Провадження № 2/761/3012/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 12045,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 8700,00 грн., завданої в результаті ДТП.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.12.2015 року відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_2 Внаслідок зазначеної ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Шевченківського районного суду Київської області від 01.03.2016 року встановлено, що ДТП сталась з вини ОСОБА_2, внаслідок порушення ним правил дорожнього руху. Разом з тим, після вчинення ДТП відповідач внаслідок своїх неправомірних дій, розбив лобове скло транспортного засобу позивача та завдав останньому тілесні ушкодження, відомості про що було внесено до ЄРДР за № 0015556 від 23.12.2015 року. Таким чином, позивач вважає, що з відповідача на його користь підлягає стягненню на відшкодування матеріальної шкоди 12045,00 грн. та на відшкодування моральної шкоди 8700,00 грн., а тому звернувся до суду з даним позовом.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 23.12.2015 року о 11 год. 00 хв. на вулиці В.Чорновола біля будинку № 28/1 в м.Києві відбулась ДТП за участю транспортного засобу марки «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «Geely», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Шевченківського районного суду Київської області від 01.03.2016 року в справі про адміністративне правопорушення № 761/1237/16-п, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Згідно з п.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «Geely», номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1 та обставини даного ДТП, не потребують доведення.

Як вбачається зі звіту № 3277 від 05.10.2016 року, складеного СПД ОСОБА_3, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу ОСОБА_1, внаслідок ДТП станом на 05.10.2016 року становить 5285,46 грн.

Також судом встановлено та не заперечувалось стороною відповідача, що після вчинення ДТП відповідач, внаслідок своїх неправомірних дій, розбив лобове скло транспортного засобу позивача та завдав останньому тілесні ушкодження. Відомості про вказані обставини були внесені до ЄРДР за № 0015556 від 23.12.2015 року.

Відповідно до наряду-замовлення № J від 30.06.2016 року та квитанції ПАТ КБ «ПриватБанк» від 01.07.2016 року, вартість матеріального збитку, спричиненого неправомірними діями відповідача після ДТП, а саме за розбиття лобового скла транспортного засобу позивача, становить 5586,99 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК Українимайнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України, завдана шкода при взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою.

В п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, оскільки шкода майну позивача, а саме транспортному засобу була завдана з вини відповідача, внаслідок вчинення ним ДТП, а також неправомірними діями скоєними після неї, відомості про що були внесені до ЄРДР за № 0015556 від 23.12.2015 року, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню на відшкодування матеріальної шкоди 10872,45 грн. (5285,46 грн. + 5586,99 грн.).

Разом з тим, щодо позовних вимог стосовно відшкодування моральної шкоди суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, серед іншого, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Приписами ч.ч.3, 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Як роз'яснено в п.п.3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності та інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При цьому, згідно методичних рекомендацій «Про відшкодування моральної шкоди», наданих Міністерством юстиції України листом від 13.05.2004 року за №35-13/797, моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Згідно з довідкою № 12 від 23.12.2015 року, виданою лікарем травматологом Поліклініки № 1 Управління охорони здоров'я ШРДА, ОСОБА_1 після звернення 23.12.2015 року о 14 год. 50 хв. до травмпункту з кримінальною травмою встановлено діагноз: ушкодження зв'язок та забій правої кисті.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності щодо завданої позивачу моральної шкоди, суд приходить до висновку про правомірність заявлених вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, яку він зазнав у зв'язку з ушкодженням його здоров'я внаслідок неправомірних дій відповідача.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає розмір моральної шкоди у сумі 8700,00 грн. є завищеним, та таким, що не відповідає ступеню перенесених позивачем страждань, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн.

Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, підтверджені платіжними документами, а саме судовий збір в сумі 1102,40 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 79, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 293, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10872 (десть тисяч вісімсот сімдесят дві) грн. 45 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди, а всього 13872 (тринадцять тисяч вісімсот сімдесят дві) грн. 45 коп.

В решті вимог позов задоволенню не підлягає.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: