УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: Міністерство внутрішніх справ України, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про скасування розпорядження Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про зняття з реєстраційного обліку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: Міністерство внутрішніх справ України, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про скасування розпорядження Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про зняття з квартирного обліку.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що його та його сім'ю було безпідставно та необґрунтовано знято з квартирного обліку, а тому просив суд визнати незаконним та скасувати розпорядження Печерської районної в м Києві державної адміністрації за № 651 від 03 грудня 2013 року про затвердження спільного рішення адміністрації та Центральної житлової комісії Міністерства внутрішніх справ від 16 грудня 2009 року за № 6.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року і ухвалити у справі нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального і матеріального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

При розгляді справи судами встановлено, що оскаржуваним розпорядженням Печерської районної в м Києві державної адміністрації за № 651 від 03 грудня 2013 року було затверджено спільне рішення адміністрації та Центральної житлової комісії Міністерства внутрішніх справ України від 16 грудня 2009 року за № 6 про зняття з квартирного обліку деяких працівників Міністерства внутрішніх справ України та членів їх родин, в тому числі ОСОБА_4 та членів його родини.

Підставою для зняття позивача з обліку було встановлення порушень позивачем п. п. 5 п. 26 та п. 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській PCP, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР та Української республіканської Ради профспілок від 11 грудня 1984 року за № 470, а саме: подання ОСОБА_4 недостовірних відомостей щодо його постійного місця проживання, які стали підставою для взяття на облік.

Ухвалюючи у справі судове рішення про відмову в позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, обґрунтовано керувався нормами ст. 60 ЦПК України і виходив з того, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами підстави позову щодо незаконності дій відповідача при знятті позивача та членів його родини з квартирного обліку, у відповідності до положень п. 26 вказаних вище Правил.

Доводи касаційної скарги та наявні у матеріалах справи документи не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій про недоведеність позову, а тому колегія суддів касаційного суду вважає, що ухвалені у справі судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законним та обґрунтованим і касаційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 332, 335, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Т.Л. Ізмайлова

В.О.Кузнєцов

Г.І. Мостова