23 червня 2017 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Шевченко О.А., при секретарі Пахніц О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення індексу інфляції за прострочення грошового зобовязання та 3% річних від простроченої суми, -
Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, уточненні позовні вимоги підтримав з підстав, наполягав на їх задоволенні.
Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору.
У відповідності до ч.1, ч.3 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором.
Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.
Ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів н встановлений договором або законом.
Згідно наданого розрахунку, 3% складає 6 669,73грн, інфляційні втрати 70 762,43грн., які підлягають стягненню з відповідача.
Відповідно до ст. 88 ЦПК, в звязку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2031,85 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 131, 212, 215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення індексу інфляції за прострочення грошового зобовязання та 3% річних від простроченої суми задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2031 грн. 85 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня проголошення заочного рішення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя О.А.Шевченко