Справа №583/3774/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1075/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 березня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа: Охтирська міська державна нотаріальна контора про визнання майна спадковим та визнання права власності на частку у спадковому майні,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Охтирська міська державна нотаріальна контора про визнання майна спільним сумісним та визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и л а:

23 жовтня 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися з вищезазначеним позовом, який мотивують тим, що 10 січня 2014 року помер їх батько - ОСОБА_6 Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Державним нотаріусом було відкрито спадкову справу та видано їм свідоцтво про право на спадщину по 1/3 частині спадкового майна, що складається з гаража, який знаходиться за адресою: Сумська обл., м. Охтирка, вул. Київська, 164-а. У звязку з відсутністю прнавовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме: на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, що знаходиться на території садівничого товариства «Буровик», їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вказані правовстановлюючі документи знаходяться у відповідача ОСОБА_3, яка відмовляється надати їх до нотаріальної контори.

Остаточно уточнивши позовні вимоги просять: визначити, що частки ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що є у спільній власності подружжя є рівними та становлять 1/2 частину кожному; визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/6 спадкового майна квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування після ОСОБА_6, який помер 10 січня 2014 року; визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/6 спадкового майна квартиру, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування після ОСОБА_6, який помер 10 січня 2014 року; визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину земельної ділянки, що розташована на території м. Охтирка, садівниче товариство «Буровик-1», площею 0,0711 га, цільове призначення для ведення садівництва, кадастровий номер :21:009:0024, як за спадкоємцем за законом після ОСОБА_6, який помер 10 січня 2014 року; визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/3 частину земельної ділянки, що розташована на території м. Охтирка, садівниче товариство «Буровик-1», площею 0,0711 га, цільове призначення для ведення садівництва, кадастровий номер :21:009:0024, як за спадкоємцем за законом після ОСОБА_6, який помер 10 січня 2014 року. Стягнути з відповідача понесені судові витрати.

