Справа № 522/5573/17
Провадження №2/522/6649/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

14 червня 2017 року Приморський районний суд м. Одеса

у складі : головуючого - судді Домусчі Л.В.,

при секретарі - Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фаруга Ойбекова (Faruh Oybekov) про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Фаруга Ойбекова (Faruh Oybekov), громадянина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, про відшкодування матеріальних збитків, завдані в наслідок ДТП, у розмірі 65 786,72 грн. Також позивач просив стягнути витрати на здійснення експертного дослідження у розмірі 1500 грн., вартість послуг евакуатора у розмірі 550 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 19.08.2016 р. о 14 год. 30 хв. на вул. Привокзальна площа, 2 в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 та автомобіля BMW 520, д/н CB 3627 AT під керуванням відповідача ОСОБА_3 Ойбекова. Вина відповідача у вчиненні ДТП підтверджена постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2016 р. (справа № 522/16987/16-п). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 206/16 вартість матеріальних збитків нанесених власнику автомобіля НОМЕР_1 складає 65 786 грн. 72 коп. У зв'язку з тим, що на даний час відповідачем не відшкодована матеріальна шкода, позивач просив позов задовольнити.

У судове засідання представник позивача адвокат ОСОБА_4, не з'явився, але надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги і просив справу розглянути в його відсутність.

Відповідач у судове засідання 14.06.2017 р. не прибув, будучи належно повідомленою про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, жодних клопотань до суду не заявляв. В судовому засіданні 29.05.2017 р. заперечував проти задоволення позову, оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована, у звязку з чим відшкодування шкоди повинно було бути здійснено страховою компанією.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного.

19.08.2016 р. о 14 год. 30 хв. на вул. Привокзальна площа, 2 в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 та автомобіля BMW 520, д/н CB 3627 AT під керуванням відповідача ОСОБА_3 Ойбекова.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2016 р. (справа № 522/16987/16-п) Фаруга Ойбекова (Faruh Oybekov) було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії Фаруга Ойбекова (Faruh Oybekov) вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керувала автомобілем BMW 520, д/н CB 3627 AT, є єдиною винною особою, дії якої призвели до ДТП, внаслідок чого позивач поніс матеріальні збитки.

Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія СХТ № 008852.

ОСОБА_1 є фактичним користувачем автомобіля НОМЕР_1, керувала ним безпосередньо в момент здійснення ДТП та фактично буде нести витрати з відновлення транспортного засобу.

Пункт 13 Постанови Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» 01.03.2013 р. № 4 передбачено, що враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

В матеріалах справи наявна копія висновку № 206/16 від 12.10.2016 року експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальних збитків нанесених власнику автомобіля НОМЕР_1, наданого судовим експертом ОСОБА_6 (свідоцтво Міністерства юстиції України № 1360 від 29.05.2009 р.). Згідно зазначеного висновку експерта вартість збитків, завданих власнику автомобіля Mitsubishi Lancer складає 65 786 грн. 72 коп.

Згідно відповіді Страхової компанії «Домінанта» (вих. № 2562 від 23.11.2016 р.) станом на 19.08.2016 р. цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу BMW 520, д/н CB 3627 AT не застрахована.

В судовому засіданні 29.05.2017 р. відповідач надав суду поліс АК №1419945 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підтвердження того, що його цивільно-правова відповідальність застрахована. При цьому в полісі зазначена дата його укладання 19.09.2016 р., що підтверджує факт укладання договору страхування після вчинення ДТП 19.08.2016 р.

Згідно правового Висновку ВСУ від 20.01.2016р. по справі 6-2808 цс 15, предметом якої був спір про відшкодування шкоди, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Одним із проявів принципу диспозитивності у цивільному судочинстві є те, що сторони вільно розпоряджаються наданими їм процесуальними правами, за допомогою яких вони можуть впливати на хід процесу. Зокрема, здійснюючі права передбачені ст.. 27, 31 ЦПК України.

Відповідно до положень статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як роз'яснено у п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 118 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі, є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

В результаті вчинення відповідачем ДТП, позивача вимушений був понести витрати послуг евакуатора, який забрав автомобіль Mitsubishi Lancer з місця ДТП, що підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордеру № 21 від 19.08.2016 р. на суму 550,00 грн., а також витрати на оплату експертного дослідження, що підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордеру № 146 від 17.10.2016 р. на суму 1500,00 грн.

Отже, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу були завдані збитки, які складаються з вартості відновлювального ремонту автомобіля у розмірі 65 786,72 грн., витрат на здійснення експертного дослідження у розмірі 1500 грн. та вартості послуг евакуатора у розмірі 550 грн., які підлягає стягненню з Фаруга Ойбекова (Faruh Oybekov) на користь ОСОБА_1

Положеннями ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обємі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61,88, 169, 197, 212-215, 218 ЦПК України; ст.ст. 15, 16, 22, 1166, 1192, 1194 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Фаруга Ойбекова (Faruh Oybekov), громадянина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 збитки, завдані в наслідок ДТП, у розмірі 65 786 (шістдесят пять тисяч сімсот вісімдесят шість) гривень, 72 копійки, витрати на здійснення експертного дослідження у розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень, вартість послуг евакуатора у розмірі 550 (пятсот пятдесят) гривень.

Стягнути з Фаруга Ойбекова (Faruh Oybekov), громадянина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 678 (шістсот сімдесят вісім) гривень 38 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.

14.06.2017