Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2017 Справа №607/1508/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді В.М. Братасюка

з участю секретаря О.І. Чичкевич

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «АВАКС ПРОФ» до ОСОБА_4 про відшкодування заподіяної шкоди , -

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «АВАКС ПРОФ» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди в сумі 144 845, 70 гривень, та як на підставу своїх вимог посилалось на те, що наказом №107/1 від 13.10.2014 року, згідно з трудовим договором, відповідача було прийнято на роботу водія автотранспортних засобів, і одночасно ОСОБА_4 виконував обовязки експедитора підприємства. Тоді ж було укладено з ОСОБА_4 договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. 11.08.2015 року на час коли відповідач здійснюючи експлуатацію транспортного засобу MAN TGA 41.480 д.н.з. НОМЕР_1, по поверненню останнього з відрядження на підприємство, механік ТОВ «АВАКС ПРОФ» виявив значні ушкодження в автомобіля, про що повідомив директора товариства. За наслідками наказу про створення робочої групи комісії по здійсненню огляду транспортного засобу, було виявлено наступні ушкодження: сторонній металевий шум в моторному відсіку, перегріті задні гальмівні барабани, ушкоджені шини та розбиті задні ліхтарі. Згалом позивач оцінив вартість матеріальної шкоди заподіяної ТЗ в сумі 144845 70 гривень, про що надав суду додаткове письмове пояснення від 18.04.2017 року з детальним розрахунком.

Виходячи з наведеного ТОВ «АВАКС ПРОФ» просить суд стягнути дану суму коштів з відповідача ОСОБА_4

В судовому засіданні представник просить суд вимоги задовольнити з викладених в позові підстав, в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення вимог заперечив за безпідставністю про що надав письмові заперечення з обгрунтуванням власних доводів.

Суд, заслухавши пояснення сторін та оцінивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини:

Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його оспорювання, порушення або невизнання, у спосіб, визначений ст.16 ЦК України.

Отже наказом №107/1 від 13.10.2014 року, згідно з трудовим договором від 13.10.2014 року, відповідача було прийнято на роботу водія автотранспортних засобів. Тоді ж було укладено з ОСОБА_4 договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Метою укладення даного договору являлось, забезпечення збереження матеріальних цінностей. У п. 1 цього Договору йдеться про те, що працівник, який займає посаду водія-експедитора або виконує роботу безпосередньо повязану зі зберіганням, обробкою, продажем (відпустком), перевозкою тощо, чи застосуванням у процесі виробництва переданих матеріальних цінностей, бере на себе певні зобовязання, які викладені у підпунктах а - г, цього пункту. А п. 4 цього Договору передбачено, що працівник не несе матеріальної відповідальності, якщо шкоду заподіяно не з його вини.

Як убачається зі змісту ч. 1, 2 і 4 ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського ризику.

У ст. 131 КЗпП України зазначено, що власник або уповноважений ним орган зобовязаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи, і забезпечення повного збереження дорученого їм майна. Працівники зобовязані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді.

Та ст. 134 КЗпП України передбачає, випадки за наявності яких, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації. Зокрема п. 1 цієї статті зазначає, що між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Як передбачено ст. 135-1 КЗпП України, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо звязані зі зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків, ч. 1 ст. 130 КЗпП України, то суду слід зясувати, які саме трудові обовязки були покладені власником або уповноваженим ним органом на працівника.

На вимогу суду позивач надав Інстукцію №23 з охорони праці для водія вантажного автомобіля згідно змісту котрої визначено вимоги до особи водія вантажного автомобіля, його обовязки в сфері охорони праці та пожежної безпеки, визначено заборону на вживання алкогольних напоїв та доступ до роботи в стані алкогольного чи наркотичного спяніння; зазначено що є небезпечними і шкідливими виробничими факторами при виконанні робіт; вимоги щодо забезпечення спецодягом та спецвзуттям; послідовність дій при нещасному випадку, тощо. Також інструкцією з охорони праці визначено вимоги безпеки перед початком роботи водія; вимоги безпеки від час руху, після закінчення роботи та в аварійних ситуаціях.

Натомість наявності у позивача на підприємстві посадової інструкції водія-експедитора, як такої, судом не встановлено. Водночас представник ТОВ «АВАКС ПРОФ» пояснив, що з умовами праці, правами відповідача на пільги і компенсації за роботу відповідно до чинного законодавства і колективного договору, а також з правилами трудового розпорядку, умовами колективного договору, наказу по товариству № 01 від 01.01.2014 року щодо суміщення посад експедитора по перевезенню вантажів, ОСОБА_4 ознайомлений, про що свідчить зміст п. 7.6. та підпис відповідача в трудовому договорі.

