Справа № 522/4427/17
Номер провадження 2/522/6326/17
23 травня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючої судді Шенцевої О.П.,
при секретарі Соболевій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в розмірі 100000грн., за розпискою від 15.01.2015 р. та проценти за користування грошима в сумі 250000 грн., та стягнення судового збору в сумі 3500 грн.
У судовому засіданні позивач надав суду заяву щодо проведення судового засідання без фіксації судового процесу, позов підтримав, просив його задовольнити.
В судове засідання відповідач не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений завчасно в установленому законом порядку у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, свою думку щодо позову у будь-якій формі не висловив.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає, що позов обґрунтований, доведений та підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 15.01.2015 року в м. Херсоні в приміщенні квартири № 1, яка розташована в будинку №19 по вул. Декабристів в м. Херсоні Павловський ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 гроші у сумі 100000 грн. на умовах щомісячної виплати комісії в розмірі 10 % від вказаної суми. Борг ОСОБА_2 зобовязувалась повернути до 15.07.2015 року.
На підтвердження отримання грошей в сумі 100000 грн. та здійснення щомісячних виплат процентів в розмірі 10% від 100000 грн. ОСОБА_2 особисто власноруч була написана розписка.
Однак до теперішнього часу ОСОБА_2 борг не повернула і виплати процентів жодного разу не здійснювала.
Таким чином, на момент звернення до суду основний борг відповідача становить 100000грн., за розпискою від 15.01.2015 р. та проценти за користування грошима в сумі 250000 грн.
Згідно ч.1 ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Частиною 1 ст.207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Частиною 2 ст.207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частиною 3 ст.208 ЦК України визначено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більш разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених ч.1 ст.206 цього Кодексу.
Позивач вважає, що розписка про отримання у борг є належним чином укладеним правочином між ним та відповідачем.
Відповідно до умов даного правочину відповідач взяв на себе зобовязання повернути взяті у борг грошові кошти у строк визначений даним правочином, тобто до 15 липня 2015 року з виплатою в розмірі 10% від 100000 грн. щомісячно.
За нормами ст.ст.11, 509 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно із ст.524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні.
Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.
За положеннями ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.
У відповідності до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 3 ст.1049 ЦК України передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Натомість, в порушення положень договору відповідач повинний був повернути позику 100000грн., за розпискою від 15.01.2015 р. та проценти за користування грошима в сумі 250000 грн.
Однак, всупереч наведених умов договору та вимог ЦК України, до теперішнього часу суму зазначено боргу відповідачем не повернуто.
З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позивач довів в суді свої позовні вимоги.
У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 3500 гривень
Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка прописана за адресою : АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 суму боргу у розмірі 100000 грн., за розпискою від 15.01.2015 р. та проценти за користування грошима в сумі 250000 грн.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка прописана за адресою : АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 витрати на сплату державного мита у сумі 3500 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя

23.05.2017