Справа № 473/1919/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"03" липня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 міської ради про визнання спадщини відумерлою

В С Т А Н О В И В:

14.06.2017 року заявник ОСОБА_1 міська рада звернулася до суду з заявою про визнання спадщини, що відкрилася після смерті 1-7 квітня 2015 року ОСОБА_2 - відумерлою.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначав, що після її смерті залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку №22 по вул. Травневій у м.Вознесенську, земельної ділянки площею 0,0587 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку належні на праві власності ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідчених 01.11.1967 року, 02.06.1990 року договорів купівлі-продажу житлового будинку, Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого 25.12.1993 року і зареєстрованого за №2080 в Книзі реєстрації записів державних актів.

Посилаючись на те, що відсутні спадкоємці після смерті ОСОБА_2 за заповітом та за законом, ніхто не прийняв спадщину, будинок руйнується, заявник просив заяву задовольнити, визнати зазначену спадщину відумерлою та передати її у власність територіальній громаді м. Вознесенська.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав вимоги заяви.

Представник заінтересованої особи Управління комунальної власності ОСОБА_1 міської ради - в судовому засіданні заперечень проти заяви не мав.

Вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, допитавши свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 1-7 квітня 2015 року померла ОСОБА_2. Після її смерті залишилась спадщина, що складається з житлового будинку №22 по вул. Травневій у м.Вознесенську, земельної ділянки площею 0,0587 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку належні на праві власності ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідчених 01.11.1967 року, 02.06.1990 року договорів купівлі-продажу житлового будинку, Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого 25.12.1993 року і зареєстрованого за №2080 в Книзі реєстрації записів державних актів.

Із відповіді Першої ОСОБА_1 державної нотаріальної контори слідує, що після смерті ОСОБА_2 з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкової справи не заведено, заповітів від її імені не складалося.

Допитаний свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що є головою квартального комітету по вул. Травневій, ОСОБА_2 була її сусідкою, самотньою особою, близьких родичів не мала, її похованням займалися сусіди.

Згідно зі ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом, неприйняття спадщини спадкоємцями за законом суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини після спливу одного року з часу її відкриття.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 міської ради про визнання спадщини відумерлою задовольнити.

Визнати відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті 1-7 квітня 2015 року ОСОБА_2: житловий будинок №22 по вул. Травневій у м.Вознесенську, земельну ділянку площею 0,0587 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку належні на праві власності ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідчених 01.11.1967 року, 02.06.1990 року договорів купівлі-продажу житлового будинку, Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого 25.12.1993 року і зареєстрованого за №2080 в Книзі реєстрації записів державних актів та передати у власність територіальній громаді м. Вознесенська.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: О.Є.Старжинська