набрало чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/870/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2017 р.

Чаплинський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді - Пилипенко І.О.,

при секретарі - Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чаплинка, Херсонської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Чаплинський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, посилаючись на те, що він є синомГріховод ОСОБА_2, яка померла26.01.2017 року, у м.Армянськ, АР Крим, про що ДБУОЗ ЦМЛ м.Армянська було видане медичне свідоцтво про смерть серія 35 №023601 від 26.01.2017 року. Оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, ОСОБА_1 було відмовлено органом державної реєстрації актів цивільного стану у видачі свідоцтва про смерть українського зразка.

Просить суд встановити факт смертіГріховод ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, якапомерла 26 січня 2017 року та проживала по день смерті за адресою: ОСОБА_3 Крим АДРЕСА_1, місце смерті Україна, ОСОБА_3 Республіка Крим, м.Армянськ.

В судове засідання заявник не з'явився, в поданій заяві просив суд розглянути справу за його відсутності, вимоги викладені в заяві підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти заяви заперечень не має.

У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії II-АП №357444, виданогоАрмянським сільською радою Красноперекопського району, Кримської областіГріховод ОСОБА_4 є синомГріховод ОСОБА_2, актовий запис №272, від 23.10.1981 року.

З медичного свідоцтва про смерть серія 35№ 023601 від 26.01.2017 року, виданого Державною бюджетною установою охорони здоровя Республіки Крим ЦМЛ м.Армянська слідує, що ОСОБА_5, померла26 січня 2017 року в м.Армянськ, АР Крим, смерть наступила від хвороби.

ОСОБА_5 постійно мешкала за адресою реєстрації міста проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказане підтверджено копією медичного свідоцтва про смерть.

За приписамист. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою.

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 258 від 03.07.2001 року.

Відповідно до положень Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину.

За правилами ст. 1, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється діяКонституції та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно доКонституціїта законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цьогоЗаконудержавні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна; громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження та смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Lоizidou v. Тиrкеу», «Сургus v. Тиrкеу»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Моzег v. ThеRepublicofMoldovaandRussia», «IlascиаndОthers v. МоldovаandRussia») де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacasе), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ в порядку статті 257-1 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що медичним свідоцтвом про смертьсерія 35 № 023601 від 26.01.2017 року, виданого Державною бюджетною установою охорони здоровя Республіки Крим ЦМЛ м.Армянська слідує, підтверджено факт смерті ОСОБА_5, померлої26.01.2017 року в м.Армянськ, АР Крим, за місцем постійного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_6 не може отримати від закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть своєї матері в органах РАЦС на території України; встановлення вказаного факту необхідне заявнику для оформлення державної реєстрації смерті його матері, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_5

Відповідно до правилст. 257-1 ЦПК України, якою доповненоЦПК Українина підставіЗакону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» № 990-VIII від 04.02.2016 року, рішення суду про встановлення факту смерті допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 11, 60, 234, 235, 256, 208, 213, 257-1 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Чаплинський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 26 січня 2017 року та проживала по день смерті за адресою: ОСОБА_3 Крим АДРЕСА_1, місце смерті Україна, ОСОБА_3 Республіка Крим, м.Армянськ.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області, через Чаплинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя І.О. Пилипенко