У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2017 Справа №607/2545/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Братасюка В.М., секретаря судового засідання Чичкевич О.І.

за участі представника позивачів ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши позовну заяву ОСОБА_3, поданої в інтересах малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_4 ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Тернопільобленерго» про зобовязання вчинити дії та стягнення коштів ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває позов ОСОБА_3, поданої в інтересах малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_4 ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Тернопільобленерго» про зобовязання вчинити дії та стягнення коштів.

З змісту клопотання про уточнення позовних вимог від 14.03.2017 року вбачається, що сторона позивача просить суд захисти її цивільне право та задовольнити три вимоги:

-зобовязати відповідача виконати технічні умови від 24.04.2008 року та підключити три будинки, належні ОСОБА_4, ОСОБА_4 ОСОБА_1; (немайнового характеру)

-зобовязати відповідача виплатити ОСОБА_4, ОСОБА_4 ОСОБА_1 в порядку ЗУ «Про захист прав споживачів» 3% за кожен день прострочення підключення будинків до електромереж, що становить 3273630 гривень; (майнового характеру )

-зобовязати відповідача виплатити ОСОБА_4, ОСОБА_4 ОСОБА_1 суму моральної шкоди в розмірі 150 000 гривень. (немайнового характеру).

До позовної заяви долучається документ, що підтверджує сплату судового збору (ч.5 ст. 119 ЦПК України).

При цьому в судовому засіданні представник позивачів далі наполягав, що якщо мати звертається до суд з позовом в інтересах малолітніх дітей, то вона звільняється від сплати судового збору.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання позовної заяви фізичною особою з вимоги немайнового характеру (в тому числі вимоги про стягнення моральної шкоди), підлягає до сплати судовий збір в 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. (ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що складає 640 гривень.

А за подання позовної вимоги майнового характеру підлягає до сплати судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0, 4 розмірі прожиткового мінімуму та не більше 5 розмірів (ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що складає від 640 до 8000 гривень.

При цьому ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При зверненні до суду ОСОБА_3, котра представляє інтереси власних малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_4 ОСОБА_1, не сплатила судового збору, посилаючись на п.7 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», згідно змісту якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Разом з тим Конституційний Суд України в рішенні від 28.11.2013р. №12-рп/2013 надав офіційне тлумачення п.7 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», й відзначив, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи, перелік котрих наведено в ст. 45 ЦПК України «Участь в цивільному процесі органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.»

При цьому очевидно, що в інтересах малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_4 ОСОБА_1, позов заявлено їх законним представником матірю ОСОБА_3, статус котрої визначено ст. 39 ЦПК України.

Відтак законом не передбачено права матері, котра звертається в інтересах власних малолітніх дітей, якщо останні не є інвалідами (п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»), звільнення від сплати судового збору при зверненні до суду.

Окрім цього, перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 ЗУ «Про судовий збір». Виходячи з того, що цими нормами не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, то заявник не звільняється від сплати судового збору даного правового висновку притримується Верховний Суд України в ухвалі від 22.02.2017 року у справі №171/3214/14-ц.

Таким чином при зверненні до суду ОСОБА_3, поданої в інтересах малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_4 ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Тернопільобленерго» про зобовязання вчинити дії та стягнення коштів, позивач мала б сплатити з двох вимог немайнового характеру по 640 гривень та з вимоги майнового характеру 8000 гривень (зважаючи на ціну позову 3273630 гривень) .

Оскільки провадження у справі було відкрите судом за заявою, поданою без сплати судового збору, ОСОБА_3 було надано строк до 16 години 40 хвилин 19.06.2017 року для усунення виявлених недоліків, про що постановлено ухвалу 08.06.2017 року

У визначений в ухвалі від 08 червня 2017 року строк, сторона позивача виявлених недоліків не усунула, судового збору не сплатила, натомість звернулася до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру покликаючись на важке матеріальне становище та важке захворювання представника позивачів на підтвердження надала копію пенсійного посвідчення 3 (третьої) групи загальне захворювання, довідку ПФУ від 26.11.2014 року, згідно змісту котрої вбачається, що місячний розмір пенсії ОСОБА_3 складає 1049 гривень за період з січень листопад 2014 року та копії про народження дітей ОСОБА_4, ОСОБА_4 ОСОБА_1.

Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору. З підстав, визначених ч.1 ст. 82 ЦПК України, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Вирішуючи питання звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру суд виходить з наступного.

Окрім наданих стороною позивача вищезазначених доказів на підтвердження важкого матеріального становища, суд враховує, що у власності малолітньої ОСОБА_4 перебував з 2007 року у власності житловий будинок за № 15 по вул. Довженка в м. Тернополі загальною площею 682, 2 кв.м. При цьому за договором купівлі продажу від 18.11.2016 року, посвідченого нотаріального в реєстрі за №1543, 66/100 даного будинку було відчужено ОСОБА_5 за суму 450 027, 00 гривень. Окремо представник позивачів в судовому засіданні пояснив, що на даній ділянці наявні ще два незавершених будівництвом житловий будинки, належні малолітньому ОСОБА_5 ОСОБА_1 площею приблизно 240 260 кв.м. не здані в експлуатацію проте фактично збудовані в 2009 2010 роках, що стверджується додатково рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №819/3275/14-а, котрим зобовязано Управління ДАБІ у Тернопільській області провести реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації по вул. Довженка, 15 в м. Тернополі, що належить малолітньому ОСОБА_5 ОСОБА_1.

Окремо, з метою урахування дійсного майнового стану сторони позивача, суд приймає наявність Довідки з ЄДРЮО ФОП Мніюсту України, згідно змісту котрої вбачається, що мати малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_4 ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа підприємець, має договір на постачання електроенергії від 08.2014 року до наступних обєктів в м. Тернополі: торговий павільйон (магазин автозапчастин) вул. Довженка, 15, автостоянка по вул. Довженка, 15, шино монтаж по вул. Довженка, 15, стоматкабінет вул. Чайковського, 39, заклад громадського харчування вул. Довженка, 15а. Також суд зазначає, що 22.06.2016 року ОСОБА_3 здійснено сплату податку на нерухоме майно на суму 8309, 20 гривень.

Враховуючи викладене, аналізуючи докази в їх сукупності, суд відзначає, що відсутні підстави стверджувати про важке матеріальне становище сторони позивача і , як наслідок, звільняти від сплати судового збору чи зменшувати його суму - адже враховуючи ту обставину, що існують факти, котрі доказування не потребують - кількість нерухомого майна та обєктів незавершеного будівництва, його (майна) фізичні характеристики, котре перебуває у власності малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_4 ОСОБА_1, й у фактичному володінні та експлуатації матері дітей та їх діда ОСОБА_1, значно перевищують майно середньостатистичного українця; й при цьому, як вищезазначено, встановлено факт реєстрації матері дітей як ФОП, отримання дитиною ОСОБА_4 в 2016 році доходу від відчуження частини нерухомого майна та можливість сплати ОСОБА_3 податку на нерухомість в значній сумі 8309, 20 гривень.

Згідно п.8 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду , якщо провадження у справі відкрите з заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Керуючись п.8 ч.1 ст. 207, п.27 ч.1 ст.293 ЦПК України ,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_3, поданої в інтересах малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_4 ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Тернопільобленерго» про зобовязання вчинити дії та стягнення коштів - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_6