14 листопада 2014 року ОСОБА_3 звернулася з зустрічним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, який мотивує тим, що з січня 2002 року фактично проживала з ОСОБА_6 у квартирі останнього за адресою: АДРЕСА_3. За час спільного проживання за спільні кошти був придбаний автомобіль марки «Citroen Xsara», 2002 року випуску, зареєстрований 08.06.2002 року за ОСОБА_6 05.03.2003 року між нею та ОСОБА_6 був зареєстрований шлюб. У квартирі, де вони проживали, разом проводили капітальні та поточні ремонти, підтримували належний стан квартири, вартість поліпшень, які неможливо відокремити від квартири, складає 60891 грн. На імя ОСОБА_6 були внесені депозитні кошти в ПАТ «Укргазбанк» 27.02.2013 року у розмірі 42000 грн. з 16,5% річних; ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_7 банк» у розмірі 60000 грн. та 4849,30 грн. відсотків та 5000 євро з відсотками 158,25 євро; в ПАТ «ПриватБанк» за договором від 23.03.2012 року у розмірі 103000 грн. з 16,5% річних та від 30.07.2012 року у розмірі 5000 євро з 7,5% річних. 21.04.2012 року за власні кошти, за допомогою коштів сина ОСОБА_8, вона придбала квартиру АДРЕСА_4 з міркувань забезпечення себе житлом. Останніми роками ОСОБА_6 став хворіти, перебував на обліку в медичних закладах, потребував стороннього догляду та допомоги. 22.07.2013 року сини ОСОБА_6 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 забрали батька до м. Бровари Київської області. Скориставшись безпорадним станом батька, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 оформили від імені батька довіреності та вчинили нотаріальні дії з продажу квартири АДРЕСА_5 на одного з синів, здійснили перереєстрацію автомобіля на одного з синів, зняли грошові заощадження з банківських рахунків. 10.01.2014 року ОСОБА_6 помер в м. Бровари, однак поховання було здійснено в м. Охтирка, в якому ОСОБА_3 також брала участь, в тому числі за рахунок власних коштів. Після смерті ОСОБА_6, 16.01.2014 року, його синами було здійснено зняття грошових коштів, належних ОСОБА_6 з його банківського рахунку у розмірі 4550 грн. Вважає, що автомобіль є спільною сумісною власністю її та ОСОБА_6, оскільки придбаний за час фактичного спільного проживання за спільні кошти. Крім того, вважає, що має право на відшкодування власником квартири АДРЕСА_5 1/2 частини здійснених поліпшень, які неможливо відокремити від квартири, оскільки приймала участь власними коштами та власними силами у їх здійсненні. Також зазначає, що грошові заощадження ОСОБА_6 являлися спільною сумісною власністю. Остаточно уточнивши позовні вимоги, просить поновити строк звернення до суду з вимогою про встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_6 внаслідок невизнання даної вимоги та встановлення факту спільного проживання її з ОСОБА_6 з січня 2002 року по 05.03.2003 року день офіційної реєстрації шлюбних відносин; визнати автомобіль марки «Citroen Xsara», 2002 року випуску, ДНЗ 50690 СА, зареєстрований 08.06.2002 року за ОСОБА_6, спільним сумісним майном її та ОСОБА_6 з визначенням ідеальних часток співвласників рівними та визнати за нею права власності на 1/2 частину зазначеного автомобіля як спільного сумісного майна подружжя; стягнути з ОСОБА_5 на її користь компенсаційну вартість 1/2 частини поліпшень на утримання, збереження та поліпшення (покращення) нерухомого майна, які неможливо відокремити від квартири та понесених майнових витрат в ході поліпшення квартири АДРЕСА_6 в розмірі 30445,50 грн.; визнати спільним сумісним майном її та ОСОБА_6, за його життя, грошових коштів на вкладах та депозитних рахунках банківських установ ПАТ «Укргазбанк» від 27.02.2013 року від розміру 42000 грн. з 16,5% річних, ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_7» 60000 грн. з відсотками 4849,30 грн. та 5000 євро з відсотками 158,25 євро; ПАТ «КБ «Приват Банк» за договором від 23.03.2012 року від розміру 103000 грн. з 16,5% річних та від 30.07.2012 року від розмірі 5000 євро з процентною ставкою 7,5%; стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 солідарно на її користь суми грошових вкладів, депозитів та супутніх нарахувань у вигляді відсотків в розмірі 22784,74 грн., знятих 04.09.2013 року з банківського рахунку ПАТ «Укргазбанк»; 32424,65 грн. в національному депозиті та в іноземній валюті 2579,12 євро з банківського рахунку ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_7»; 51500 грн. в національному депозиті та в іноземній валюті 2500 євро з банківського рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк»; 1516,66 грн. грошових коштів у ПАТ КБ «ПриватБанк» (спадкової 1/3 частини від 4550 грн.), знятих через банкомат 16.01.2014 року після смерті ОСОБА_6; визнати за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 на 1/3 частину земельної ділянки з загальної площі 0,0711 га в межах згідно з планом на території садівничого товариства «Буровик-1» м. Охтирка Сумської області за цільовим призначенням для садівництва кадастровий номер :21:009:0024 на площу 0,0237 га; залишити за нею право приватної власності на однокімнатну квартиру № 20 по вул. Червоноармійській (вул. Армійська), 74 м. Охтирка Сумської області, загальною площею 31,3 кв. м; стягнути з відповідачів судові витрати.

Рішенням суду від 21 березня 2017 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування після померлого 10 січня 2014 року ОСОБА_6 право власності на 1/6 частину квартири № 20 по вул. Армійська (раніше Червоноармійська), 74 м. Охтирка Сумської області.

Визнано за ОСОБА_5 в порядку спадкування після померлого 10 січня 2014 року ОСОБА_6 право власності на 1/6 частину квартири № 20 по вул. Армійська (раніше Червоноармійська), 74 м. Охтирка Сумської області.

Визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування після померлого 10 січня 2014 року ОСОБА_6 право власності на 1/3 частину земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,0711 га, розташованої на території садівничого товариства «Буровик-1» м. Охтирка Сумської області, кадастровий номер :21:009:0024.

Визнано за ОСОБА_5 в порядку спадкування після померлого 10 січня 2014 року ОСОБА_6 право власності на 1/3 частину земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,0711 га, розташованої на території садівничого товариства «Буровик-1» м. Охтирка Сумської області, кадастровий номер :21:009:0024.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування після померлого 10 січня 2014 року ОСОБА_6 право власності на 1/3 частину земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,0711 га, розташованої на території садівничого товариства «Буровик-1» м. Охтирка Сумської області, кадастровий номер :21:009:0024.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини квартири № 20 по вул. Армійська (Червоноармійська), 74 м. Охтирка Сумської області.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 1516,66 грн.

