Справа № 439/1228/16 Головуючий у 1 інстанції: Петейчук Б.М.
Провадження № 22-ц/783/2212/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і ОСОБА_2

при секретарі Куцик І.Б.

з участю представника позивача ОСОБА_3, представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Бродиводоканал" на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 27 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Комунального підприємства "Бродиводоканал" про стягнення недоврахованої та не виплаченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 27 січня 2017 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Стягнуто з Комунального підприємства "Бродиводоканал" на користь ОСОБА_6 не виплачену заробітну плату в розмірі 104343,25 грн.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач Комунальне підприємство "Бродиводоканал". Вважає рішення суду незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права. Стверджує, що позивач вже звертався до суду з аналогічним позовом, а позовні вимоги стосувалися стягнення недоплаченої заробітної плати за період 01 січня 2012 року по 01 травня 2014 року. Відповідно до рішення Бродівського районного суду Львівської області від 24 червня 2014 року №439/74/14-ц/2, позов було задоволено та позивачу виплачені кошти. Також звертає увагу, що з червня 2014 року по травень 2016 року позивачу виплачувалися більші суми, ніж ті, які зазначає позивач в розрахунку. В апеляційній скарзі просить рішення Бродівського районного суду Львівської області від 27 січня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.ч.1,2 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає що рішення суду першої інстанції таким вимогам.

Судом встановлено, що з 11 жовтня 1995 року по 31.05.2016 року ОСОБА_6 працював на комунальному підприємстві "Бродиводоканал". З 06 червня 2005 року працював на посаді начальника відділу збуту (ВЗ) КП "Бродиводоканал", з 02.02.2015 року переведений на посаду майстра обліково-розрахункової дільниці в звязку з реорганізацією відділу збуту.

Встановлено, що заробітна плата ОСОБА_6 нараховувалась та виплачувалась згідно встановленої схеми посадових окладів, сформованої відповідно до умов Колективного Договору на 2012 рік. Таку обставину сторони в суді першої інстанції в судовому засіданні визнали.

Також встановлено, що у 2012 році між Львівською обласною державною адміністрацією, Львівським обласним об'єднанням організацій роботодавців та Об"єднанням профспілок Львівщини укладено Територіальну Угоду на 2012-2014 роки.

Положення зазначеної вище Територіальної Угоди містять ширші гарантії для працівників щодо формування тарифної системи оплати праці ніж умови, що містяться у Колективних договорах на 2012 рік та на 2015 рік, що діє на КП "Бродиводоканал".

В розділі "Оплата праці" Колективного договору КП "Бродиводоканал" на 2012 рік із наступними змінами, а також Колективного договору КП "Бродиводоканал" на 2015 рік із наступними змінами, який чинний і у 2016 році, передбачено, що сторона власника зобов"язується згідно Територіальної Угоди між Львівською обласною державною адміністрацією, об`єднанням роботодавців та профспілковими об`єднаннями Львівської області встановити схеми посадових окладів керівників, професіоналів, фахівців і технічних службовців підприємства, що формуються виходячи з мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.ст. 46, 47 Територіальної угоди між Львівською ОДА і об'єднанням роботодавців та профспілковими об'єднаннями Львівської області на 2012-2014 роки заробітна плата начальника ВЗ, згідно повинна розраховуватись за формулою:

Мінімальна заробітна плата х 1.2 х 2,21, де: мінімальна з/плата х 1.2 - це мінімальна тарифна ставка робітника 1-го розряду, яка становить 120 % розміру мінімальної з/плати, встановленої законом (розділ 3. Оплата та нормування праці. Галузева угода). 2,21 - коефіцієнт співвідношення розміру місячного посадового окладу начальника ВЗ до мінімальної тарифної ставки робітника 1-го розряду, який встановлений, як написано в розділі «Оплата праці» колективного договору КП «Бродиводоканал», згідно з Територіальною Угодою між Львівською обласною державною адміністрацією, обласною організацією роботодавців та профспілковими об'єднаннями Львівської області, проте там такий коефіцієнт не зазначений. Окрім цього адміністрація не проводила перерахунок з/плати, пов'язаний зі зміною розміру мінімальної з/плати в квітні 2012 року та в липні 2012 року.

Заробітна плата начальника ВЗ, відповідно до Територіальної Угоди між Львівською обласною державною адміністрацією, обласною організацією роботодавців та профспілковими об'єднаннями Львівської області, повинна розраховуватись за формулою:

Мінімальна заробітна плата х 1.2 х 2 х X, де:

мінімальна з/плата х 1.2 - це мінімальна тарифна ставка робітника 1 -го розряду;

2 - коефіцієнт співвідношення по підгалузях та за видами робіт для підприємств, які експлуатують системи водопостачання та водовідведення він становить - 1.3 ( додаток 1 Територіальної Угоди);

X- коефіцієнт співвідношення по професії, посаді встановлений у розмірі - 2.93 - мінімальний коефіцієнт, який може бути встановлений для начальників виробничих, технічних та інших основних функціональних відділів підприємств водопровідно - каналізаційного господарства (ст. 46 та ст. 47 Територіальної Угоди).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_6 про стягнення на його користь з Комунального підприємства "Бродиводоканал" 104343 грн. 25 коп., суд виходив з тих обставин, що розмір посадового окладу позивачу встановлено з порушенням вимог Територіальної угоди між Львівською обласною державною адміністрацією, обласною організацією роботодавців та профспілковими об"єднаннями Львівської області на 2012-2014 роки, яка була обов"язковою для сторін колективного договору на 2012 та 2015 р.р. і загальна сума невиплаченої заробітної плати становить 104343 грн. 25 коп.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про оплату праці" організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на національному рівні; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод; колективних договорів; трудових договорів.

Частиною 2 ст. 97 КЗпП України передбачено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, Генеральною та Галузевими (регіональними) угодами.

Згідно з ч. 4 ст. 97 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами, як це передбачено ч. 4 ст. 97 КЗпП України.

Згідно з пунктами 4-5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" № 13 від 24.12.1999 року (надалі-Постанова), державне регулювання оплати праці полягає, зокрема, у встановленні розміру мінімальної заробітної плати та інших зазначених у законодавстві норм і гарантій оплати праці працівників підприємств, установ, організацій усіх форм власності, а також умов і розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, працівників підприємств, установ та організацій, що фінансуються чи дотуються з бюджету (статті 8, 12 Закону "Про оплату праці").

За цими межами здійснюється договірне регулювання оплати праці на основі системи угод, що укладаються на державному (генеральна угода), галузевому (галузева угода), регіональному (регіональна угода) та виробничому (колективний договір) рівнях відповідно до Закону "Про колективні договори і угоди".

Відповідно до пункту 5 вищезгаданої Постанови, необхідно враховувати, що норми і гарантії оплати праці, визначені законодавством для працівників підприємств, установ, організацій усіх форм власності, є мінімальними державними гарантіями і тому при договірному регулюванні вони не можуть бути погіршені. Йдеться, зокрема, і про мінімальний розмір заробітної плати.

Згідно з пунктом 5 вищезгаданої постанови, у будь-якому випадку оплата праці при виконанні працівником місячної (годинної) норми праці (обсягу робіт) не може бути нижчою від встановленої законом мінімальної заробітної плати. При визначенні, чи не є заробітна плата нижчою від мінімальної, до неї не включаються доплати, надбавки, заохочувальні та компенсаційні виплати.

Таким чином, зважаючи на вказані вище положення постанови, суд приходить до висновку, регулювання розмірів заробітної плати здійснюється на двох рівнях:

1) державному, що полягає у встановленні розміру мінімальних державних гарантій оплати праці, зокрема, мінімальної заробітної плати;

2) договірному, тобто на основі системи угод, що укладаються на певних рівнях, в тому числі, регіональному (Територіальна УГОДА) та виробничому (колективний договір).

Відповідно до частини 3 пункту 5 вищезгаданої постанови, мінімальні розміри ставок (окладів) заробітної плати, визначені як мінімальні гарантії оплати праці генеральною, галузевою або регіональною угодами, можуть бути зменшені (але не нижче від державних норм і гарантій) колективними договорами лише тимчасово на період подолання підприємством фінансових труднощів терміном не більше ніж на шість місяців.

Згідно із ст.11 Закону України "Про оплату праці" договірне регулювання оплати праці працівників підприємств здійснюється на основі системи угод, що укладаються на національному (генеральна угода), галузевому (галузева (міжгалузева) угода), територіальному (територіальна угода) та локальному (колективний договір) рівнях відповідно до законів.

Частиною 1 ст.628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 7 Закону України "Про колективні договори і угоди" передбачено, що зміст колективного договору визначається сторонами в межах їх компетенції. У колективному договорі встановлюються взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: зміни в організації виробництва і праці; забезпечення продуктивної зайнятості; нормування і оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); умов регулювання фондів оплати праці та встановлення міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці .

Так, в розділі "Оплата праці" Колективного договору КП "Бродиводоканал" на 2012 рік із наступними змінами, а також Колективного договору КП "Бродиводоканал" на 2015 рік із наступними змінами, який чинний і у 2016 році, передбачено, що сторона власника зобов`язується згідно Територіальної Угоди між Львівською обласною державною адміністрацією, об`єднанням роботодавців та профспілковими об`єднаннями Львівської області встановити схеми посадових окладів керівників, професіоналів, фахівців і технічних службовців підприємства, що формуються виходячи з мінімальної заробітної плати.

З огляду на положення Колективного договору КП "Бродиводоканал", відповідачем, як стороною колективного договору, взято на себе зобовязання, зокрема, щодо дотримання вимог Територіальної угоди при нормуванні і оплаті праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.), визначення умов регулювання фондів оплати праці та встановлення міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці., чого відповідачем після підписання колективного договору не було зроблено.

З врахування умов колективного договору, позивачем правильно здійснено розрахунок недонарахованої та недовиплаченої заробітної плати, загальний розмір якої склав 104343 грн. 25 коп.

Розглядаючи спір, районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги Комунального підприємства "Бродиводоканал" не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому у задоволенні такої скарги апелянту слід відмовити, а рішення Бродівського районного суду Львівської області від 27 січня 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Бродиводоканал" - відхилити.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 27 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_2