Справа № 758/2612/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Кохановського В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» (надалі ПАТ «Енергобанк»), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Імідж Буковини» (надалі ТОВ «Імідж Буковини») про визнання припиненим договору поруки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до районного суду з позовною заявою, в якій просить визнати припиненим договір поруки від 30.09.2010 року, укладеним між позивачем та відповідачем на забезпечення виконання кредитних зобов'язань ТОВ «Імідж Буковини». Свої вимоги мотивує тим, що 30 вересня 2010 року між ПАТ «Енергобанк», що є правонаступником АТ «Енергобанк» та позивачем було укладено договір поруки №1, відповідно до умов якого останній є поручителем щодо виконання ТОВ «Імідж Буковини» своїх зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії №706-42 від 21.06.2007 року зі всіма змінами та доповненнями. Вказує, що п. 9 вказаного договору поруки передбачено, що договір вступає в силу з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання основного зобов'язання, однак вважає, що умови договору поруки про її дію до повного виконання основного зобов'язання, не свідчать про те, що договором встановлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч.4 ст. 559 ЦК України, то у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України. Позивач зазначив, що 07.12.2016 року ПАТ «Енергобанк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до нього та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №706-42 від 21.06.2007 року. Однак, позивач вважав, що його порука за договором поруки припинилася з 16.12.2015 року, оскільки ПАТ «Енергобанк» не пред'являв до нього в шестимісячний строк з дати зазначеної в Додатковій угоді №8 від 30.09.2010 року (термін дії кредитної лінії до 15.06.2015 року) до Договору про відкриття кредитної лінії №706-42 ніяких вимог з приводу погашення суми заборгованості. Відтак, дізнавшись у 2017 році про те, що відповідач подав позов до суду, позивач таким чином дізнався про порушення свого права. Оскільки Банк не звертався до нього, як до поручителя, з вимогами протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, вважає, що в силу положень частини четвертої ст. 559 ЦК України, порука припинилася.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, вказавши, що 15.06.2015 р. було припинене основне зобов'язання та надала додаткові письмові пояснення на обгрунтування своєї правової позиції.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість, пояснивши, що умови передбачені договором, заборгованість не погашена, договір є діючим. Вказав, що стороною позивача обраний не той спосіб захисту, оскільки ставить питання про припинення договору, а не припинення саме поруки як зобов'язання.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 21 червня 2007 року між АБ «Енергобанк», правонаступником якого є ПАТ «Енергобанк» та ДП «Імідж Буковина» ЗАТ «Імідж Закарпаття» було укладено договір про надання кредиту № 706-42, відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику кредит в сумі 1 500 000,0 грн., терміном дії до 20.06.2-010 року, зі сплатою 16% річних за користування кредитом.

Пунктом 1 Додаткової угоди №8 від 30.09.2010 року до Договору про відкриття кредитної лінії №706-42 від 21.06.2007 року відповідач та ТОВ «Імідж Буковини» внесли зміни до п.1.1. договору про відкриття кредитної лінії №706-42 від 21.06.2007 року, виклавши у такій редакції: «Банк відкриває позичальнику відкличну не відновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування 5 500 000, 0 грн, терміном дії до 15.06.2015 року.

30 вересня 2010 року між ПАТ «Енергобанк», що є правонаступником АТ «Енергобанк» та позивачем було укладено договір поруки №1, відповідно до умов якого останній є поручителем щодо виконання ТОВ «Імідж Буковини» своїх зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії №706-42 від 21.06.2007 року зі всіма змінами та доповненнями.

Пунктом 9 вказаного договору поруки передбачено, що договір вступає в силу з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання основного зобов'язання.

В грудні 2016 року ПАТ «Енергобанк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ДП «Імідж Буковина» про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №706-42 від 21.06.2007 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 16.01.2017 р. відкрито провадження у цивільній справі № 761/43366/16-ц за вищевказаним позовом в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в частині стягнення заборгованості з ДП «Імідж Буковина» відмовлено з посиланням на підсудність даних вимог господарському суду.

Тим самим, з звернення до Подільського районного суду м.Києва з позовом про припинення поруки, який надійшов 20.02.2017 р., обумовлено зверненням банку з позовом до ОСОБА_3 як поручителя.

Звертаючись до суду з позовом про припинення поруки, позивач посилається на те, що його порука за договором поруки припинилася з 16.12.2015 року, оскільки Банк не звертався до нього, як до поручителя, з вимогами протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (15.06.2015 року), а тому вважає, що в силу положень частини четвертої ст. 559 ЦК України, порука припинилася.

Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За своєю правою природою порука є зобов'язанням, у зв'язку з чим до таких правовідносин застосовуються загальні правила про припинення зобов'язання, визначені гл.50 розд.1 кн.5 ЦК України, а саме: в результаті виконання поручителем договору поруки; за домовленістю сторін тощо. Крім того, ст.559 ЦК України передбачає спеціальні підстави припинення поруки.

Припинення поруки у разі відсутності спору відбувається відповідно до закону і не потребує звернення до суду. За наявності спору, коли кредитор не визнає або заперечує факт припинення поруки на підставі закону, поручитель справі звернутися до суду за захистом свого оспорюваного права.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право у встановленому Кодексом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст.16 ЦК України.

Позивачем, як поручителем, заявлені до суду вимоги про припинення саме договору поруки, при цьому правове обґрунтування позовних вимог - ст.559 ЦК України, яке регулює припинення самого зобов'язання, яким є порука.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Між тим, способом судового захисту є не вимога про припинення договору поруки, а вимога про визнання поруки припиненою, оскільки порука припиняється не з моменту ухвалення судом рішення про це, а з моменту настання підстав, з якими законом пов'язане припинення поруки.

Право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки відповідно до п.7 ч.2 ст.16 ЦК України, яка передбачає припинення правовідносин. Висновки з цього питання містяться у правовій позиції Верховного Суду України, встановленій постановою від 21.05.2012 р. у справі № 6-69цс11.

Саме на такий підхід до вирішення спорів вказаної категорії вказано в аналізі застосування судами законодавства, яке регулює поруку як вид забезпечення виконання зобов'язання, підготовленого Верховним судом України в 2016 р.

Таким чином, позивачем обрано не той спосіб захисту, оскільки необхідно було звертатись з позовом саме про припинення поруки. Підстави припинення зобов'язання не можуть бути підставами припинення договору.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що позовні вимоги ОСОБА_3 не засновані на законі, в зв'язку з чим не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦК України сплачений позивачем при подачі позову судовий збір не підлягає поверненню.

На підставі викладеного, ст.ст.16, 553, 559 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 208-209, 212, 213, 214-215, 218 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Енергобанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Імідж Буковини» визнання припиненим договору поруки від 30.09.2010 р. № 1, укладеного між ПАТ «Енергобанк» і ОСОБА_3, - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова