АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 599/174/17Головуючий у 1-й інстанції Снігурський В.В.
Провадження № 22-ц/789/787/17 Доповідач - Парандюк Т.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Хома М. В., Костів О. З.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2; представника Зборівської РДА та голови Зборівської РДА ОСОБА_3; представника Тернопільської ОДА та голови Тернопільської ОДА ОСОБА_4; представника казначейства ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2 на рішення Зборівського районного суду від 16 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Зборівської районної державної адміністрації, Голови Зборівської районної державної адміністрації ОСОБА_6, Тернопільської обласної державної адміністрації, Голови Тернопільської обласної державної адміністрації ОСОБА_7, Головного управління Державного казначейства України у Тернопільській області про відшкодування збитків та моральної шкоди завданої протиправними діями органів державної влади та посадових органів державної влади, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Зборівської районної державної адміністрації, Голови Зборівської районної державної адміністрації ОСОБА_6, Тернопільської обласної державної адміністрації, Голови Тернопільської обласної державної адміністрації ОСОБА_7, Головного управління Державного казначейства України у Тернопільській області з вимогами стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 7295 грн. Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1 мільйон грн.

В обгрунтування своїх вимог посилалася на те, що у 2015 році вона взяла участь у конкурсі на заміщення вакантної посади начальника Відділу Держгеокадастру у Зборівському районі. Рішенням конкурсної комісії від 17.07.2015р. її рекомендовано для призначення на вказану посаду та її кандидатура погоджена Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України. Однак Зборівською РДА та Тернопільською ОДА неправомірно відмовлено у погодженні її кандидатури. Факт неправомірності відмови встановлено рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.09.2016р., яке набрало законної сили.

Вважає, що протиправні дії відповідачів завдали їй матеріальної шкоди у вигляді упущеної вигоди - втраченого заробітку в сумі 7295 грн., а також моральної шкоди, оскільки своїми протиправними діями, а також безпідставними скаргами у правоохоронні органи та органи виконавчої влади (СБУ, МВС, прокуратуру, органи Держгеокадастру) та моральним тиском, який не припиняється по сьогоднішній день спричинено істотні вимушені змін у життєвих і виробничих стосунках позивача, викликають напруженість та певний дискомфорт у відносинах із керівництвом. Вказані дії відповідачів завдають їй значної шкоди діловій репутації, що спричиняє моральні страждання та негативно впливає на стан здоровя. Суму моральних страждань позивач визначає у один мільйон гривень.

Рішенням Зборівського районного суду від 16 травня 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Зборівської районної державної адміністрації, Голови Зборівської районної державної адміністрації ОСОБА_6, Тернопільської обласної державної адміністрації, Голови Тернопільської обласної державної адміністрації ОСОБА_7, Головного управління Державного казначейства України у Тернопільській області про відшкодування збитків та моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на її користь (податковий номер НОМЕР_1) матеріальну шкоду у розмірі 7295 грн. та моральну шкоду у розмірі 1 000 000 грн., посилаючись на те, що суд не в повному обсязі з'ясував обставини справи, дав неналежну оцінку доказам у справі, що призвело до порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи викладені в ній.

Представник Зборівської РДА та голови Зборівської РДА ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Представник Тернопільської ОДА та голови Тернопільської ОДА - ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Представник Головного управління Державного казначейства України у Тернопільській області -ОСОБА_5 апеляційну скаргу не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Згідно ст.308 ЦПК України - апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.09.2016р., яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 до Зборівської РДА та Тернопільської ОДА задоволено, визнано протиправними, безпідставними та невмотивованими відмови відповідачів у погодженні призначення ОСОБА_1 на посаду Начальника Відділу Держгеокадастру у Зборівському районі Тернопільської області.

Відповідно до ст.ст. 1173, 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадової або службовою особою, при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів або цієї посадової особи.

Обов'язковими умовами відшкодування шкоди з державного бюджету згідно ст.ст. 1173, 1174 ЦК України є неправомірність дій відповідного органу та наявність причинно - наслідкового зв'язку між такими діями та завданою шкодою.

ОСОБА_1 просить стягнути в її користь упущену вигоду, так як за період з 01.09.2015 р. по 01.07.2017 р. вона працювала на посаді заступника начальника відділу Держгеокадастру у Зборівському районі. Однак, фактично виконувала обов'язки начальника відділу і різниця між заробітною платою начальника і заступника відділу за вказаний період становить 7295 грн.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

Зарплата начальника відділу позивачу не нараховувалася, тому наведені позивачем розрахунки упущеної вигоди є теоретичними і побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу.

В даному випадку наявні трудові правовідносини, тому ОСОБА_1 вправі вимагати нарахування і виплати їй доплат чи компенсацій за фактично виконувану роботу, невикористані відпустки, в порядку, передбаченому законодавством про працю та про оплату праці, а не упущеної вигоди, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.

Згідно ч.1,3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При ивзначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що заявлена нею сума моральних втрат 1 млн. грн. не обґрунтована, не доведено, а тому рішення суду в цій частині є вірним.

Згідно ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

ОСОБА_1 стверджує, що безпідставними скаргами у правоохоронні органи та органи виконавчої влади (СБУ, МВС, прокуратуру, органи Держгеокадастру) їй завдано моральних страждань.

Судом встановлено, що відповідач - Голова Зборівської РДА ОСОБА_6 неодноразово звертався в державні та правоохоронні органи з метою перевірки службової діяльності позивача.

Проте, за результатами її звернень будь -яких порушень виявлено не було, до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності ОСОБА_1 не притягувалася, про що свідчать відповіді на адвокатські запити її представника.

ОСОБА_1 продовжує працювати на займаній посаді у відділу Держгеокадастру у Зборівському районі, користується авторитетом у колективі, тому суд вважає, що її честі, гідності і діловій репутації шкода не завдана.

Звернення особи до правоохоронного чи державного органу, організації, наділених відповідно до закону владними повноваженнями, із заявою про неправомірні дії іншої особи, якщо цей орган чи організація наділені владними повноваженнями щодо поновлення законності у відповідних відносинах чи застосування передбачених законом санкцій до правопорушника не є підставою для відшкодування моральної шкоди. Таке право особи гарантовано ст.40 Конституції України, яка висловлена в позиції у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 р №8-рп/2003 та у постанові ПВСУ від 27.02.2009 р. №1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи (п.16).

Отже, суд вірно прийшов до переконання про відсутність причинно-наслідкового зв'язку між відмовами відповідачів у погодженні призначення ОСОБА_1 на посаду начальника відділу Держгеокадастру у Зборівському районі і спричинення їй будь-якої шкоди.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, суд першої інстанції об'єктивно прийшов до висновку про відмову у звадоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 1млн. грн. з відповідачів, оскільки ОСОБА_1 не доведено та не підтверджено жодним доказом факту завдання моральних страждань, душевних переживань, психологічного розладу, порушення нормальних умов життя та відносин як з членами сім'ї, так і працівниками, які спричиненні саме діями посадових осіб відповідачів.

Безпідставним є посилання заявника про те, що немотивованими відмовами відповідачів у погодженні кандидатури ОСОБА_1 на посаду начальника відділу Держгеокадастру у Зборівському районі за результатами конкурсного відбору, завдано матеріальну шкоду у вигляді упущеної вигоди( ст. 22 ч.2 ЦКУ) -втраченого заробітку, а саме різниці між посадовим окладом заступника начальника відділу( на якій працює з переривами по сьогоднішій день) та посадовим окладом начальника відділу (посада на яку повинна була бути призначена після погодження з районною адміністрацією), оскільки спростовуються нормами матеріального права та доказами , наявними в матеріалах справи, так як такі правовідносини вирішуються в іншому порядку.

Доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильність рішення суду першої інстанції., так як вони були предметом дослідження суду першої інстанції і додаткового правого аналізу не потребують.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, на представлених доказах, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Зборівського районного суду від 16 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_8