Справа № 627/153/17
19 червня 2017 року смт. Краснокутськ
Краснокутський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - Каліберди В.А.,
з участю секретаря - Пушкар І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що починаючи з вересня 2000 року він проживав з ОСОБА_2 разом однією сім'єю та вели спільне господарство до дня її смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується депутатським актом.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3.
Позивач має намір успадкувати майно, оскільки являється спадкоємцем четвертої черги за законом, в зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом та прохає: поновити строк звернення до суду, встановити факт його проживання однією сім'єю з ОСОБА_2 в період з вересня 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року та визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.
У відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 та прохав їх задовольнити.
Представник відповідача - Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток.
Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача та свідків, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються.
Статтями 1 та 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб інтересів держави.
Згідно ст.ст. 15,16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.
Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.
Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.
Частиною 2 ст. 3 Сімейного кодексу України передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживала адресою: АДРЕСА_1
З вересня 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року за вказаною адресою з ОСОБА_2 повністю став проживати однією сім'єю ОСОБА_1 та з цього часу вони стали вести спільне господарство (акти депутата Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 6 січня 2017 року).
Зі свідоцтва про смерть, копія якого долучена до справи, серії НОМЕР_4, виданого 20 червня 2006 року Козіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року у віці 69 роки.
Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили факт проживання позивача ОСОБА_1 однією сім'єю з ОСОБА_2 з вересня 2000 року по день смерті ОСОБА_2, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.
Також вказані свідки суду пояснили, що ОСОБА_4 являється сусідкою покійної ОСОБА_2, а ОСОБА_3 є соціальним працівником та їм достовірно відомо, що в домоволодінні ОСОБА_2 з вересня 2000 року по день її смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_3 року, проживав ОСОБА_1 та вони вели спільне господарство та були пов'язані єдиним побутом, тобто приймали участь у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї. Окрім цього, ОСОБА_1 здійснив поховання ОСОБА_2
Із аналізу наведених доказів слідує, що ОСОБА_1, починаючи з вересня 2000 року і до ІНФОРМАЦІЯ_3 року проживав однією сім'єю з ОСОБА_2, тобто більше 5 років до дня її смерті.
А тому, враховуючи викладене суд вважає, що з метою захисту законних інтересів ОСОБА_1 даний юридичний факт слід визнати в судовому порядку.
Факт, про встановлення якого просить позивач, має для нього юридичне значення, оскільки надає право оформити спадкове майно.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 щодо встановлення факту проживання сім'єю обґрунтовані і підлягають задоволенню.
Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно слід зазначити наступне.
Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року залишилося спадкове майно, яке складається із права на земельну частку (пай) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2.
Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст. 1217 ЦК України.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.
Так, у четверту чергу, як передбачено ст. 1264 ЦК України, право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.
Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.
Право на спадкування за законом осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю, вперше були закріплені новим ЦК України. Разом з тим воно може поширюватися на відносини, які виникли у зв`язку з відкриттям спадщини до вступу в силу ЦК України в 2004 році. Якщо спадщина відкрилася до 01 січня 2004 року, але не була ніким з спадкоємців прийнята до настання цього терміну, то за умови прийняття судом рішення про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини, такі особи мають право на спадкування, не зважаючи на те, що факт відкриття спадщини і проживання однією сім`єю мали місце під час дії ЦК УРСР.
Такий висновок випливає із змісту абзацу першого пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень, згідно якого правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, та підтверджується постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року (абзац перший пункту 21 постанови).
Відповідно до змісту вказаного пункту, до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.
Наведене вище на думку суду відноситься до позовних вимог ОСОБА_1, бо позивач, проживаючи разом із ОСОБА_2, в період з вересня 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року, тобто по час смерті спадкодавці ОСОБА_2, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.
Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.
Згідно ч.3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, а тому враховуючи вищевикладене, позивач вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2
Інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку майна немає, про що свідчить відповідь Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 22.03.2017 року №405/01-14.
Окрім цього, як вбачається з депутатського акту від 06 січня 2017 року у подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_2 дітей не було, а єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_2 був ОСОБА_1.
Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення йому строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин.
Окрім цього, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Отже, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 набув права та обов`язки спадкодавці ОСОБА_2, то спадщина після смерті останньої належить позивачу, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права на земельну частку (пай) в порядку спадкування підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1217,1218,1258, 1264, 1268, ст. 10, ст. 11, ст. 60, ст. 61, ст. 208, ст. ст. 212-215,224-226 ЦПК України, суд,
Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.
Позов ОСОБА_1 до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, проживали однією сім'єю з вересня 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року, тобто до часу смерті ОСОБА_2
Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності КСП «Козіївське» на території Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА