УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості оплати спожитих послуг з централізованого теплопостачання, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області

від 08 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області

від 23 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» (далі - КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з відповідачів у солідарному порядку суму заборгованості, що складається з: 40 231 грн 83 коп. борг за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, 11 585 грн 97 коп. інфляційні втрати, 3 689 грн 75 коп. - 3% річних.

На обґрунтування позовних вимог КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» посилалося на те, що відповідачі мешкають у квартирі АДРЕСА_1 та забезпечуються послугами централізованого теплопостачання, які надає позивач.

Посилаючись на те, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 грудня 2014 року було скасовано судовий наказ № 127/21440-14-ц про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_5, ОСОБА_9 заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, сум інфляційних втрат та 3% річних від суми основного боргу, у зв'язку із чим станом на 09 лютого 2015 року через неналежне виконання зобов'язань з оплати спожитих послуг у відповідачів, починаючи з липня 2010 року, утворилася заборгованість у сумі 55 507 грн 55 коп., КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» просило задовольнити позов.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 лютого 2015 до участі у справі співвідповідачем залучено ОСОБА_8

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість з оплати послуг централізованого теплопостачання в розмірі 55 507 грн 55 коп., з яких: 40 231 грн 83 коп. - борг за спожиті послуги централізованого теплопостачання, 11 585 грн 97 коп. - інфляційні втрати та 3 689 грн 75 коп. - 3% річних.

Вирішено питання про розподіл судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 23 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення ОСОБА_5 на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

При новому розгляді справи суди попередніх інстанцій, частково задовольняючи позов, врахували висновки і мотиви скасування попередніх рішень, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2015 року, та на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, виходили з того, що згідно витягу з реєстру особових рахунків житлового фонду КП ОЦ житлово-комунального господарства м. Вінниці у квартирі АДРЕСА_2 значаться зареєстрованими десять осіб, проте протягом періоду часу, за який позивач просив стягнути заборгованість з оплати спожитих послуг, фактично проживало п'ять осіб: ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а також ОСОБА_4 з трьома неповнолітніми дітьми: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, а інші відповідачі хоча й були зареєстровані у зазначеному помешканні, але фактично вибули з нього в інші місця постійного проживання, у зв'язку із чим суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення з них заборгованості, як із солідарних боржників; при цьому судами також вмотивовано враховано переривання строку позовної давності у зв'язку із зверненням позивача до суду у 2014 році із заявою про видачу судового наказу, а також частковою сплатою ОСОБА_4 за надані послуги з липня 2010 року по вересень 2012 року, що підтверджується оборотними відомостями нарахувань за послуги з теплопостачання по квартирі (а. с. 4, т. 1).

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня

2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 23 лютого

2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

О.В. Попович