Провадження №2/522/7733/17
УХВАЛА

03 липня 2017 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі: головуючого судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: АКІБ «УкрСиббанк» відділення №217, про поділ спільного майна подружжя, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом про поділ спільного майна подружжя, виділення у власність, їй, ОСОБА_1, ? частину квартири АДРЕСА_1 вартістю 199 335 грн.; виділення у власність ОСОБА_2 ? частини квартири АДРЕСА_1 вартістю 199 335 грн..

08.06.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №55, яка розташована в м.Одесі по вул. Скиданівська, 8; та шляхом заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо житлового приміщення квартири №55, розташованої у місті Одесі, по сул. Скиданівська, 8.

В обґрунтування вимог заяви позивач вказує, що зазначена квартири була придбана відповідачем за договором іпотеки 23.09.2008 року, але в даній квартирі вона проживала з літа 2009 року по березень 2017 року, а саме: до моменту розірвання шлюбу з відповідачем. Вважає, що незважаючи на те, що квартира була придбана відповідачем до реєстрації шлюбу, а борг виплачувався за кредитним договором в період шлюбу, то таке майно є їх з відповідачем спільною власністю, так як діти в ній не зареєстровані, відповідачем без її згоди може бути відчужено на користь будь-якій іншій особі, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обовязковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного звязку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи заяву позивача про забезпечення позову, суд виходить з того, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду справи, суд може забезпечити позов наприклад, накласти арешт на майно, заборонити вчиняти певні дії, заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі.

Проаналізувавши зміст позовних вимог ОСОБА_1, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково, а саме в частині накладення арешту на ? частину квартиру АДРЕСА_2. В іншій частині задоволення заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки забезпечення позову шляхом накладення арешту на всю квартиру АДРЕСА_2, не є співмірним з позовними вимогами, а також, забезпечення позову шляхом накладення арешту охоплює заборону вчиняти будь-які дії щодо майна на яке накладено арешт.

Керуючись ст..ст.151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2, третя особа: АКІБ «УкрСиббанк» відділення №217, про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3.

В іншій частині задоволення заяви відмовити.

Копію ухвали направити до управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (м.Одеса, вул. Черняховського, 6) та сторонам по справі, для відома та виконання.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя Н.А. Ільченко

03.07.2017