Справа №461/1985/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого - судді Радченко В.Є,

при секретарі - Сидорак М.А.

з участю:

представника відповідача Гарасимчука А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом Фермерського господарства «Бурка В.В.» до прокуратури Львівської області та Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до прокуратури Львівської області та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що при розгляді запиту на інформацію Фермерського господарства «Бурка В.В.» №207 від 19.05.2011 року порушено конституційні права позивача. Зазначив, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2016 року по справі 2а-7058/11/1370 визнано протиправними дії Прокуратури Львівської області по розгляду вказаного запиту відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» та зобов'язано прокуратуру Львівської області надати позивачу відповідь на запит №207 від 19.05.2011 року відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Стверджує, що такими діями Фермерському господарству «Бурка В.В.» завдано матеріальну та моральну шкоду. Зазначив, що матеріальна шкода полягає у недоотримані сум прибутків у випадку поміщення коштів на депозитний рахунок в банк. Моральна шкода полягає у приниженні ділової репутації шляхом глузування органів державної влади України та неможливість продовження активної підприємницької діяльності. Просив стягнути з держави України в особі Державної казначейської служби України 55 000 (п'ятдесят п'ять) тисяч грн.. на відшкодування матеріальної шкоди та 1000000 (один мільйон) грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті незаконних дій посадових осіб прокуратури львівської області при розгляді запиту на інформацію Фермерського господарства «Бурка В.В.» №207 від 19.05.2011 року.

В судове засідання представник позивача не з'явився. Направив на адресу суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Представник відповідача прокуратури Львівської області в судовому засіданні позов заперечив повністю. Надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що відсутні неправомірні дії чи бездіяльність, негативні наслідки для позивача, причинно-наслідковий зв'язок між ними, а також вина відповідача. Крім цього, зазначив, що на виконання вищезгаданого рішення Львівського окружного адміністративного суду прокуратурою області надано відповідь заявнику відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник Державної казначейської служби в судове засідання не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. В ст. 137 ЦПК України зазначено, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Судом встановлено, що 19.05.2011 року Фермерське господарство «Бурка В.В.» за вих. № 207 направило на адресу прокурора Львівської області запит на інформацію в порядку ст.40 Конституції України та Закону України «Про доступ до публічної інформації». В даному запиті просив надати інформацію по факту притягнення до відповідальності посадових осіб, винних в порушенні норм ст. 40 Конституції України та ст.. 97 КПК України при розгляді заяви про вчинений злочин за вих. №26 від 10.01.2011 року та надати копії всіх документів, зібраних при перевірці вказаного факту.

08.06.2011 року прокуратурою Львівської області надано представнику ФГ «Бурка В.В.» Бурці В.В. відповідь № 05/2/3-1882-09 про те, що звернення №107 від 19.05.2011 року повернено як таке, що не відповідає вимогам ч.3 ст. 5. Закону України «Про звернення громадян» з підстав того, що до такого звернення не додано належним чином оформлених повноважень на представництво ФГ «Бурка В.В.» (світлокопій угоди, довіреності на ведення справи, тощо). Роз'яснено, що у випадку дотримання вимогам ст. 5. Закону України «Про звернення громадян» таке звернення підлягатиме розгляду.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2016 року (справа №2а-7058/11/1370) визнано протиправними дії Прокуратури Львівської області по розгляду запиту на інформацію фермерського господарства «Бурка В.В.» від 19.05.2011 №207 відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» та зобов'язано Прокуратуру Львівської області надати фермерському господарству «Бурка В.В.» відповідь на запит від 19.05.2011 №207 відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2017 року постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2016 року по справі №2а-7058/11/1370 залишено без змін.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищатисвої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У ч.1 ст.16 Цивільного Кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч.2 цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок:

1)незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян;

2)незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу;

3)незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України, шкода завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ч.1 ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Твердження про нанесення позивачу майнової шкоди у сумі 55000 грн. суд вважає необгрунтованими. Як вказує позивач у позовній заяві, майнова шкода полягає у тому, що позивачем могли бути отримані прибутки в разі поміщення коштів на депозитний рахунок в банк, однак вони недоотримані в результаті незаконних дій прокуратури Львівської області. В матеріалах справи відсутні будь які докази на підтвердження того, що діями прокуратури Львівської області було завдано матеріальну шкоду позивачу, та порушено законні права позивача, передбачені Конституцією України. Позивачем не обґрунтовано належним чином вимоги немайнового характеру.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

В пункті 5 вказаної постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Позивач на підтвердження протиправних дій прокуратури Львівської області надав суду копію постанови Львівського окружного Львівського окружного адміністративного суду від 29.11.2016 року по справі №2а-7058/11/1370, згідно з якою визнано протиправними дії Прокуратури Львівської області по розгляду запиту на інформацію фермерського господарства «Бурка В.В.» від 19.05.2011 №207 відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проте позивач не надав суду жодного належного доказу, який би підтверджував наявність шкоди, спричиненої у зв'язку з приниженням ділової репутації ФГ «Бурка В.В.». Крім цього позивачем не доведено наявність будь-якого причинно-наслідкового зв'язку між шкодою та діями (бездіяльністю) відповідача прокуратури Львівської області. Належним чином позивачем не обґрунтовано вимоги немайнового характеру.

Позивач не надав суду достатніх належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх позовних вимог.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позовних вимог Фермерського господарства «Бурка В.В.» до прокуратури Львівської області та Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено сторонами, іншими особами, які беруть участь у справі, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Є. Радченко