Справа № 306/1061/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

15 червня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів Мацунич М.В., Бисага Т.Ю.,

секретарі Чучка Н.В.,

з участю: ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Свалявського районного суду від 06 листопада 2015 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ПАТ «Страхова Компанія «Провідна» звернулася в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що 29 травня 2012 року на автодорозі «Перечин-Свалява-Довге» стався страховий випадок дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу, автомобіля марки «Форд» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1

У результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль марки Форд» під керуванням ОСОБА_3 і виконуючи взяті на себе зобовязання по договору страхування, на підставі страхового акту, страхова компанія виплатила потерпілій страхове відшкодування у розмірі 49 500 грн.

Посилаючись на вищезазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача у порядку регресу на свою користь 49 500 грн. та судові витрати.

Рішенням Свалявського районного суду від 06 листопада 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова Компанія «Провідна» 49 500,00 грн., як страхове відшкодування за завдані збитки та повернення оплаченого судового збору у сумі 495 грн.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що 17 січня 2012 року між ПАТ «Страхова Компанія «Провідна» та ОСОБА_1 було укладено Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ0506903.

Строк дії договору з 18 січня 2012 року по 17 січня 2013 року.

У відповідності до умов вказаного Полісу страхування, позивач взяв на себе зобовязання, у разі настання страхового випадку, за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля НОМЕР_2, сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

29 травня 2012 року на автодорозі «Перечин-Свалява-Довге» стався страховий випадок дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу, автомобіля марки «Форд» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1

Постановою Свалявського районного суду від 05 січня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків встановлених ст. 38 КУпАП.

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Форд» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 було завдано механічних ушкоджень і виконуючи взяті на себе зобовязання за Договором страхування, на підставі страхового акту позивач виплатив ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 49 500,00 грн., що стверджується платіжним дорученням та відомістю виплат.

Статтею 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. п. 33.1 ст. 33 цього Закону (які діяли на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідач письмово повідомив Страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду після строку визначеного у підпункті 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме 11.07.2012 року і позивач звернувся до відповідача із вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу, що ним не було зроблено.

Відповідно до ст. 993, ч. 1 ст. 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Право регресної вимоги у позивача виникло з моменту виплати стразового відшкодування.

При постановленні рішення, суд першої інстанції, встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, результати оцінки доказів відображені в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті, обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не має.

Доводи викладені в апеляційній скарзі, що ОСОБА_1 виплачено ОСОБА_3 збитки у розмірі 25 000 грн., що остання не заперечує і ця обставина відображена в матеріалах кримінальної справи, відповідно до якого його було виправдано, судова колегія до уваги не приймає, оскільки ці правовідносини випливають із кримінального провадження про відшкодування збитків завданих у дорожньо-транспортній пригоді і не впливає на право страховика на відшкодування шкоди в порядку регресу зі страхувальника, внаслідок спричинення страхового випадку.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Свалявського районного суду від 06 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області ОСОБА_4