дії, однак боржник будь-яких заходів щодо виконання рішення суду не вживає, що, на думку заявника, свідчить про те, що боржник ухиляється від сплати заборгованості, а тому до останнього слід застосувати привід.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши матеріали справи і подання та оцінивши обставини справи, а також надані докази, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вжиття державним виконавцем передбачених законом заходів, спрямованих на встановлення фактичного місця проживання чи перебування боржника суду надано не було.

Також суду не надано доказів, що боржник ОСОБА_1 не мешкає за зареєстрованим місцем проживання.

Крім того належних доказів надіслання та отримання божником ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження чи повідомлення про виклик до подання додано не було.

Також слід зазначити, що особа, яка має невиконанні зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Ухилення від виконання зобовязань полягає у навмисному чи іншому свідомому невиконанні боржником обовязків, однак доказів на підтвердження того, що боржник дійсно ухиляється від виконання рішення суду не знайшли свого підтвердження під час розгляду зазначеного подання.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що підстави для приводу боржника відсутні, а подання не обґрунтоване та таке, що не підлягає задоволенню.

За таких обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість вказаного подання про привід боржника, у звязку із чим вважає за необхідне відмовити у його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.209,210,375 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про привід боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська, шляхом подачі протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя Волошин Є.В.