Провадження № 2/389/555/17
ЄУН 389/1502/17
У Х В А Л А

26 червня 2017 року суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1М, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Знамянської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Знамянської районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Предявлена позовна заява підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 5,6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Стаття 119 ЦПК України містить вимоги щодо форми і змісту позовної заяви.

За приписами вказаної статті, у позовній заяві крім інших даних повинні міститися виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання та до неї додається документ.

За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7, при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що до позовної заяви не додано обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку то спадкоємець також не набуває право власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, N 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

В разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Дана позовна заява потребує уточнення, оскільки у ній не зазначено обставини які унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріальному порядку. Крім того, з тексту позовної заяви вбачається, що позивач бажає отримати право на земельну частку своєї матері ОСОБА_3, померлої 02.11.2004 року. Факт смерті ОСОБА_3 підтверджено свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №595009 від 03.11.2004 року. Однак, в свідоцтві про народження позивача, в графі мати, зазначено «Довженко Анна Емельяновна»(рос. мовою). Зазначені неспівпадіння в прізвищі, імені та по батькові спадкодавця що існують в доданих до позову документах, не дають можливості ідентифікувати особу спадкодавця та встановити родинний звязок між нею та ОСОБА_2

Крім цього, вимога про визнання за ОСОБА_3, яка померла 02.11.2004 року, згідно свідоцтва про смерть серії 1-КИ №595009, права на земельну частку /пай/ є її особистим невід'ємним правом і не може бути привласнено іншою особою.

За вказаних обставин провадження у справі не може бути відкритим, а тому відповідно до ст.121 ЦПК України дана позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, протягом якого позивачеві необхідно надати суду докази родинного звязку між позивачем та ОСОБА_3, докази звернення позивача до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті останньої та уточнити вимоги в частині визнання за ОСОБА_3, яка померла 02.11.2004 року, згідно свідоцтва про смерть серії 1-КИ №595009, права на земельну частку /пай/.

Керуючись ст.ст. 119, 120, 121, 209, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Знамянської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз'яснити позивачу, що у разі невиконання вказаних вимог у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.М.Тьор