Справа № 363/697/17 Головуючий у І інстанції Войнаренко Л. Ф.
Провадження № 22-ц/780/3356/17 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 58 22.06.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого - судді Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Коцюрби О.П., Лівінського С.В., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 23 лютого 2017 року по справі за поданням державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И Л А :

22 лютого 2017 року державний виконавець Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Ляшенко Артем Захарович звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі ОСОБА_2, посилаючись на невиконання нею рішення Вишгородського районного суду Київської області від 05 липня 2012 року про стягнення із неї грошових коштів на загальну суму 162 241,45 грн., незважаючи на вжиті ним заходи реагування, передбачені чинним законодавством.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 23 лютого 2017 року подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Ляшенко Артема Захаровича задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_4 до виконання зобов'язань, покладених на неї виконавчим листом №2-135/12, виданого 14 грудня 2016 року.

На обґрунтування постановленої ухвали зазначено, що ОСОБА_5 від добровільного погашення заборгованості ухиляється, суд дійшов висновку про те, що подання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, де просить скасувати судове рішення, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права при її постановленні.

Просить постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у виїзді за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу у судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів ( посадових осіб ) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 05 липня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 майнову та немайнову шкоду, судові витрати на загальну суму 162 241,45 грн. на виконання якого 14 грудня 2016 року виданний виконавчий лист ( а.с. 3-4, 5 ).

Постановою державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження ВП №53187366, боржником за яким є ОСОБА_5 ( а.с. 5 ).

29 грудня 2016 року на її адресу місця проживання направлена копія постанови, однак матеріали справи не містять доказів її отримання адресатом.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22 червня 2015 року бездіяльність державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо незвернення до місцевого суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 визнана незаконною та зобов'язано його звернутись із відповідним поданням ( а.с. 7 ).

22 лютого 2017 року державний виконавець Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Ляшенко Артем Захарович звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі ОСОБА_2 ( а.с. 1-2 ).

На підтвердження заявлених вимог надав лише копію виконавчого листа, постанову про відкриття виконавчого провадження, докази направлення її копії боржнику, ухвалу суду, матеріали розгляду заяви ОСОБА_6 до Вишгородського відділу поліції ( а.с. 8, 9 ), які самі по собі, на переконання апеляційного суду, не свідчать про ухилення боржника від виконання судового рішення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не звернув на них уваги і на те, що державний виконавець не здійснив будь-яких дій, як свідчать матерали справи, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», спрямованих на стягнення грошових сум, розшук майна боржника і т.і. у відповідності до положень Закону України "Про виконавче провадження".

При цьому, відповідно до роз'яснень, що містяться в «Узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» Верховного суду України від 01 лютого 2013 року, особа, яка має не виконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Проте, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, що передбачено положеннями п. 19 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, матеріали справи не містять будь-яких доказів отримання ОСОБА_7 повідомлення про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, суд першої інстанції, в порушення положень ст. 10 ЦПК України, не роз'яснив заявнику наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і не сприяв здійсненню його прав, зокрема, щодо надання копій матеріалів виконавчого провадження для підтвердження заявлених вимог.

Не звернув уваги місцевий суд і на те, що рішення по справі ухвалено 05 липня 2012 року, набрало законної сили - 17 липня 2012 року, а строк пред'явлення виконавчого листа до виконання - один рік ( а.с. 3-4 ).

При цьому, виконавчий лист виданий 14 грудня 2016 року, а виконавче провадження відкрито 26 грудня 2016 року за відсутності доказів та правових підстав для цього.

Вказані порушення потягли неповне з'ясування судом всіх обставин справи, які є важливими, оскільки йдеться про обмеження прав громадянина на вільне пересування, що гарантовані Конституцією України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права при її постановленні, зокрема, ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду із України та в'їзду в Україну громадян України", ст. 313 ЦК України, на переконання суду другої інстанції, знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За таких обставин, постановлена ухвала підлягає скасуванню із передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції згідно положень ст. 312 ЦПК України, як така, що постановлена без додержання закону.

Не може бути задоволена апеляційна вимога апелянта про відмову в задоволенні подання державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Ляшенка Артема Захаровича, оскільки вирішення вказаного питання, згідно положень ст. 377-1 ЦПК України, відноситься до компетенції суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 23 лютого 2017 року по справі за поданням державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не підлягає.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.П. Коцюрби

С.В. Лівінський