В задоволенні решти вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні її позовних вимог: про стягнення з ОСОБА_5 як спадкоємця за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 за зобовязаннями померлого на користь ОСОБА_3 компенсаційної вартості 1/2 частини поліпшень на утримання, збереження та поліпшення (покращення) нерухомого майна квартири АДРЕСА_7 у сумі 30445,50 грн., та про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 солідарно, як спадкоємців за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 за зобовязаннями померлого у спільній сумісній власності на користь ОСОБА_3 суми грошових вкладів, депозитів та супутніх нарахувань у вигляді відсотків в розмірі 22784,74 грн., знятих 04.09.2013 року з банківського рахунку ПАТ «Укргазбанк»; 32424,65 грн. в національному депозиті та в іноземній валюті 2479,12 євро з банківського рахунку ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_7»; 51500 грн. в національному депозиті та в іноземній валюті 2500 євро з банківського рахунку ПАТ КБ «ПриваБанк», та ухвалити в цій частині нове рішення, про задоволення цих позовних вимог. В доводах апеляційної скарги зазначає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, з неврахуванням доведеності обставин стороною ОСОБА_3, що мають значення для справи, за недоведеністю обставин, які мають значення для правильного вирішення справи стороною позивачів за первісним позовом, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, в тому числі у сукупності обставин та подій, які мають істотне значення.

Рішення суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання її з ОСОБА_6 з січня 2002 року по 05.03.2003 року; визнання автомобіля марки «Citroen Xsara», 2002 року випуску, ДНЗ 50690 СА спільним сумісним майном її та ОСОБА_6 з визначенням ідеальних часток співвласників рівними та визнання за нею права власності на 1/2 частину зазначеного автомобіля як спільного сумісного майна подружжя; а також щодо квартири № 20 по вул. Червоноармійській (вул. Армійська), 74 м. Охтирка Сумської області не оскаржується, а тому відповідно до положень ч. 1 ст. 303 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_9, які підтримали апеляційну скаргу, представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_10, яка заперечує проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про стягнення з них солідарно, як спадкоємців за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 за зобовязаннями померлого у спільній сумісній власності на користь ОСОБА_3 суми грошових вкладів, депозитів та супутних нарахувань у вигляді відсотків, суд першої інстанції виходив з того, що на момент смерті ОСОБА_6 зазначене майно вибуло з його власності, а тому не може входити до спадкової маси.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_5 як спадкоємця за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 за зобовязаннями померлого на користь ОСОБА_3 компенсаційної вартості 1/2 частини поліпшень на утримання, збереження та поліпшення (покращення) нерухомого майна квартири АДРЕСА_7 у сумі 30445,50 грн., суд першої інстанції виходив з того, що як на правову підставу своїх вимог позивач за зустрічним позовом посилається на норми, що регулюють захист права власності, зокрема розрахунки при витребуванні майна із чужого незаконного володіння. Разом з тим, враховуючи, що з часу реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 та деякий незначний час до реєстрації шлюбу ОСОБА_3 проживала у вказаній квартирі, яка належала померлому та була вселена на правах члена сімї власника квартири, в даному випадку мають місце сімейні правовідносини, а тому відсутні правові підстави для задоволення заявлених вимог в цій частині.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_11 в зазначеній частині, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 10 січня 2014 року помер ОСОБА_6 (Т. 1, а. с. 6). За життя заповіту він не залишив.

Після його смерті відкрилася спадщина.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є синами померлого ОСОБА_6, а ОСОБА_3 його дружина та відповідно до ст. 1261 ЦК України сторони є спадкоємцями першої черги (Т. 1, а. с. 7; 34; 50).

В установлений законом строк сторони звернулись із заявами до нотаріуса про прийняття спадщини (т. 1 а. с. 32; 36; 38).

Відповідно до договорів на відкриття депозитних рахунків, 23 березня 2012 року ОСОБА_6 оформив в ПАТ «КБ «ПриватБанк» депозитний вклад на умовах внесення 103000 грн. на строк по 23.03.2013 року під 16,5% річних (Т. 1, а. с. 64). Кошти зняті 01.04.2013 року, що підтверджується випискою по рахунку (Т. 2, а. с. 152-154).

30.07.2012 року ОСОБА_6 оформив в ПАТ «КБ «ПриватБанк» депозитний вклад на умовах внесення 5000 євро на строк по 30.07.2013 року під 7,5% річних (Т. 1, а. с. 65). Кошти зняті 01.04.2013 року, що підтверджується випискою по рахунку (Т. 1, а. с. 150-151).

