АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження 22-ц/796/7080/2017 Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лазарєвої Альони Ігорівни від 22 липня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року скаргу ОСОБА_3 на постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лазарєвої АльониІгорівни від 22 липня 2016 року - задоволено.

Визнано незаконною постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лазарєвої Альони Ігорівни від 22 липня 2016 року.

Скасовано постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лазарєвої Альони Ігорівни від 22 липня 2016 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_3 у задоволенні скарги.

В судовому засіданні представник заявника підтримав апеляційну скаргу.

Представник ОСОБА_3 заперечив проти апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_3 звернулась до суду із скаргою, в якій просила скасувати постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лазарєвої А.І. від 22 липня 2016 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 51416182, як таку, що винесена за відсутності законних на те підстав.

Посилалась на те, що на виконанні у державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лазарєвої А.І. перебуває виконавче провадження № 51416182, відкрите 15.06.2016 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-20/12, виданого 08.06.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва про зобов'язання ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права власності на будинок АДРЕСА_1 Постановою державного виконавця від 22.07.2016 року за невиконання рішення суду на скаржника накладено штраф у розмірі 170 грн. ОСОБА_3 зазначає, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про накладення штрафу є протиправними, оскільки відповідно до акту опису та арешту майна від 20.11.2014 року та акту державного виконавця про передачу майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, на відповідальне зберігання ОСОБА_6, що складені державним виконавцем Святошинського ВДВС, вказане нерухоме майно описане, арештоване та передане на відповідальне зберігання у листопаді 2014 році ОСОБА_6 12.07.2016 року скаржником про вказані обставини повідомлено державного виконавця, шляхом направлення листа про існування об'єктивних причин, які перешкоджають виконанню судового рішення.

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги ОСОБА_3, суд першої інстанції, виходив з того, що станом на 22.07.2016 року у боржника ОСОБА_3 існували об'єктивні обставини, які унеможливили виконання останньою рішення суду, у зв'язку із чим таке рішення не було виконано боржником з поважних причин, що виключає можливість накладення на боржника штрафу відповідно до положень ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17.06.2013 року та додатковим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14.08.2013 року, у задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про розірвання договору купівля-продажу житлового будинку АДРЕСА_2 від 23 вересня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хоружик І.Г. за реєстровим номером 6594 - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_7,, ОСОБА_3 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_2 від 23.09.2002 року, про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_2 від 29.10.2003 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, та про визнання за ним права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 - задоволено.

Визнано недійсними абз.4 п.5, п.6, п.8 договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_2 від 23 вересня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хоружик І.Г. за реєстровим номером 6594. Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_2 від 29 жовтня 2003 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д. за реєстровим номером 1726.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 з відповідними господарчими та побутовими будівлями та спорудами: сарай (2 поверха) під літерою «Б», басейн під літерою «В» та іншими спорудами згідно договору купівлі-продажу від 23 вересня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хоружик І.Г. за реєстровим номером 6594, з моменту укладання цього договору, з усіма поліпшеннями (перебудовами, прибудовами, надбудовами), разом загальною площею 1385 кв.м.

Визнано недійсним п.8.2 договору позики між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 від 21 жовтня 2003 року.

Визнано недійсним договір оренди між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 від 1 грудня 2006 року.

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права власності будинком АДРЕСА_1

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 03.11.2015 року, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.06.2013 року скасовано в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_2, та постановлено в цій частині нове, яким позовні вимоги задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_2, згідно договору купівлі-продажу від 23.09.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хоружик І.Г. за реєстровим номером 6594, з моменту його укладення.

В іншій частині рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.06.2013 року та додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.08.2013 року, залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.04.2016 року, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.06.2013 року, додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.08.2013 року, в частині, що не скасована апеляційним судом, та рішення Апеляційного суду м. Києва від 03.11.2015 року, залишено без змін.

На підставі вказаних вище судових рішень, Голосіївським районним судом м. Києва 08.06.2016 року видано виконавчий лист № 2-20/12 про зобов'язання ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 у здійсненні права власності будинком АДРЕСА_1

За умовами ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону, яка діяла на момент спірних відносин), після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

З витребуваних та досліджених судом першої інстанції копій матеріалів виконавчого провадження, встановлено, що постановою державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 15.06.2016 року відкрито виконавче провадження № 5146182 з примусового виконання виконавчого листа № 2-20/12, виданого 08.06.2016 року. Надано строк боржнику ОСОБА_3 на самостійне виконання судового рішення до 22 червня 2016 року.

06.07.2016 року постановою державного виконавця виправлено помилку у постанові від 15.06.2016 року про відкриття виконавчого провадження.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.06.2016 року отримана боржником 25.06.2016 року.

29.06.2016 року ОСОБА_3 направлено електронне повідомлення на адресу державного виконавця Лазарєвої А.І., в якому повідомлено, що присуджене стягувачу майно відсутнє в натурі, що унеможливлює виконання судового рішення боржником, у зв'язку із чим остання звернулась до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення відповідно до положень ст. 373 ЦПК України.

07.07.2016 року державним виконавцем складено вимогу, якою зобов'язано боржника не чинити перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права власності будинком АДРЕСА_2 та призначено виїзд 14.07.2016 року за вказаною вище адресою з метою перевірки виконання судового рішення.

Згідно акту державного виконавця від 14.07.2016 року відкладено проведення виконавчих дій на інший день, у зв'язку із призначенням до розгляду 14.07.2016 року заяви боржника про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

15.07.2016 року державним виконавцем складено вимогу, якою зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права власності будинком АДРЕСА_2, та призначено виїзд 22.07.2016 року за вказаною вище адресою з метою перевірки виконання судового рішення.

Відповідно до акту державного виконавця від 22.07.2016 року, останньою здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що боржник за вказаною адресою відсутня, ворота та калітка зачинені, у зв'язку із чим відсутня можливість проходу до будинку.

Постановою державного виконавця від 22.07.2016 року на боржника накладено штраф у розмірі 170 грн. за невиконання судового рішення.

З наданих скаржником ОСОБА_3 доказів вбачається, що 05.07.2016 року остання зверталась до державного виконавця із заявою про існування обставин, що унеможливлюють виконання судового рішення, на підтвердження яких боржником надавались державному виконавцю копію акту опису й арешту майна, складеного 20.11.2014 року, державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві, а також копію акту від 28.11.2014 року про передачу майна за адресою: АДРЕСА_1, на відповідальне зберігання.

З аналогічною заявою боржник ОСОБА_3 зверталась до державного виконавця 21.07.2016 року.

Дослідивши надані докази суд дійшов помилкового висновку, що станом на 22.07.2016 року у боржника ОСОБА_3 існували об'єктивні обставини, які унеможливили виконання нею рішення суду, у зв'язку із чим таке рішення не було виконано боржником з поважних причин.

На думку колегії суддів наявність опису та арешту майна боржника не свідчать про відсутність вини ОСОБА_3 у невиконанні рішення суду про зобов'язання ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права власності будинком АДРЕСА_1 і не є поважною причиною недопуску власника до житла.

Крім того, суд першої інстанції визнаючи поважною причиною невиконання рішення суду наявність опису іншого майна боржника ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_2 за іншим виконавчим провадженням про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Аграрний комерційний банк», не звернув увагу на те, що невиконання рішення суду про зобов'язання ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права власності будинком АДРЕСА_1 фактично порушує право ОСОБА_1 володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, гарантоване статтею 41 Конституції України.

Доводи ОСОБА_3, що присуджене стягувачу майно відсутнє в натурі, доказами відповідно до приписів статей 58-59 ЦПК України не доведені, законності рішення суду не спростовують та не являються підставою для невиконання чинного рішення суду.

Відсутність зведеного виконавчого провадження, на що в запереченнях посилається заявниця, не є поважною причиною для невиконання рішення суду, яке набрало чинності та не надає право боржнику - відповідачу у справі, порушувати права власника житла невиконанням рішення суду.

З підстав наведеного, ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року - скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_3 у задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий: Судді: