Справа № 2/593/114/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Бережанський районний суд Тернопільської області

"12" червня 2017 р.

в особі: судді Німко Н.П.

при секретарі Олексів О.Б.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 соціального захисту населення Бережанської районної державної адміністрації в Тернопільській області до ОСОБА_3 про стягнення надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім»ї,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 соціального захисту населення Бережанської РДА Тернопільської області (далі ОСОБА_2) звернувся в суд із позовом до відповідачки ОСОБА_3 й просив суд стягнути з відповідачки 35 608, 14 грн. надміру виплачених їй коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям ( далі ДСД) за періоди з 01 серпня 2013 року по 31 січня 2014 року в сумі 15 047,11 грн.; з 01 серпня 2014 року по 31 січня 2015 року в сумі 17 623,74 грн.; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову сторона позивача зазначила, що підставою для призначення та виплати відповідачці зазначеного виду соціальної допомоги була подана нею Декларація про доходи, у яких вона зазначила відомості про отриманий нею та її чоловіком (як членом її сім»ї) дохід у виді компенсації за догляд за особою понад 80-ть років. Однак, за результатами перевірки виявилося, що відповідачка та її чоловік не мали права на отримання такого виду компенсації, оскільки перебували за межами України в періоди, які передували зверненню за призначенням ДСД. Таким чином сторона позивача вважає що відповідачка не мала права на отримання ДСД, оскільки вона подала недостовірні відомості (чи приховала відомості), що вплинули або могли вплинути на встановлення її права на ДСД та на визначення її розміру. Поряд, у позові не вказано, що відомості про отриманий дохід та його розмір, як самої відповідачки, так і її чоловіка у виді компенсації за догляд особи похилого віку вказані у Декларації, не відповідають дійсності і є неправдивими.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі й просить їх задовольнити, уточнила, що надмірна виплата відповідачці коштів ДСД була здійснена за періоди з 01 серпня 2013 року по 31 січня 2014 року в сумі 15 047,11 грн.; з 01 серпня 2014 року по 31 січня 2015 року в сумі 17 623,74 грн. та в період з 01 травня 2015 року по 31 травня 2015 року в розмірі 2 937,29 грн.

В обґрунтування заявленої вимоги пояснила, що відповідач зверталася до ОСОБА_2 04 серпня 2014 року та 06 серпня 2013 року із заявами про призначення їй ДСД, при цьому нею подавалися заяви про призначення такого виду допомоги, довідки про склад її сім»ї та Декларації про доходи та майно її та членів її сім»ї за останні 6-ть місяців, які передували зверненню. У всіх випадках таких звернень, у своїх Деклараціях, відповідач вказувала, що вона та її чоловік за вказані періоди отримували компенсаційну виплату за здійснення догляду за особами престарілими віку. На підставі таких поданих документів, відповідачці було призначено й отримано нею ДСД на період з 01 серпня 2013 року по 31 січня 2014 року та з 01 серпня 2014 року по 31 січня 2015 року, а також у травні 2015 року. У подальшому, в результаті проведеної позивачем перевірки достовірності відомостей поданих відповідачкою при зверненні за ДСД у вказані періоди, було виявлено, що у згаданих деклараціях вона зазначила недостовірну інформацію про здійснення нею та її чоловіком догляду престарілих осіб, оскільки згідно інформації, наданої Службою Безпеки України, у періоди за які були подані згадані Декларації, відповідачка та її чоловік здійснювали виїзд за межі України та перебували за кордоном, а саме : чоловік позивачки ОСОБА_4 - з 10 лютого 2013 року по 11 березня 2013 року; з 06 червня 2013 року по 15 липня 2013 року; з 18 липня 2013 року по 19 серпня 2013 року; з 06 червня 2014 року по 28 серпня 2014 року; з 10 вересня 2014 року по 27 жовтня 2014 року; з 20 січня 2015 року по 27 лютого 2015 року; відповідачка ОСОБА_3 - з 14 червня 2008 року по 23 жовтня 2010 року; з 13 червня 2009 року по 16 липня 2009 року; з 14 червня 2009 року по 14 серпня 2009 року; з 12 червня 2011 року по 14 серпня 2011 року; з 12 червня 2012 року по 11 серпня 2012 року; з 12 червня 2013 року по 15 липня 2013 року. Як вважає представник позивача, з огляду на такі відомості, відповідачка та її чоловік не здійснювали у зазначені періоди догляду за престарілими особами і не мали права на отримання компенсаційних виплат, які були зазначені у згаданих Деклараціях. З врахуванням таких обставин, як вважає сторона позивача, відповідач не мала права на отримання вищезгаданого виду соціальної допомоги, оскільки відомості, викладені у згаданих деклараціях були неправдивими. Поряд з цим, у судовому засіданні представник позивача визнала, що розмір та вид доходу як відповідачки, так і її чоловіка, які зазначені у згаданих Деклараціях є достовірними, відповідачка та її чоловік дійсно у зазначений в Деклараціях період отримували такий вид доходу і в такому розмірі, який було визначено при вирішенні питання про надання відповідачці ДСД. Відомостями про те, що сім»я відповідачки має інші, додаткові джерела для існування, аніж ті, що вказані у згаданих деклараціях, сторона позивача не володіє. Також сторона позивача не володіє інформацією про мету виїзду відповідачки та її чоловіка за кордон та перебування їх за межами України у вищевказані періоди, як і інформацією про те, чи отримував вони у вказані періоди додатковий дохід.

