Справа № 357/4141/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 про визнання незаконною відмови у вчиненні нотаріальної дії та зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 14.04.2016 року помер його дідусь ОСОБА_3, на момент його смерті позивач проживав разом з ним АДРЕСА_1, 21.07.2016 року він подав заяву про прийняття спадщини, що залишилася після смерті спадкодавця, 05.04.2017 року представник позивача звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_2 з заявою про видачу позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріусом було в цьому відмовлено. Позивач просить суд визнати незаконною відмову приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 від 05.04.2017 року за № 92/02-14; зобовязати відповідача видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 14.04.2016 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач до суду не зявилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмові заперечення на позов та фотокопію матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_3.

Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що 14.04.2016 року помер ОСОБА_3, що слідує з копії свідоцтва про його смерть /а.с.6/.

Після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 21.07.2016 року відкрито спадкову справу № 13/2016 на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті його діда /а.с.16/.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру /заповіти/спадкові договори/ від 21.07.2016 року № 44530723, інформація про заповіти від імені ОСОБА_3 відсутня /а.с.22/.

В судовому засіданні встановлено, що 15.09.2016 року Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області до приватного нотаріуса ОСОБА_2 було направлено претензію ОСОБА_5 з вимогами до спадкоємців щодо погашення заборгованості спадкодавця ОСОБА_4 за договором позики на суму 530 000 грн., що еквівалентно 20 000 доларів США; та аналогічну претензію ОСОБА_6 щодо погашення заборгованості спадкодавця ОСОБА_4 за договором позики на суму 265 000 грн., що еквівалентно 10 000 доларів США, що стверджується копіями заяв-претензій та листів Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори /а.с.30-42/.

12.10.2016 року із заявою претензією до спадкоємців щодо погашення боргу спадкодавця ОСОБА_4 за договорами позики на загальну суму 7 979 608 грн. звернувся до Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, що слідує з копії його претензії /а.с.95-127/.

Згідно матеріалів спадкової справи, 10.10.2016 року до приватного нотаріуса ОСОБА_2 звернулися із заявами про відмову від належної їм частки у спадщині за законом після смерті ОСОБА_4 на користь онука померлого ОСОБА_1 спадкоємці за законом першої черги, а саме: батько померлого ОСОБА_8, його дружина ОСОБА_9, дочка ОСОБА_10 та син ОСОБА_4, що стверджується копіями їх заяв з доданими документами про родинні стосунки /а.с.44-58/.

Як встановлено в судовому засіданні, 11.10.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області постановлено ухвалу про забезпечення позову по цивільній справі № 357/10181/16-ц 2/357/3923/16 за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10 про стягнення боргу за договором позики, згідно якої заборонено приватному нотаріусу ОСОБА_2 до набрання судовим рішенням по даній справі законної сили, проводити дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10 після смерті ОСОБА_3, який помер 14.04.2016 року, що слідує з копії даної ухвали суду /а.с.60/, яку було направлено на виконання приватному нотаріусу ОСОБА_2

05.04.2017 року до приватного нотаріуса ОСОБА_2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернувся представник ОСОБА_1 /а.с.132/.

На його звернення приватним нотаріусом ОСОБА_2 надано 05.04.2017 року за № 92/02-14 розяснення /а.с.137/, в якому приватний нотаріус вказує на те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом ОСОБА_4, прийняв спадщину в установлений строк, але на даний час у Білоцерківському міськрайонному суді знаходиться на розгляді цивільна справа № 357/10181/16-ц 2/357/3923/16 за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10 про стягнення боргу за договором позики, спадкоємці першої черги за законом відмовилися від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1, до нього перейшли всі права та обовязки, які належали померлому дідусеві ОСОБА_4 А тому видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4, не вбачається можливим до вирішення питання по суті по вказаній цивільній справі.

Вважаючи надане нотаріусом розяснення відмовою у вчиненні нотаріальної дії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

За ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини /ч.1 ст.1298 ЦК України/.

За положеннями ст.1220 цього Кодексу, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

В ст.49 Закону України «Про нотаріат» та Главі 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстровано в Мінюсті України 22.02.2012 року за № 282/20595, передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії,

відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні

для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові

наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом.

Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні

нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про нотаріат» та відповідно до Глави 14 вказаного вище Порядку, нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Отже, згідно вказаних вище правових норм, до суду може бути оскаржена нотаріальна дія, відмова у вчиненні нотаріальної дії або нотаріальний акт.

Слід зазначити, що за змістом ст.49 Закону України «Про нотаріат» оскарження до суду відмови у вчиненні нотаріальної дії можливе лише у разі винесення нотаріусом постанови про відмову в її вчиненні.

В даному випадку з наданих до суду доказів вбачається, що приватний нотаріус ОСОБА_2 не відмовляла ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, на звернення представника позивача нею було надано розяснення про те, що вчинення нотаріальної дії видача свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4, на даний час є неможливим до розгляду судом цивільної справи, на яку вказано вище в рішенні.

Згідно з п.3 Глави 2 Порядку, за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

При цьому судом приймаються до уваги також ті обставини, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4, оскільки всі спадкоємці першої черги відмовилися від спадщини на його користь, а тому ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2016 року по цивільній справі № 357/10181/16-ц 2/357/3923/16 було замінено первісних відповідачів на належного відповідача ОСОБА_1, що слідує з копії цієї ухвали /а.с.143/.

Отже, згідно приписів ст.1218 ЦК України до ОСОБА_1 перейшли усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті, в т.ч. і обовязки задовольнити вимоги кредиторів повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину відповідно до ст.1282 ЦК України.

Оскільки в суді вирішується спір за позовом кредиторів спадкодавця про стягнення боргу за договором позики, на що вказано вище, то вжиті судом заходи забезпечення позову у вигляді заборони приватному нотаріусу ОСОБА_2 проводити дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям - ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10 поширюються, як вважає суд, також і на ОСОБА_1, який є належним відповідачем по вказаній цивільній справі замість зазначених вище осіб та єдиним спадкоємцем за законом померлого ОСОБА_4

Ухвала суду про забезпечення позову набрала законної сили та є обовязковою до виконання за положеннями ст.14 ЦПК України, а тому приватним нотаріусом ОСОБА_2 правомірно було зупинено /відкладено/ вчинення нотаріальної дії до вирішення спору судом, тоді як позивачем оскаржується відмова у вчиненні нотаріальної дії.

Постанова приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії в матеріалах справи відсутня, тоді як предметом спору є саме відмова у вчиненні нотаріальної дії.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» зазначається, зокрема, що судам слід памятати про те, що особа, яка звертається до суду з позовом щодо відмови у вчиненні нотаріусом тієї чи іншої дії, повинна надати до позовної заяви постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка ним виноситься відповідно до вимог ч. 4 ст. 49 Закону № 3425-XII, та притримуватися при розгляді справ цієї категорії рекомендацій ВССУ, викладених у листі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

У п. 1 листа ВССУ № 24-753/0/4-13 йдеться про обовязковість у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

За ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Проаналізувавши все вищенаведене, суд вважає позов необґрунтованим та відмовляє в його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 1218, 1220, 1296, 1298 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Мінюсту України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстровано в Мінюсті України 22.02.2012 року за № 282/20595, ст.ст.10, 11, 14, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя ОСОБА_11