Проте, таке твердження представника, саме по собі не може замінити наявність на підприємстві Посадової інструкції водія-експедитора, а наявність підпису працівника в трудовому договорі не свідчить про те, що працівник ознайомлений із такою посадовою інструкцією, і даний факт посвідчив своїм підписом. Виходячи із наведеного суд позбавлений можливості перевірити, які трудові обовязки були покладені на водія-експедитора, і, чи такі мали місце. А також, сам запис, що працівник з умовами праці ознайомлений не свідчить про зміст і не розкриває (конкретизує) самі трудові обовязки такого працівника, і їх особливості.

Згідно Переліку посад і робіт, які заміщаються або виконуються робітниками з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва, (затверджений Постановою, Держкомпраці СРСР, від 28.12.1977, № 447/24), лише посада експедитор із перевезення вантажів, та роботи по прийманню та обробці для доставки (супроводу) вантажу, багажу, поштових відправлень та інших матеріальних і грошових цінностей, їх доставці (супроводу), видачі (здачі), входять до цього Переліку. Тоді як посада водій-експедитор не входить до цього Переліку.

Крім того, у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 27.05.2008 року N 146/06/186-88, зазначено, що наявність посади або роботи в Переліку посад, і робіт, які заміщаються або виконуються робітниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які були передані їм для збереження, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва, не дає підстави для укладення договору про повну матеріальну відповідальність, якщо у змісті трудової функції працівника відсутні перелічені обовязки.

ТОВ «АВАКС ПРОФ» звернулося з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок пошкодження транспортного засобу у процесі його використання при здійсненні перевезень вантажів. Такі трудові функції не передбачають таких дій як незабезпечення збереження цінностей, які були передані працівнику для збереження, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва. Із цього слідує, що також, однією з умов укладення договору про повну матеріальну відповідальність є виконання працівником роботи, безпосередньо повязаної зі зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва цінностей.

Укладаючи з відповідачем договір про повну матеріальну відповідальність, позивач не пересвідчився у тому, чи посада водія-експедитора, і виконувані ним роботи в змісті яких би були перелічені функціональні обовязки, зазначені у Переліку посад, і робіт, які заміщаються або виконуються робітниками з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва.

Таким чином, договір про повну матеріальну відповідальність від 13.10.2014 року, що укладений із водієм-експедитором за вище наведених обставин не може, мати юридичної сили і не може бути підставою для матеріальної відповідальності у повному розмірі заподіяної з його вини шкоди. Оскільки такий можна укладати тільки із працівниками визначених категорій. Факт укладення із працівником договору про повну матеріальну відповідальність, сам по собі не є підставою для покладення матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди за п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України.

ТОВ «АВАКС ПРОФ» зазначало, що передавало транспортний засіб ОСОБА_4 по актах приймання та перевірки технічного стану транспортного засобу від 13.10.2014 року. В акті зазначено, що транспортний засіб перебуває у технічно справному стані. Зі змісту акту убачається, що транспортний засіб укомплектований певними інструментами, запчастинами. Однак із таких не слідує, що зазначені речі, передавались ОСОБА_4 на зберігання.

Відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, коли, майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами, п. 2 ч. 1 ст. 134 КЗпП України.

Матеріали справи, не містять доказів того, що ОСОБА_4 отримав у користування транспортний засіб під звіт за разовою довіреністю.

Під іншими разовими документами, слід мати на увазі накладні, відомості, рахунки-фактури, тощо, передбачені чинними правилами документального забезпечення первинного бухгалтерського обліку. Довіреності, звичайно видаються для одержання матеріальних цінностей у сторонніх організацій. Накладними (або іншими документами) оформляється видача матеріальних цінностей зі складів, торгових залів для відправлення їх в інші організації, для торгівлі з лотків, у кіосках тощо.

Акт приймання-передачі у відповідності до передбачених відповідними правилами забезпечення первинного бухгалтерського обліку не відноситься до інших разових документів. А тому, відсутні підстави для притягнення ОСОБА_4 до матеріальної відповідальності відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 134 КЗпП України.

Окремо суд зауважує, що відсутні належні та допустимі докази прийняття відповідача на роботу експедитором, оскільки з цього приводу відсутній наказ про прийняття на роботу та відповідний запису у трудовій книжці, а сам по собі факт укладання договору про повну матеріальну відповідальність де зазначено посаду працівника водій експедитор, не може свідчити, що посада, зазначена в цьому договорі, є посадою, котру відповідач обіймав при прийнятті на роботу 13.10.2014 року.

Слід також відзначити, що за правилами п. 5 ч. 1 ст. 134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли, шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування.

Отже, повна матеріальна відповідальність працівника за цією підставою можлива тільки у випадках умисного знищення або умисного псування виданих працівнику матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів. І тільки в разі нестачі можлива будь-яка форма вини. Умисне заподіяння шкоди має бути підтверджено фактом наявності умислу та свідомого бажання працівника в ході виробничого процесу заподіяти підприємству шкоду або допустити її настання.

Згідно наданих стороною позивача копій видаткових накладних, актів списання та виконаних робіт, позивач вважає, що вартість матеріальної шкоди заподіяної ТЗ складає суму 144845 70 гривень, й дана матеріальна шкода є наслідком порушення правил експлуатації транспортного засобу, умисного знищення його окремих агрегатів, які були допущені з вини відповідача вкручування (забиття) металевого болта до головного гальмівного крана в системі спуску повітря, що призвело до перегрівання гальмівних колодок і барабанів, псування задніх коліс автомобіля, та поломки двигуна автомобіля внаслідок перенавантаження.

Визначена позивачем вартість матеріальних збитків складається з наступного:

Вартість ремонтних робіт:

- по ходовій системі автомобіля -1002,83 гривень (Акт №509247 та Акт № ОУ-0000714);

- по моторній системі автомобіля -19 320,00 гривень (Акт №РН-0000159);

Вартість деталей використаних при ремонті підтверджується оборотно-сальдовою відомістю за 10.08.2015 - 10.05.2016 по рахунку: 207, актами списання за №СпТ-005516 від 30 жовтня 2015 р., № СпТ-00652 від 31 грудня 2015 р., № СпТ-005394 від 30 листопада 2015 р., № СпТ-004936 від 31 серпня 2015 року та видатковими накладними на ці деталі, що наявні в матеріалах справи.

Зокрема, розрахунок суми збитків по ходовій системі становить:

Найменування деталейВартість (грн)
Барабан гальмівний МДЫ 410x3004085 00
БолтМ12х120 10 9 БПЧР173.45
Болт колеса з круглою головкою з різьбою558 ЗО
Кріплення підшипника півосі776.6
Муфта редуктора 60 зуб8084.35
Накладки гальмівні 19488 МВ720 83
Підшипник 60x85x171535.00
Підшипник ступиці2583 35
Сальник ступиці858.35
Сальник391 70
Сателіт бортової компл8023.32
Шестерня (сонячна) бортової1375.83
Вінець бортової7012.50
Втулка ресори493 00
Гальмівні колодки для дискових гальм2267 38
Гільза MAHLE4733.33
Диск КОЛІСНИЙ3000.00
Кільце фіксуюче105х4182. 50
Ключ ступиці468.14
Корпус сателітів бортової2334.17
Підшипник 60x85x17 бортової2818 01
Підшипник ступиці5583.. 35
Пружина прижимна 1,25x8x151129. 96
Сальник ступиці858 .35
Сальник ущільнення масла995 .80
Сальник391. 70
Шайба вирівнююча сателіт бортової96 .66
Шестерня (сонячна) бортової1589. 17
Гайка М10 6 цбУ45. 50
Гайка М12 DIN 934/45.50
Гайка півосі М 100x1,5 л372.50
Гайка півосі М100х1,5 3372.50
Корпус бортової -f3624.17
Болт М24х2.0х140 10 9 DIN 960 4P *435. 00
Болт колеса з круглою головкою з різьбою /455 .60
Гайка колеса з різьбою М22х1.5 і654. 60
Гайка півосі М100х1.5 Y372. 50-
Гайка півосі М100х1.5 3 /438 .33
Кріплення підшипника півосі850 .83
Накладки гальмівні /868.49
Підшипник21. 67
Сателіт бортової компл1122.48

Розрахунок суми збитку моторної системи становить:

Вкладиші шатунні1300.20
Гільза5450 .10
Головка компресора2350 .00
Клапан випускний716.70
Клапан впускний1216.80
Комплект прокладок М16041.70
Насос водяний4166.70
Штанга штовхача350.00

Окрім цього, підтвердженням розрахунку суми збитку, на думку позивача, є видаткова накладна за №1591 від 29 жовтня 2015 року, згідно якої вартість шин, що були замінені на вказаному автомобілі після його поломки ( 2 шини ) - становить 13 000 гривень.

Загальна вартість матеріального збитку згідно наведених вище даних становить 144 845; 70 гривень, з яких:

*вартість ремонтних робіт по ходовій системі -1002,83 грн.

*вартість ремонтних робіт по моторній системі -19 320,00 грн.

*розрахунок суми збитку моторної системи 31 529 20 грн.

*розрахунок суми збитку ходової системи 79 930, 67 грн.

*вартість коліс 13 000 грн.

Досліджуючи дані докази суд, заслухав пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, котрі надали покази по суді подій з приводу відомих ї м фактів.

Разом з тим їх покази суд оцінює критично з огляду на ту обставину, що покази свідків є суперечливими, та ґрунтуються на припущеннях щодо причин поломки вантажного автомобіля, на якому працював ОСОБА_4, а тому не можуть вважатися належними та допустимим доказами, з огляду на таке.

Так, механік ОСОБА_7 на запитання сторони Відповідача про те, чи ОСОБА_9 було ознайомлено перед допуском до виконання обов'язків водія колісних автотранспортних засобів із посадовою інструкцією такого водія, впевнено дав ствердну відповідь.

Проте, як про це повідомив представник Позивача, посадова інструкція водія колісних автотранспортних засобів була розроблена Позивачем після звільнення ОСОБА_4

В нашій державі розроблено «Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників», який є нормативним документом, обов'язковим із питань управління персоналом на підприємствах, в установах і організаціях усіх форм власності та видів економічної діяльності, та складається з Випусків і Розділів випусків, які згруповано за основними видами економічної діяльності, виробництва та робіт.

Довідник визначає перелік основних робіт, які властиві тій або іншій посаді, та забезпечує єдність у визначенні кваліфікаційних вимог щодо певних посад.

Довідник, серед іншого, слугує основою для розроблення посадових інструкцій працівникам, які закріплюють їх обов'язки, права та відповідальність.

Так, у вище згаданому Довіднику наявний «ВИПУСК 69. Автомобільний транспорт», в якому в переліку фахівців зазначено посаду «Механік автомобільної колони (гаража)», для якого визначено наступні завдання та обов'язки:

«Забезпечує контроль технічного стану автотранспортних засобів і випуск їх на лінію. Виконує огляд та визначає несправності під час повернення автотранспортних засобів з лінії після закінчення роботи. Бере участь у наданні технічної допомоги автомобілям на лінії. Здійснює контроль за дотриманням водіями правил технічної експлуатації, проводить інструктаж: водіїв перед виїздом їх на лінію. Контролює ефективність витрат водіями паливно-мастильних матеріалів, шин. Бере участь в розробці графіків проведення технічного обслуговування автотранспортних засобів і здійснює контроль за якістю і своєчасністю виконання цих робіт. Вивчає умови роботи автотранспортних засобів з метою виявлення причин їх передчасного зносу. Аналізує причини і тривалість простоїв, пов'язаних з технічним станом автотранспортних засобів, розробляє і впроваджує заходи щодо збільшення термінів їх служби, скорочення простоїв через технічні несправності Забезпечує дотримання водіями виробничої дисципліни, правил і норм охорони праці і безпечного ведення робіт».

Допитаний як свідок механік по випуску автомобілів ТзОВ «АВАКС ПРОФ» ОСОБА_7 визнав той факт, що Відповідач у даній справі ОСОБА_4 11.08.2015р. зателефонував до нього та повідомив про факт поломки вантажного автомобіля МАН, на кому ОСОБА_4 виконував свої трудові обов'язки, а саме:

«11.08.2015р. подзвонив до мене Федин та повідомив, що в нього відказує тормозна система і він не може їхати. Відповідно, я прийняв рішення відправити до нього інший автомобіль із эюорсткою сценкою для того щоб його доставити на базу. Приблизно після обіду 11.08.2015р. такий же автомобіль МАН 4-х осний притягнув його на базу.»

Отже, механік ОСОБА_7 не прибув на місце знаходження несправного автомобіля МАН для надання технічної допомоги даному автомобілю на лінії, а дав розпорядження водієві TOB «АВАКС ПРОФ» ОСОБА_10 здійснити буксирування несправного автомобіля з місця поломки до бази ОСОБА_3 іншим автомобілем МАН тієї ж модифікації.

В той же час, він припускає те, що пошкоджень двигун автомобіля під керуванням ОСОБА_4, його ходова та гальмівна системи зазнали внаслідок вкручування ОСОБА_4 гвинта в спускний клапан гальмівної системи автомобіля. Тобто, нібито внаслідок постійного гальмування коліс автомобіля його двигун працював з перевантаженням, внаслідок чого перегрівся та вийшов з ладу, а барабани коліс, внаслідок перегріву, змінили свій колір.

Однак, як стверджує ОСОБА_4, гвинта в спускний клапан гальмівної системи він був вимушений вкрутити лише після того, коли під'єднав до свого автомобіля МАN шланг підкачки повітря від автомобіля під керуванням ОСОБА_10, оскільки спускний клапан на його автомобілі вийшов з ладу та через нього постійно виходило повітря, що унеможливлювало розблокування тормозної системи коліс автомобіля та його буксирування.

Окрім того, на запитання головуючого у справі судді про те, чи не вийшов з ладу автомобіль, яким керував ОСОБА_10, буксируючи на базу автомобіль ОСОБА_4 (34:55 хв. техфіксації), механік ОСОБА_7 відповів, що з автомобілем ОСОБА_10 не виникло жодних проблем.

Отже, версія сторони Позивача щодо того, що всі поломки вантажного автомобіля МАН, на якому виконував трудові обов'язки ОСОБА_4, в тому числі і несправність його двигуна, виникли через вкручування ОСОБА_4 гвинта в спускний клапан гальмівної системи автомобіля, не заслуговує на увагу. В іншому випадку мав би вийти з ладу і двигун автомобіля під керуванням ОСОБА_10, який буксирував автомобіль під керуванням ОСОБА_4, адже автомобіль ОСОБА_10 обладнаний двигуном такої ж потужності, як і автомобіль ОСОБА_4.

До того ж, механік ОСОБА_7 повідомив, що внаслідок подальших ремонтних робіт на закріпленому за ОСОБА_4 автомобілі МАН було виявлено проблеми з форсунками та з водяним насосом. Знову ж таки, неможливо жодним чином прив'язати переливання форсунок двигуна автомобіля та поломку водяного насоса до вкручування гвинта в гальмівну систему автомобіля.

Показовим є те, що ані ОСОБА_7, ані ОСОБА_8 ані ОСОБА_5 не можуть пригадати, так хто ж все таки дав ОСОБА_4 розпорядження перегнати своїм ходом несправний автомобіль МАН з бази Позивача на вул. Гайову, 8 в м. Тернополі, хоча інші обставини вони досить непогано пам'ятають.

Що ж до свідчень водія ОСОБА_6, то він не повідомив ту обставину, що поломка заднього моста автомобіля, на якому до нього працював ОСОБА_4, виявилась не під час проведення ним ремонтних робіт після повернення автомобіля з Гайової, 8, а пізніше, після завершення таких, після виїзду на трасу. Комі того, як він повідомив в ході допиту, він самостійно, не будучи спеціалістом з ремонту вантажних автомобілів МАН, та навіть не маючи досвіду керування такими (до того працював на вантажному автомобілі КАМАЗ), займався ремонтом автомобіля МАН, на якому до нього працював ОСОБА_4 Тобто він на власний розсуд, не маючи спеціальних знань, приймав рішення щодо того, яку саме деталь автомобіля потрібно замінити на нову, та не міг встановити, чи знос даної деталі взагалі пов'язаний із невірними діями ОСОБА_4 під час експлуатації автомобіля, чи є наслідком нормального експлуатаційного зносу.

Окрім того, ОСОБА_6, у відповідності до техфіксації за 12.12.2016р. (08:30 хв. запису) визнав ту обставину, що, коли він переганяв вантажний автомобіль МАН, на якому до нього працював ОСОБА_4, з вул..Гайової, 8 в м. Тернопіль на базу Позивача, то в ходовій було чути шум. Однак, він же не припинив рух, а таки пригнав даний автомобіль своїм ходом.

А тому суд наголошує, що надані стороною позивача докази не дозволяють суду оцінити ствердно «поза розумним сумнівом» (res judicata) встановлення обставин (механізму) виникнення пошкоджень а автомобілі НОМЕР_2 саме внаслідок вчинення винних дій зі сторони відповідача.

І не можна стверджувати, що поломки транспортних засобів відбулись за умисного та свідомого бажання заподіяння таких ушкоджень ОСОБА_4 Тоді-як, такі відносяться до категорії нормального виробничо-господарського ризику.

Виходячи з вимог ст. 138 КЗпП України, для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду, власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених ст. 130 цього Кодексу.

Так-як, ТОВ «АВАКС ПРОФ» не доведено наявності умов передбачених ст. 130 КЗпП України, а тому, відсутні підстави для покладення на ОСОБА_4 повної матеріальної відповідальності за шкоду у випадках передбачених ст. 134 КЗпП України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 222 ЦПК України, ст. 23, 1167 Цивільного Кодексу України, Постановою пленуму Верховного Суду України від 04.03.1995 року за № 4 «Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «АВАКС ПРОФ» до ОСОБА_4 про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди в сумі 144 845, 70 гривень відмовити.

Рішення набирає законної сили через десять днів з дня його проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_11