Справа № 686/1494/17
УХВАЛА

26 січня 2017 року

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду подання

Державного виконавця Другого міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ

про надання дозволу на примусове входження до житла

встановив:

Державний виконавець Другого міського відділу ДВС звернулась до суду із поданням про надання дозволу на примусове входження до житла боржника ОСОБА_1, зокрема до квартири за № 4 у будинку, 65 по вулиці Друга Нова у м. Хмельницькому. Мотивує подання тим, що на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист за №686/3630/13 від 02.12.2013 року виданий Красилівським районним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки Дарини, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Виконавче провадження розпочато 07.09.2012 року, проте боржник ухиляється від сплати аліментів.

З метою виконання рішення суду на адресу боржника надіслано вимогу державного виконавця про виконання рішення суду проведенням виконавчих дій по виконанню виконавчого листа. З метою опису та арешту квартири державний виконавець здійснив вихід за місцем проживання боржника, проте двері квартири ніхто не відчинив. Просить дати дозвіл на примусове проникнення до квартири боржника для опису майна боржника.

В судове засідання державний виконавець не зявився, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши матеріали подання, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Так, судом встановлено, що рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 18.09.2012 року позов задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки Дарини 29.08.2011 року в розмірі 500 грн. щомісяця до повноліття дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку на користь ОСОБА_2 150 грн. щомісяця.

На виконанні Другого МВ ДВС м. Хмельницький перебуває виконавче провадження з примусового виконання рішення Красилівського районного суду Хмельницької області на підставі виконавчого листа № 686/382/16, виданого 14.08.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти.

Проте, докази про надіслання боржнику постанов про відкриття виконавчого провадження в порядку, передбаченому ст.31 ч.1 Закону України "Про виконавче провадження", повідомлення про вручення боржнику таких постанови, в матеріалах справи відсутні.

Згідно наданої Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта ОСОБА_1, на праві приватної власності належить одна частина квартири № 4, у м. Хмельницькому по вулиці Друга Нова, 65.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року,Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Державним виконавцем вимоги боржнику про зобовязання з»явитись до державного виконавця та надати все майно для опису та арешту не направлялись. Ним лише один раз у жовтні місяці 2016 року зроблені виходи за вищевказаною адресою, проте провести опис належного майна боржнику не вдалося, оскільки двері квартири ніхто не відчиняв, але відомостей, що вказані вимоги отримував боржник у матеріалах відсутні.

На підтвердження вищевказаного суду надані акти державного виконавця складені 03.08.2016 року та 13.07.2016 року. Разом з цим, відомостей про те, що боржник отримував вказані вимоги державним виконавцем не надано. Проте, матеріали справи не містять доказів того, що державний виконавець належним чином повідомляв боржника про те, що має намір оглянути приміщення та описати майно.

Крім того, із постанови державного виконавця від 11.10.2016 року, вбачається, що державним виконавцем здійснювалось відвідування боржника за його адресою реєстрації, однак двері квартири ніхто не відчиняв та не відповідав.

Необхідність надання дозволу на примусове проникнення до квартири боржника повинно бути належним чином вмотивовано.

Однак, з наданих до подання матеріалів державного виконавця не вбачається, що боржник злісно ухиляється від виконання вимог державного виконавця про надання можливості провести огляд та опис майна. Відсутні докази тому, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, а також підтвердження отримання вимог державного виконавця, що долучені до матеріалів подання. З матеріалів подання не вбачається, що ОСОБА_1В відмовився від проведення виконавчих дій, оскільки у постанові вказано, що двері ніхто не відкрив. До того ж така постанова складена лише в у жовтні місяці 2016 року.

Будь-яких інших доказів, на підтвердження того, що державним виконавцем використано усі права надані чинним законодавством для виконання судового рішення, суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що примусове проникнення до житла, належного боржнику є крайнім заходом та подання про застосування такого засобу є передчасним, оскільки державним виконавцем не використано усі права надані чинним законодавством державному виконавцю для виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дане подання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 210, 376 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

постановив:

У задоволенні подання державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби міста Хмельницький ОСОБА_1 про примусове проникнення до квартири за № 4 у будинку 65 по вулиці Другій Новій у м. Хмельницькому, одна четверта частина якої належить боржнику відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області, через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: