Справа № 755/6962/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Київської міської ради у якому просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном три місяці після померлої матері ОСОБА_3.

Вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої в спадок залишилася ? частина квартири АДРЕСА_1.

Вона являється єдиною донькою померлої ОСОБА_3

З 1999 року вона проживає у Федеративній Республіці Німеччина, оскільки там проживають її чоловік та діти.

Позивач зазначає, що вчасно прийняти спадщину після смерті своєї матері вона не змогла, оскільки вона проживає в іншій країні та за сімейними обставинами, які виникли з народженням трьох дітей у неї не було раніше можливості звернутися до нотаріальної контори для подання заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири АДРЕСА_2.

З метою отримання спадщини вона оформила довіреність на свою тітку ОСОБА_2. Вказану довіреність було посвідчено віце-консулом Генерального консульства України в Дюссельдорфі 20.01.2017 року ОСОБА_4

Позивач вказує, що із даною довіреністю її тітка звернулася до Першої Київської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири АДРЕСА_3.

23 березня 2017 року державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_2 підтримали позов та викладені у ньому обставини.

Представник позивача ОСОБА_6 додатково пояснив, що між позивачем та її матір'ю ОСОБА_3 були конфлікти, вони не підтримували стосунки майже 20 років, востаннє ОСОБА_1 приїздила в Україну у 2005 році, після чого позивач та її мати також не підтримували зв'язки та не спілкувались. ОСОБА_1 має трьох дітей віком 17-ти, 9-ти та 3-х років, тому не мала змоги потрапити в Україну.

Представник позивача ОСОБА_2 пояснила, що про смерть матері позивач дізналась не так давно, про це вони повідомили ОСОБА_1 коли їздили до неї в Німеччину.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, представником Київської міської ради ОСОБА_7 суду надані пояснення на позов з проханням розглянути справу у відсутності їхнього представника та прийняти рішення на підставі поданих позивачем доказів згідно чинного законодавства.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є донькою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвом про одруження.

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 11).

Відповідно положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою.

За нормою ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку у шість місяців не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. За заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

23 березня 2017 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Першої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3.

Відповідно постанови державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори від 23.03.2017 р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі вказаного свідоцтва у зв'язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 13).

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що вона з 1999 року з сім'єю проживає у Федеративній Республіці Німеччина, тому раніше не мала можливість звернутися до нотаріальної контори для подання заяви для отримання свідоцтва про право на спадщину за сімейними обставинами, які виникли з народженням трьох дітей.

На підтвердження заявлених вимог позивачем надано копії її закордонного паспорту, свідоцтва про народження, свідоцтва про одруження; свідоцтво про смерть ОСОБА_3, довідку про причину смерті ОСОБА_3 № 5444 від 28.12.2007 року, постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, договір міни від 19.05.1995 року на квартиру АДРЕСА_3 та свідоцтво про реєстрацію шлюбу спадкодавця.

Представники позивача в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_1 багато років не спілкувалася зі своєю матір'ю через наявні між ними конфлікти, про смерть спадкодавці позивач дізналася взимку 2017 року від родичів.

У постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 4 листопада 2015 року по справі № 6-1486цс15 викладено наступну правову позицію.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Позивачем суду не надано будь яких доказів на підтвердження поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Зазначені позивачем та її представниками підстави, наведені судом вище, не є такими, які можуть вважатися труднощами в написанні та поданні відповідної заяви про прийняття спадщини.

За вимогами статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вище викладене суд вбачає, що у ОСОБА_1 не існувало об'єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б перешкоджали їй звернутися із заявою про прийняття спадщини.

Незнання про смерть спадкодавця також не свідчить про поважність пропуску строку для прийняття спадщини. До такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 04.11.2015 року № 6-1486цс15.

За наведених обставини суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 1220, 1269, 1270, 1272 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 10, 11, 58, 60-64, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя