Справа №: 343/758/17
Провадження №: 2/0343/407/17
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Керніцького І. І.,

секретаря Оленяк С.І.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1, що в м.Долина Івано-Франківської області, яка належала ОСОБА_3, яка померла 12.03.2014 року, спадкоємцем якої за законом був її син ОСОБА_4, який прийняв спадщину, проте за життя не оформив право власності та помер 27.09.2015 року.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 27 вересня 2015 року помер його батько - ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/2 частка квартири АДРЕСА_2, яка належала ОСОБА_3, яка померла 12.03.2014 року, спадкоємцем якої законом був її син ОСОБА_4, який спадщину прийняв, але за життя не оформив своїх спадкових прав.

15.01.2016 року він звернувся в Долинську міську державну нотаріальну контору Івано-Франківської області із заявою про прийняття спадщин після смерті батька ОСОБА_4, який помер 27 вересня 201 року.

Крім нього, спадкоємцем ОСОБА_4 є також син - ОСОБА_5. Між ним та братом 15.07.2016 року було укладено договір про поділ садкового майна, згідно якого вони падкоємцями частки вищевказаної квартири.

Батько спадкодавця - ОСОБА_2 та дружина спадкодавця - ОСОБА_6, відмовились від спадщини. Після смерті ОСОБА_3 єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину був її син - ОСОБА_4, який звернувся в Долинську міську державну нотаріальну контору Івано-Франківської області із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Інші спадкоємці за законом: чоловік ОСОБА_2, сини - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від прийняття спадщини відмовились на користь ОСОБА_4.

Для видачі свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_3, він подав в Долинську районну державну нотаріальну контору свідоцтво про право власності на вищезгадану квартиру, видане виконавчим комітетом Долинської міської ради народних депутатів Івано-Франківської області 27 травня 1994 року на імя ОСОБА_2 та ОСОБА_9 за підписом начальника органу приватизації ОСОБА_10. Однак, не відомо коли (дата не вказана) спеціаліст відділу економіки вносить виправлення в дане свідоцтво, яке підписане начальником органу приватизації ОСОБА_10. На підставі вищенаведеного, державним нотаріусом Долинської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_11 15 липня 2016 року, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку вказаної квартири, про що видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву від 13.05.2017 року, в якій вказав, що заявлені позовні вимоги визнає та не заперечує щодо ухвалення рішення за його відсутності (а.с.21).

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 1268 ч.3 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до ч.1 ст. 1269 даного кодексу, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1297 ч.1 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщинуна нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає обєктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права повязано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ №181346, що видане відділом ДРАЦС реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області 12.03.2014 року (а.с.6), ОСОБА_3 померла 12.03.2014 року.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-НМ №216562, виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області 30.09.2015 року (а.с.5), ОСОБА_4 помер 27.09.2015 року.

Про те, що позивач являється сином спадкодавця ОСОБА_4, свідчить копія свідоцтва про народження ОСОБА_1. серії ІІІ-АБ №317271, виданого 02.08.1990 року (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЯК №1166188, виданого 18.06.1966 року, вбачається, що спадкодавець ОСОБА_4 являється сином ОСОБА_3 (а.с.8).

Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №36977125 від 25.03.2014 року встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 звертався в Долинську міську державну нотаріальну контору Івано-Франківської області із заявою про прийняття спадщини після смерті мами ОСОБА_3 (а.с.12).

Про те, що позивач ОСОБА_4 звертався в Долинську міську державну нотаріальну контору Івано-Франківської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4, свідчить копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №42687013 від 15.01.2016 року (а.с.11).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно рішення органу приватизації ДЖФ виконкому Долинської міської ради від 27.05.1994 року за №568 вбачається, що квартира №53, яка знаходиться по вул.Грушевського,25А в м.Долина Івано-Франківської області, належить на праві сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.14).

Згідно довідки №234 від 17.06.2016 року, виданої Івано-Франківським ОБТІ встановлено, що підставою для реєстрації права власності на вище вказане житло слугувало свідоцтво про право власності, видане 27.05.1994 року (а.с.13)

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Долинської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 від 15.07.2016 року, що ОСОБА_4 подано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_3 за підписом начальника органу приватизації ОСОБА_10. Не відомо коли (дата не вказана) спеціаліст відділу економіки вносить виправлення в дане свідоцтво, яке підписане начальником органу приватизації ОСОБА_10. В п.1 глави 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вказано, що нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства, а в п.2 цієї ж глави вказано, що дописки, закреслені слова чи виправлення повинні бути застережені підписом відповідної посадової особи і печаткою установи, підприємства або організації, яка видала свідоцтво (а.с.15).

Позивач в судовому засіданні ствердив, що на час смерті ОСОБА_3, яка померла 12.03.2014 року, разом з нею проживав її син ОСОБА_4, який прийняв спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном.

Однак, суд дані твердження оцінює критично, оскільки вони нічим не підтверджені та спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Крім того, на запит суду № 343/758/17/2046/2017 від 19.05.2017 року, було отримано повідомлення від Долинської міської ради про те, що на час смерті ОСОБА_3, яка померла 12.03.2014 року, за адресою: вул.Грушевського,26А/53, м.Долина Івано-Франківської області, був зареєстрований ОСОБА_2 (а.с.31), що виключає факт проживання позивача за даною адресою.

При прийнятті рішення щодо відмови у задоволенні позову, суд також враховує позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладену в листі № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», в якому зазначено, що якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Більше того, як вбачається з матеріалів справи та підтверджено самим позивачем в судовому засіданні між ним та відповідачем по справі ОСОБА_2 15.07.2016 року було укладено договір про поділ спадкового майна за №846, згідно якого спадкоємцем частки квартири АДРЕСА_4 А в м.Долина Івано-Франківської області, являється позивач ОСОБА_4

Таким чином, оскільки на згадане вище нерухоме майно видано свідоцтво про право власності на житло, згідно рішення органу приватизації ДЖФ виконкому Долинської міської ради від 27.05.1994 року за № 568, суд вважає, що в даній справі відсутній предмет спору в розімінні диспозиції ст. 392 ЦК України.

За таких обставин, оскільки право власності позивача не оспорюється, то в задоволенні його позову до ОСОБА_12 про визнання права власності на нерухоме майно слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Питання судових витрат суд вирішує згідно зі ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст.316, 392 Цивільного кодексу України, ОСОБА_13 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", керуючись ст. ст.ст.1, 3, 11, 60, 208, 209, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майновідмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з часу його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні підчас проголошення судового рішення можуть оскаржити рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку на протязі десяти днів з часу отримання копії цього рішення.

Суддя

«Повний текст рішення суду виготовлено 22 червня 2017 року. Оригінал рішення суду знаходиться в матеріалах справи.

Суддя