Справа № 203/1997/17
Провадження № 2/0203/897/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Давіденко Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В червні 2017 року позивачка звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що сторони перебувають у шлюбі з 27 березня 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалось, спільне господарство вони не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, з 2013 року проживають окремо. Зберігати сімю позивачка не бажає, вважає, що збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, тому просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2 3).

Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій наполягала на задоволенні позовних вимог, залишити прізвище без змін.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 березня 2009 р., який зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 164, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 135875 (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ № 262395, актовий запис № 1145 (а.с. 5).

Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо.

Спору щодо поділу майна та місця проживання дитини між сторонами на цей час немає. Дитина залишиться проживати разом з матірю (позивачка).

За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивачки щодо відсутності необхідності стягувати з відповідача сплачений позивачкою судовий збір, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодування не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10,11, 88, 213, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 27 березня 2009 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис № 164), розірвати.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя С.В. Єдаменко