Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Монич О.В.,

за участі секретаря - Пассер М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позов мотивує тим, що вона є власником житлового будинку № 31 по вул. Гагаріна в селі Коритняни Ужгородського району, що підтверджується свідоцтвом про право власності на домоволодіння № 101, виданого виконавчим комітетом Ужгородської районної ради від 15.07.1989 року та довідкою Ужгородського Районного БТІ від 25.01.2012 року №177. В даному будинку нею був зареєстрований її брат ОСОБА_2, який фактично за вказаною адресою не проживав та не проживає, що підтверджується актами від 12.03.2007 року та 21.02.2017 року. Зазначає, що відповідач, який не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, втратив право на користування житловим приміщенням та його реєстрація в помешканні перешкоджає оформити субсидію для оплати комунальних послуг, тому вона змушена звернутися за захистом до суду.

З посиланням на викладене просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 31 по вул. Гагаріна в с. Коритняни Ужгородського району.

У судовому засіданні представник позивача захисник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач до суду не з'явився, заперечень проти позову не представив, був повідомлений належним чином завчасно, через оголошення у газеті «Новини Закарпаття» № 38 (4653) від 30.05.2017 року та «Новини Закарпаття» № 42 (4657) від 17.06.2017. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Згідно свідоцтва про право власності № 101, виданого виконавчим комітетом Ужгородської районної ради від 15.07.1989 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 31 по вул. Гагаріна в селі Коритняни Ужгородського району. З матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з березня 1990 року за вищевказаною адресою не проживає.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст. ст.16,386,391 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України).

Реєстрація відповідача у будинку, що належить ОСОБА_1 є перешкодою для користування і розпоряджання своєю власністю на свій розсуд. Таке становище порушує її конституційні права.

Доказів на спростування фактів щодо тривалого непроживання за вказаною адресою відповідач не надав, так само не надав доказів на підтвердження того факту, що залишив будинок і тривалий час був відсутній в ньому з поважних причин. Тому підстав, за якими б за відповідачем зберігалось право користування жилим приміщенням, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу.

Водночас, за приписами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

Враховуючи зазначене та приймаючи до уваги, що відповідач не проживає у будинку, що знаходиться за адресою: Ужгородський район, с. Коритняни, вул. Гагаріна, 31 з 1991 року, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованими та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 640 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 158, 212-215, 294 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 386, 391, 405ЦК України,ст. ст. 72 ЖК України, ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком № 31 по вул. Гагаріна в с. Коритняни, Ужгородського району, Закарпатської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір, у розмірі 640 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Монич О.В.