Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2017 Справа №607/4493/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Чех Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.09.2016 року, ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст. 125 КК України, до громадських робіт строком двісті годин. Зокрема, ОСОБА_3 був визнаний винним у тому, що 15 квітня 2016 року близько 20.00 год., він перебував у приміщенні релігійної громади «Свідомості Крішни». що по вул. Котляревського, 53 в м. Тернополі, і у нього виник словесний конфлікт із малолітнім ОСОБА_2, в ході якого ОСОБА_3 на грунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар долонею руки в ліву ділянку обличчя малолітнього ОСОБА_2, внаслідок чого спричинив ОСОБА_2, садно на лівій половині обличчя, яке за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень. В результаті протиправних дій, вчинених ОСОБА_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, було заподіяно матеріальну та моральну шкоду, яка полягає в тому, що після вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення вона була змушена звертатись з сином за допомогою до лікарів у різні медичні установи, до психолога, що підтверджено медичною документацією, заключенням ГО «Центр психологічного розвитку «Кора» за №11 від 30.08.2016 року. Лікування сина продовжується до сьогоднішнього дня, що підтверджується довідкою ГО «Центр психологічного розвитку «Кора» за №14 від 30.08.2016 року. ОСОБА_4 переживає наслідки стресової події, завдання йому фізичної та моральної шкоди дорослим чоловіком на зборах релігійної спільноти. Як вбачається з висновку спеціалістів, сину властиві інтрузії, флешбеки, себто повторні переживання стресової події (своєрідні посттравматичні спогади, які знову та знову відновлюються) гіперзбудження за умови пригадування події або ж в інших ситуаціях. Моральна шкода полягає і в повній зміні способу життя їх сім'ї. З метою належного догляду за сином та наданням належної медичної і психологічної допомоги вона змушена не працювати, а доглядати за сином. За висновками лікарів ОСОБА_2 потребує продовження спостереження психологом та власне лікування лікарем дитячим психіатром. У зв'язку з лікуванням, необхідно купувати дорогі ліки. Станом на сьогоднішній день підтвердженими документально є придбання нею ліків на суму 1405,38 грн., тому просить стягнути з відповідача зазначену суму матеріальної шкоди та 100 000 грн. завданої моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений судом належним чином. Тому, суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.09.2016 року, ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, до громадських робіт строком двісті годин. Зокрема, ОСОБА_3 був визнаний винним у тому, що 15 квітня 2016 року близько 20.00 год., він перебував у приміщенні релігійної громади «Свідомості Крішни», що по вул. Котляревського, 53 в м. Тернополі, і у нього виник словесний конфлікт із малолітнім ОСОБА_2, в ході якого ОСОБА_3 на грунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар долонею руки в ліву ділянку обличчя малолітнього ОСОБА_2, внаслідок чого спричинив ОСОБА_2, садно на лівій половині обличчя, яке за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень.

В силу п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

13.05.2016 року ФОП ОСОБА_5 ( ліцензія МОЗ України №747 від 12.11.2015 року) проведено ОСОБА_2 обстеження головного мозку та видано заключення ЕЕГ з відео моніторингом. Вартість обстеження в розмірі 180 грн. сплачено ОСОБА_1

Крім того позивачем надано квитанції про оплату придбання медикаментів, що мають заспокійливий ефект.

Згідно матеріалів справи позивачем витрачено 1405,38 грн. на придбання ліків для сина ОСОБА_4 та проведення останньому медичних оглядів.

Згідно заключення психолога ГО «Центр психологічного розвитку «Кора» за №11 від 30.08.2016 року та довідки №14 від 30.08.2016 року, ОСОБА_2 переживає наслідки стресової події, завдання йому фізичної та моральної шкоди дорослим чоловіком на зборах релігійної спільноти. Як вбачається з висновку спеціалістів, сину властиві інтрузії, флешбеки, себто повторні переживання стресової події (своєрідні посттравматичні спогади, які знову та знову відновлюються) гіперзбудження за умови пригадування події або ж в інших ситуаціях.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до положень статей 16, 23, 1167 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано визначення моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктом 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні та з чого він при цьому виходить.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що вироком суду від 08.09.2016 року встановлено вину ОСОБА_3 у вчиненні злочину суд приходить до переконання, що внаслідок протиправних дій відповідача дитині ОСОБА_6 завдано моральної шкоди, та позивач ОСОБА_1 зазнала матеріальної шкоди внаслідок лікування сина від отриманих травм, що мали місце з вини відповідача ОСОБА_3 Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги ступінь отриманих дитиною тілесних ушкоджень, глибини душевних страждань, доведеність наявного причинного звязку між діями відповідача та завданням ушкодження здоровя дитині, а тому виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що сума грошового відшкодування завданої ОСОБА_2 моральної шкоди становить 10 000,00 грн.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 1405,28 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 10 000,00 грн. моральної шкоди завданої в результаті вчинення злочину, відмовивши в задоволенні решти позовних вимог.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь державного бюджету.

Керуючись ст. 10, 60, 213, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 спричинену в результата кримінального правопорушення матеріальну шкоду в розмірі 1405,38 грн. та 10 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_7