Також, представник позивача визнала, що на час призначення відповідачці у вказані періоди згаданого виду ДСД, в складі її сім»ї було двоє неповнолітніх дітей.

У судове засідання відповідач та її представник не з»явилися, попередньо представник відповідачки подав до суду заяву у якій просить справу розглядати за його відсутності та без участі його довірительки. Також представником відповідачки подано письмове заперечення на позов, в обґрунтування якого загалом зазначено, що відповідачка та члени її сім»ї не приховували і навмисно не подавали відповідачу будь-яких недостовірних даних про доходи та майновий стан її сім»ї і ними не вчинено будь-яких дій, що могли б свідчити про порушення ними Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім»ям», а тому просить відмовити у задоволенні заявленого позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, взявши до уваги заяву представника відповідачки, дослідивши у судовому засіданні докази подані в обґрунтування позову та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги до задоволення не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст. 10, ст. ст. 57-60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази повинні бути належними і допустимими.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» від 01.06.2000 № 1768-III спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім'ям.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» (далі - Закон № 1768-ІІІ) державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї; малозабезпечена сім'я - сім'я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Нормами статті 4 Закону № 1768-ІІІ визначено, що особою, яка звертається за допомогою, надається декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім»ї. Також, для надання соціальної допомоги подається заява уповноваженим представником сім'ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації. …У заяві також дається згода сім'ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону….Місцеві державні адміністрації для мети цього Закону мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією органів доходів і зборів… Соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи…Рішення про призначення соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім'ї.

Згідно ч.1, ч.4 статті 7 Закону №1768-111, державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата у випадках, коли зокрема зясовано, що малозабезпечена сім»я має додаткові джерела для існування. Якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплати призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003р. № 250 визначає умови призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям».(Далі Порядок)

Пунктом 2 Порядку передбачено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям (далі - соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - органи праці та соціального захисту населення) за місцем реєстрації уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї.

Окрім цього, згідно п. 6 Порядку, для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім'ї подає органу праці та соціального захисту населення такі документи: заяву; документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім'ї; довідку про склад сім'ї; декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї) довідку про наявність та розмір земельної частки (паю).

Згідно з абзацом 2 п.25 Порядку виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, зокрема якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення.

Пунктом 28 Порядку також передбачено, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім'ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

З аналізу вище наведених норм права вбачається, що припинення виплати та повернення виплаченої соціальної допомоги з підстав, передбачених ч.І ст.7 Закону №1768-111, можливе за наявності таких обов'язкових умов:

-малозабезпечена сім'я має додаткові джерела для існування;

-відсутні обставини, передбачені ч.2 ст.7 цього Закону та дотримання процедури прийняття рішення місцевою державною адміністрацією про призначення соціальної допомоги у разі за наявності обставин та умов, передбачених частинами 1 та 2 ст.7 Закону №1768-111;

-наявність ознак (обставин) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру.

Отже, в розумінні ч.І ст.7 Закону №1768-111 припинення виплати соціальної допомоги малозабезпеченій сімї та/або повернення (стягнення) її, у випадку, коли з'ясовано, що малозабезпечена сім'я має додаткові джерела для існування, можливі тоді, коли дійсно встановлено, що такі мають місце або наявні обставини навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу; а також встановлення факту зловживання такої особи щодо приховування та подання нею недостовірних даних, пов'язаних із її доходами та майновим станом при призначенні соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі заяв відповідачки ОСОБА_3 про призначення ДСД та поданих нею документів, - довідок про склад сім»ї й декларацій за 6-ть місяців, які передували поданню таких заяв, заявниці (відповідачці) було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім'ї згідно рішень начальника ОСОБА_2 на період з 01 серпня 2013 року по 31 січня 2014 року та з 01 серпня 2014 року по 31 січня 2015 року, а також в період травня 2015 року.

Таку допомогу вона отримала і її розмір за вказані періоди склав 35 608, 14 гривень.

У деклараціях за 6-ти місячний період який передував зверненням відповідачки за призначенням ДСД, на підставі та з врахуванням яких відповідачці було призначено ДСД у вказані періоди, у розділі ІІ «Доходи членів сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, членів сім»ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей), відповідачкою було зазначено, що вона та її чоловік ОСОБА_3 отримують дохід у вигляді компенсації по догляду за особами старшою 80-ти років або інвалідом 1 групи (далі догляд).

Такі відомості сторона позивача не оспорила й погодилася, як з правдивими й такими, що були враховані як достовірні при призначенні відповідачці згаданого виду ДСД.

У подальшому, провідним державним фінансовим інспектором відділу контролю в соціальній сфері та культурі Державної фінансової інспекції в Тернопільській області на адресу відповідачки надіслано лист « про надання інформації» ( дата невідома), у якому зазначено, що відповідачка отримувала у визначений період ДСД; у своїх деклараціях при отриманні ДСД зазначала, що має вид доходу компенсацію по догляду за особою старшою 80-ти років або інвалідом 1 групи; разом з тим, з інформації, наданої Службою Безпеки України вбачається, що вона та її чоловік ОСОБА_3 перебували за межами України, а саме відповідачка в період з 14 червня 2008 року по 23 жовтня 2008 року; з 13 червня 2009 року по 16 липня 2009 року; з 14 червня 2010 року по 14 серпня 2010 року; з 12 червня 2011 року по 14 серпня 2011 року; з 12 червня 2012 року по 11 серпня 2012 року та з 12 червня 2013 року по 15 липня 2013 року; а чоловік відповідачки - в період з 10 лютого 2013 року по 11 березня 2013 року; з 06 червня 2013 року по 15 липня 2013 року; з 18 липня 2013 року по 19 серпня 2013 року; з 06 червня 2014 року по 28 серпня 2014 року; з 10 вересня 2014 року по 27 жовтня 2014 року, та з 20 січня 2015 року по 27 лютого 2015 року.

Також вказано, що вона ( відповідачка) не мала права на отримання вищезазначеної компенсаційної виплати непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за престарілою особою чи інвалідом 1 групи протягом вищевказаного періоду, а тому, відповідно до ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім»ям», вона не мала права на ДСД. Окрім цього, викладено прохання про повідомлення коли та яким чином нею ( відповідачкою) буде повернуто незаконно отримані кошти.

Повідомленням №-2510 від 12 травня 2015 року, надісланим начальником управління, відповідачку повідомлено, що виплата ДСД її сім»ї припиняється з 01 травня 2015 року з тієї причини, що «сім»єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан». Відомостей щодо повідомлення відповідачки про її обовязок повернути такі кошти на рахунки позивача із визначення певного строку, в дотримання п.28 Порядку, сторона позивача суду не надала й про їх існування суд не повідомила.

У судовому засіданні жодних відомостей, які б підтверджували той факт, що вказаний у декларації вид та розмір доходу сім»ї відповідачки не відповідав дійсності, як і те, що відомості про такий дохід були неправдивими, сторона позивача суду не повідомила.

Поряд з цим, виходячи із змісту обґрунтувань позовних вимог, підставою для повернення ДСД зазначено те, що відповідачка умисно надала недостовірну інформацію щодо здійснення нею та її чоловіком догляду за престарілими особами, що не відповідало дійсності й такі недостовірні чи приховані відомості вплинули або могли вплинути на встановлення права відповідачки на ДСД та на визначення її розміру. Суд звертає увагу, що зазначена підстава не відповідає змісту вищезгаданого повідомлення про причини припинення виплати ДСД.

Щодо відомостей про виїзд відповідачки та її чоловіка ОСОБА_3 за межі України в період отримання відповідачкою допомоги малозабезпеченій сім'ї, суд вважає, що такі відомості жодним чином не впливають на право відповідачки ОСОБА_3 на отримання такого виду соціальної допомоги, оскільки жодних належних й допустимих доказів отримання відповідачкою та її чоловіком додаткових прибутків у вказані періоди, аніж ті, що зазначені у поданих Деклараціях, сторона позивача суду не надала, а відтак вказане не свідчить, що малозабезпечена сім'я має додаткові джерела для існування, чи відпали підстави для отримання ОСОБА_3 відповідних виплат.

Суд вважає, що стороною позивача у судовому засіданні не доведено належними й допустимими доказами, що такі відомості пов'язані із майновим станом та доходами сім»ї відповідачки і вважає, що вони могли вплинути лише на умови виплати компенсації їй та її чоловіку по догляду за особою похилого віку.

Отже, суд не приймає до уваги посилання сторони позивача, що обґрунтованою підставою для подання даного позову до суду і відсутності у відповідачки права на отримання у згаданий період ДСД, стала навмисно подана нею недостовірна інформація про здійснення догляду нею та її чоловіком за час перебування відповідачки та її чоловіка за кордоном, за що ними отримувались компенсаційні виплати.

Таким чином судом встановлено, що при поданні декларації, яка слугувала підставою для призначення відповідачці ДСД за період, що передував зверненню, відповідачкою не вчинено навмисних дій по приховуванню суми доходу отриманого нею та її чоловіком, а також по навмисному поданню позивачу з цього приводу недостовірних відомостей, а відтак, передбачених п.28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям та ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» підстав для припинення відповідачці виплати згаданого виду допомоги у позивача не було, внаслідок чого й вимога про повернення таких коштів відповідачкою є необґрунтована.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу, що позов про стягнення таких коштів, всупереч п.28 згаданого Порядку предявлений позивачем без встановлення відповідачці строку для добровільного повернення таких коштів.

Відтак, суд приходить до висновку, що наведені позивачем підстави для стягнення з відповідачки надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям не узгоджуються із вимогами п.28 Порядку; в той же час, обґрунтувань щодо зловживань відповідачки позивачем не наведено, доказів щодо подання відповідачкою ОСОБА_3 документів із завідомо неправдивими відомостями або приховування відомостей щодо її (членів її сім»ї) майнового стану та доходів, сторона позивача суду не надала.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що наявність умислу на подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей та факт усвідомлення відповідачем протиправного характеру діяння та передбачення його шкідливих наслідків, як обов'язкову умову для припинення отриманої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, сторона позивача у судовому засіданні не довела.

Також, сторона позивача не довела у судовому засіданні жодними належними й допустимим доказами наявність інших або додаткових джерел для існування сім»ї відповідачки, аніж ті, що зазначені у її деклараціях.

Отже, сторона позивача у судовому засіданні не довела й наявності причин для припинення виплати та повернення виплаченої відповідачці згаданого виду соціальної допомоги з підстав, передбачених ч.І ст.7 Закону №1768-111.

За таких обставин, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд приходить до переконання про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 надміру виплачених коштів за призначеною державною соціальною допомогою як малозабезпеченій сім'ї в розмірі 35 608,14 гривень, отриманою відповідачкою в періоди з 01 серпня 2013 року по 31 січня 2014 року, з 01 серпня 2014 року по 31 січня 2015 року, та в період травня 2015 року.

З огляду на вищевикладене, на підставі Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім"ям", Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250, керуючись ст.ст.10, 11, 60,88, 212-216, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_2 соціального захисту населення Бережанської районної державної адміністрації в Тернопільській області про стягнення з відповідача ОСОБА_3 надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім»ї в розмірі 35 608 ( тридцять п»ять тисяч шістсот вісім) гривень 14 коп. за період з 01 серпня 2013 року по 31 січня 2014 року, з 01 серпня 2014 року по 31 січня 2015 року та з 01 травня по 31 травня 2015 року, за їх необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів після прийняття рішення суду. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення відповідно до ч.3 ст. 209 ЦПК України складено 16 червня 2017 року.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_5