Справа №464/3679/17
пр.№ 4-с/464/83/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2017 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Горбань О.Ю.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про визнання дій державного виконавця Сихівського відділ державної виконавчої служби м.Львова неправомірними та скасування постанови, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду зі скаргою про визнання дій державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львова неправомірними та скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу.

Обгрунтовує скаргу тим, що постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу Сихівського районного суду м.Львова за заявою ПАТ «Львівгаз» про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за спожитий природний газ. В подальшому, 24.12.2014 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Проте, оскаржувана постанова стягувачу не надходила, про існування такої заявник дізнався лише у травні 2017 р. з відповіді на відповідний запит. Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу слугувало те, що у боржника відсутнє майно. Проте, акт державного виконавця про перевірку майнового стану боржника у матеріалах виконавчого провадження відсутній, опис майна боржника не здійснювався, не вжито додаткових заходів щодо забезпечення доступу до житлового приміщення боржника, не ініційовано питання про обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Наведене дає заявнику підстави вважати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо ненаправлення на адресу ПАТ «Львівгаз» постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, а дії щодо винесення такої постанови - неправомірними. Тому просить скасувати оскаржувану постанову та зобовязати державного виконавця відновити виконавче провадження.

Представник заявника - стягувача ПАТ «Львівгаз» у судове засідання не зявився, клопотанням просить розглянути скаргу за відсутності їх представника.

Представник Сихівського ВДВС м.Львів в судове засідання не прибув, подав письмові заперечення, просить в задоволенні скарги відмовити, а розгляд справи проводити у відсутності представника установи.

З огляду на те, що учасники процесу, в тому числі боржники, в судове засідання не зявилися, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що у провадженні Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів перебувало виконавче провадження №40168542, відкрите 15.10.2013 з примусового виконання судового наказу Сихівського районного суду м.Львова про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3заборгованості за спожитий природний газ.

24.126.2014 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (1999 р.).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (1999 р.), чинного на момент вчинення оскаржуваних дій, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як вбачається зі змісту письмових заперечень на скаргу, державним виконавцем винесено постанову від 24.12.2014 про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав відсутності у боржника майна.

На думку суду, державним виконавцем дотримано вимоги щодо перевірки майнового стану боржника, в тому числі запитування в електронних державних базах даних та реєстрах наявності права власності або іншого майнового права боржників. Тим самим вжиті заходи в ході виконавчого провадження. Доказів зворотнього суду не надано. Тому посилання скаржника на порушення державним виконавцем положень ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) є безпідставними.

Також слід відзначити, що відповідно до п.5.1 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень право доступу до виконавчого провадження шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування всіх документів та відомостей виконавчого провадження мають сторони виконавчого провадження, у якому вони беруть участь.

Указаний доступ до інформації Єдиного реєстру здійснюється безоплатно та цілодобово з використанням звичайних програмних засобів перегляду інформації у мережі інтернет через веб-сайт, який ведеться Адміністратором Єдиного реєстру. З метою забезпечення доступу до інформації даного реєстру сторонам виконавчого провадження у постанові про відкриття виконавчого провадження розяснюється таке право, указуються адреса відповідного веб-сайту в мережі інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання.

Внесені відомості до Єдиного реєстру виконавчих проваджень, доступ до якого має кожна зі сторін виконавчого провадження стосовно повернення виконавчого документа також вказує про відсутність порушень прав стягувача, котрий є юридичною особою, в штаті котрого є юридичний відділ. Тим більше, що винесення постанови про повернення виконавчого документа не позбавляє стягувача права на повторне звернення в органи державної виконавчої служби на підставі виконавчого листа.

Оскільки відділом ДВС надано суду належні докази стосовно вжиття необхідних заходів в ході виконавчого провадження, а судом не встановлено обставин, які б свідчили про неправомірність дій державного виконавця, тому, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимоги скарги є необґрунтованими.

Керуючись ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (1999р.) ст.ст. 197, 383, 385 - 387 ЦПК України,

у х в а л и в :

у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про визнання дій державного виконавця Сихівського відділ державної виконавчої служби м.Львова неправомірними та скасування постанови про повернення виконавчого документу від 24.12.2014 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя О.Ю.Горбань