27.02.2013 року ОСОБА_6 на підставі договору № 032/02/13/0310 відкрив у відділенні № 310/18 АБ «Укргазбанк» депозитний рахунок, внесені кошти у розмірі 42000 грн. (Т. 1, а. с. 66). 04.09.2013 рахунок закритий, грошові кошти отримані за дорученням ОСОБА_4 в повному обсязі, що підтверджується інформаційним листом відділення № 310/18 ПАТ АБ «Укргазбанк» та випискою по особистим рахункам (Т. 2, а. с. 69-72; Т. 3, а. с. 30).

15.03.2010 року ОСОБА_6 на підставі договору № 134778/2010 відкрив у ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_7» депозитний рахунок, внесені кошти у розмірі 5000 доларів. 03.09.2013 року рахунок закритий, грошові кошти отримані в повному обсязі, що підтверджується випискою по рахунку (Т. 1, а. с .257; Т 2, а. с. 106).

27.03.2013 року ОСОБА_6 на підставі договору № 556553/2013 відкрив у ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_7» депозитний рахунок, внесені кошти у розмірі 60000 грн., 03.09.2013 року рахунок закритий, грошові кошти отримані в повному обсязі, що підтверджується випискою по рахунку (Т. 1, а. с. 257, Т. 2, а. с. 107).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки ОСОБА_6 помер 10 січня 2014 року, а кошти з вказаних рахунків були зняті ще за його життя, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вказані грошові кошти не входять до спадкової маси, так як докази про їх наявність у померлого на час відкриття спадщини відсутні.

Колегія суддів не може взяти до уваги доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 в порушення ст. 65 СК України розпорядився грошовими вкладами, які є спільним майном подружжя, без згоди ОСОБА_3, а тому у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 як спадкоємців виник обовязок по сплаті належної їй як подружжю частини цих вкладів.

Відповідно до положень ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого подружжя.

За життя ОСОБА_6 ОСОБА_3 не ставила питання про вирішення між ними спору про визнання вказаних грошових вкладів спільним майном подружжя та визнання за нею права власності на частину цих вкладів. А тому підстава відповідно до якої у спадкодавців ОСОБА_6 існує обовязок по сплаті ОСОБА_3 частини грошових вкладів відсутня.

Судом першої інстанції також було встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 24.07.1992 року ОСОБА_6 належала квартира АДРЕСА_6 (Т. 1, а. с. 148).

Згідно договору купівлі-продажу квартири, укладеного 16.11.2013 року між ОСОБА_4, який діяв від імені ОСОБА_6 відповідно до нотаріально посвідченої довіреності, та ОСОБА_5, ОСОБА_6 продав належну йому квартиру АДРЕСА_8 ОСОБА_5 (Т. 1, а. с. 143).

Судом першої інстанції встановлено, що з часу реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 та деякий незначний час до реєстрації шлюбу, ОСОБА_3 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, що належала ОСОБА_6 До квартири вона вселилась як член сімї власника житла.

На підтвердження своїх вимог про стягнення з ОСОБА_5 на її користь компенсаційної вартості 1/2 частини поліпшень квартири АДРЕСА_6 в розмірі 30445,50 грн., ОСОБА_3 посилається на висновок будівельно-технічної експертизи № 194/195, згідно якого загальна вартість виконаних будівельних робіт, які проведені до 2010 року та у березні 2010 року у квартирі АДРЕСА_9, в тому числі вартість використаних матеріалів становить 60891 грн. (в тому числі використаних матеріалів 43810 грн.) Проте, один цей доказ не є підставою для задоволення її вимог.

Відповідно до ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідний спір між ОСОБА_3 і ОСОБА_6 стосовно збільшення вартості зазначеної квартири внаслідок поліпшень, за життя останнього не вирішувався. А тому підстави для відшкодування ОСОБА_5 ОСОБА_3 1/2 частини вартості поліпшень квартири і як новим власником квартири, і як спадкоємцем ОСОБА_6, - відсутні.

Інші норми матеріального права, на які посилається ОСОБА_3 в обґрунтування зазначених позовних вимог, на спірні правовідносини не розповсюджуються.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення в оскаржуваній частині. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення в цій частині з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

На підставі ст. 88 ЦПК України, у звязку з відстроченням ОСОБА_3 сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення рішення апеляційним судом та відмовою у задоволенні апеляційної скарги, сума судового збору в розмірі 2775 грн. 17 коп. підлягає стягнення з ОСОБА_3 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 березня 2017 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 2775 гривень 17 коп. за апеляційний розгляд справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -