Справа № 495/808/17
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

31 травня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Мамнчик К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 та уточнивши свої позовні вимоги просять суд:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири за номером 25 по вулиці Ізмаїльській 139 «а» у м. Білгороді-Дністровському Одеської області, загальною площею 70,0 кв.м., житловою 39,7 кв.м., яка в цілому складається із: 1 коридор, 2 шкаф, 3 кухня, 4 житлова, 5 житлова, 6 туалет, 7 ванна, 8 житлова, 9 балкон, та на транспортний засіб CHERY TIGGO, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску - 2008, колір - чорний, номер шасі LVVDB14B18D031314, тип легковий універсал;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,0604 гектарів, із кадастровим номером :01:001:2398, розташована в ОСМ «Христинівський», ділянка № 1855, Єгорівська сільська рада, Роздільнянського району Одеської області (за межами населеного пункту) для ведення садівництва.

При цьому, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обґрунтовують свої вимоги тим, 08.10.2015 року помер їх батько ОСОБА_5. Відповідачка ОСОБА_3 є матірю позивачів та дружиною спадкодавця, яка нотаріально відмовилась від прийняття спадщини на користь дітей. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 1/4 частини квартири за № 25 по вул. Ізмаїльській 139 «а» у м. Білгороді-Дністровському, транспортного засобу CHERY TIGGO д/н НОМЕР_1 2008 року випуску, земельної ділянки площею 0,0604 гектарів із кадастровим номером :01:001:2398, яка розташована в ОСМ «Христинівський», ділянка № 1855, Єгорівська сільська рада, Роздільнянського району Одеської області (за межами населеного пункту).

У строки визначені законодавством ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до приватного нотаріусу Білгород-Дністровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 з приводу прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5, який за життя склав заповіт на користь ОСОБА_7 щодо спадкового майна у вигляді земельної ділянки на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 912462. Заповіт було посвідчено державним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу 10.08.2011 року, зареєстровано в реєстрі за № 2493.

ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_5 за законом та відноситься до першої черги спадкоємців. ОСОБА_3 (дружина померлого), яка також відноситься до спадкоємців першої черги, відмовилась від своєї частки спадщини за Законом на користь сина - ОСОБА_1 В той же час, ОСОБА_2 успадковує після смерті батька - ОСОБА_5, тільки те що вказано у Заповіті.

За результатами розгляду заяв вище вказаних спадкоємців приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 було відкрито спадкову справу за 58496757. Разом з тим, у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом та заповітом спадкоємцям було відмовлено у звязку із тим, що нотаріус не може ідентифікувати особу спадкодавця. Листом від 06.02.2017 року за № 17/02-14 всім спадкоємцям було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5, у безспірному порядку та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав.

У звязку із не можливістю у позасудовому порядку отримати свідоцтва на право на спадщину за Законом, Заповітом, позивачі змушені звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав в порядку ст. 392 ЦК України. Фактично позивачі вступили у свої права наслідування, проте через певні обставини, які не залежать від них, не можуть переоформити майно на своє імя.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, його представник ОСОБА_8, надала до суду заяву з проханням судове засідання провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Позивачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, свої позовні вимоги повністю підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву з проханням справу розглянути без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

У відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участі у справі,чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 жовтня 2015 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 356832, видане виконкомом Слобідської сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 28.

Позивачі є рідними дітьми померлого, що повністю підтверджується матеріалами справи. Також, відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу від 25.02.1977 року видане бюро ЗАЦС Радянського району міста Красноярськ, актовий запис № 157, померлий є чоловіком відповідачки ОСОБА_3.

На підставі Свідоцтва про право власності на житло від 15.10.1998 року видане органом приватизації державного житлового фонду виконкому Білгород-Дністровської міської ради померлому належала ? частка квартири № 25 в будинку № 139 «а» по вул.. Ізмаїльській в м. Білгород-Дністровському. Іншими співвласниками квартири є позивачі та відповідач в рівних частках. Також, за життя померлому належав автомобіль НОМЕР_2, 2008 року випуску, номер шасі (ідентифікаційний номер) LVVDB14B18D031314, на що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу видане РЕВ-4 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області, дата реєстрації 04.04.200 року. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 912462, виданого 24.03.2010 року, який зареєстрований за № 4 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, померлому належала земельна ділянка площею 0,0604 га, кадастровий номер :01:001:2398, яка розташована в ОСМ «Христинівський», ділянка № 1855, Єгорівська сільська рада, Роздільнянського району Одеської області (за межами населеного пункту).

10 серпня 2011 року спадкодавець ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, згідно з яким земельну ділянку площею 0,0604 га під № 1855, розташовану в ОСМ «Христинівський» Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області спадкодавець заповів ОСОБА_2.

Згідно з ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Стаття 1245 ЦК України: частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Враховуючи наявність заповіту на частину майна, 08.10.2015 року спадщина за законом відкрилась відносно ? частки квартири та автомобілю, право на це майно належить кожній стороні в рівних частках як спадкоємцям першої черги.

26 січня 2016 року ОСОБА_2 надала заяву (за №6) приватному нотаріусу ОСОБА_6 про прийняття спадщини батька ОСОБА_5 за заповітом та відмови від прийняття спадщини за законом на користь сина померлого ОСОБА_1.

Відповідно до ч.2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

На підставі заяви ОСОБА_2 була відкрита спадкова справа до майна померлого за номером 03/2016. В той же день, 26.01.2016 року заяву (№7) про прийняття спадщини після смерті батька подав позивач ОСОБА_1, а мати позивачів ОСОБА_3 подала заяву (№8) про відмову від прийняття за законом спадщини чоловіка на користь сина ОСОБА_1.

У відповідності до положень статей 1268-1269 ЦК України, звернення до нотаріальної контори у встановлений законом строк свідчить про прийняття спадщини позивачами.

Згідно ч. 2 ст.. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

Таким чином, спадкоємцем за заповітом ОСОБА_5, померлого 08.10.2015 року, є його донька ОСОБА_2, позивачка по справі. Спадкоємцем за законом ОСОБА_5, померлого 08.10.2015 року, є його син ОСОБА_1, позивач по справі.

Ч. 1 ст. 1296 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Проте, 06.02.2017 року нотаріус ОСОБА_6 відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом, мотивуючи наступним. В день заведення спадкової справи зі Спадкового реєстру нотаріусом було сформовано Інформаційну довідку № 42758700 щодо заповітів/ спадкових договорів. Згідно відомостей зазначеної Інформаційної довідки ОСОБА_5 було складено 56 заповітів. Згідно відомостей, що містить Спадковий реєстр, лише у 36 випадках виявилось можливим ідентифікувати особу заповідача. Серед заповітів, складених ОСОБА_5, виявились заповіти, що посвідчені та зберігаються на тимчасових окупованих територіях: в Пантелеймонівській сільській раді Донецької області, Луганській сільській раді Марїнського району Донецької області, Ярківської сільської ради Джанкойського району Автономної Республіки Крим. У звязку з цим, на підставі ч.3 ст. 46 ЗУ «Про нотаріат» видати свідоцтво про право на спадщину в безспірному порядку на імя позивачів не є можливим.

За роз'ясненням Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п.п.23, 24), свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та аналізуючи вищенаведені норми законодавства, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, оскільки вони обґрунтовані, повністю доведені та спрямовані на захист її спадкових прав.

Керуючись ст.ст. 1245, 1258, 1261, 1268, 1269, 1274, 1275 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 174, 209, 213, 214-215 ЦП К України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3) право власності на ? частину квартири за номером 25 по вулиці Ізмаїльській 139 «а» у м. Білгороді-Дністровському Одеської області, загальною площею 70,0 кв.м., житловою 39,7 кв.м., яка в цілому складається із: 1 коридор, 2 шкаф, 3 кухня, 4 житлова, 5 житлова, 6 туалет, 7 ванна, 8 житлова, 9 балкон, та на транспортний засіб CHERY TIGGO, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску - 2008, колір - чорний, номер шасі LVVDB14B18D031314, тип легковий універсал;

Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_4) право власності на земельну ділянку площею 0,0604 га, кадастровий номер :01:001:2398, розташована в ОСМ «Христинівський», ділянка № 1855, Єгорівська сільська рада, Роздільнянського району Одеської області (за межами населеного пункту), надана для ведення садівництва.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя