АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/6673/2017 Головуючий в 1-й інстанції - Лісовська О.В.
№ 754/2300/17 Доповідач-Чобіток А.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и л а:

20 лютого 2017 року позивач пред»явила вказаний позов до відповідача та зазначала, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 18.03.2011 року по 06.03 2015 року.ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син ОСОБА_4, який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач останній час не надає матеріальної допомоги на утримання сина, позивач просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини по 2000 грн. щомісяця.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року позов задоволено частково. Вирішено стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина ,ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1426 грн. щомісячно,починаючи з 20 лютого 2017 року і до повноліття дитини, на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн..

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким стягнути з нього на утримання дитини аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що судом не враховано його матеріальне становище, наявність у нього інших дітей та непрацездатних батьків.

Вислухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що з 18.03.2011 року по 06.03 2015 року сторони перебували у шлюбі , від якого мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу, син сторін проживає з позивачем, відповідач матеріально сина не утримує, має мінливий нерегулярний дохід .

Згідно з копією свідоцтва про народження, ОСОБА_2 має ще одну дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Стягуючи з відповідача на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1 426 грн. 00 коп., що є розміром прожиткового мінімуму, встановленого для дитини віком до 6 років, на утримання сина сторін, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є працездатною особою, має нерегулярний дохід, врахувавши при цьому , що ОСОБА_2 має на утриманні ще одну дитину.

Такий висновок суду є законним та обґрунтованим , постановленим з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновків якого доводи апеляційної скарги не спростовують.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить стягнути аліменти в розмірі 30 відсотків від його доходів, зазначаючи про те, що судом не враховано його матеріальне становище, наявність у нього інших дітей та непрацездатних батьків .

Проте з такими доводами відповідача колегія суддів погодитись не може, оскільки нормами ст. 184 СК України передбачено присудження аліментів у твердій грошовій сумі за умов, що платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід.

Оскільки відповідач офіційно не працює, то суд правильно призначив аліменти у твердій грошовій сумі.

При цьому колегія суддів враховує працездатний вік відповідача ( 37 років), наявність у нього на утриманні ще однієї дитини, що також було враховано і судом першої інстанції, відсутність інших осіб на його утриманні, вік дитини та її потреби в існуванні (їжа ,одяг, комфорт, користування житлово-комунальними, медичними послугами) та потреби в реалізації соціального та духовного розвитку .

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Зазначивши про те, що судом не враховано наявність у нього на утриманні непрацездатних батьків, відповідач будь-яких належних доказів зазначеному не надав.

При цьому слід зазначити, що наявність непрацездатних батьків, не звільняє від обов»язку утримувати дітей.

На підставі викладеного рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідним встановленим обставинам справи та відповідає інтересам дитини .

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: