Справа № 487/2130/17
Провадження № 2/487/1431/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

07.06.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі головуючого судді Агєєвої Л.І.,

при секретарі Ткаченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності,

В С Т А Н О В И В:

14.04.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності на квартиру №55 по вулиці Лазурній в м. Миколаєві, загальною площею 29,6 кв.м., житловою площею 14,5 кв.м., яка належить ОСОБА_1, ОСОБА_2 (до шлюбу ОСОБА_1) ОСОБА_4 та ОСОБА_3 згідно Свідоцтва про право власності на житло від 27 жовтня 1999 року, виданого Управлінням майном комунальної власності Миколаївської міської ради на підставі Розпорядження від 26 жовтня 1999 року за №653-р, зареєстрованого в Миколаївського міжміському БТІ від 04.01.2000 р. за реєстровим №20459 по 1/3 частці за кожним.

В судове засідання позивачі та їх представник не зявилися, представник позивачів надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала і просила задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення судом.

Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши надані матеріали, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 27 жовтня 1999 року, виданого Управлінням майном комунальної власності Миколаївської міської ради на підставі Розпорядження від 26 жовтня 1999 року за №653-р власниками квартири АДРЕСА_1 ум. Миколаєві, загальною площею 29,6 кв.м., житловою площею 14,5 кв.м., зареєстрованого в Миколаївського міжміському БТІ від 04.01.2000 р. за реєстровим №20459 є позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 (до шлюбу ОСОБА_1) С.В. та відповідач ОСОБА_3

Спірна квартира складається із однієї кімнати, загальною площею 29,6 кв.м., житловою площею 14,5 кв.м. та знаходиться на першому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку.

18 січня 2001 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірваний відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу від 18 січня 2001 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського району, актовий запис №29.

Судом також встановлено, що в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані усі троє співвласників квартири, а саме позивачі та відповідач, однак проживають лише позивачі, відповідач створив іншу сім'ю, з якою і проживає за іншою адресою, яка позивачам не відома.

В теперішній час виникло питання щодо відчуження частки нерухомого майна належного ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (до шлюбу ОСОБА_1) С.В., однак вирішити це питання позивачі не мають змоги, оскільки у право встановлювальному документі, а саме у Свідоцтві про право власності на житло від 27 жовтня 1999 року, виданого Управлінням майном комунальної власності Миколаївської міської ради на підставі Розпорядження від 26 жовтня 1999 року за №653-р, зареєстрованого в Миколаївського міжміському БТІ від 04.01.2000 р. за реєстровим №20459 не визначені частки кожного зі співвласників квартири. Вирішити це питання у нотаріальному порядку Відповідач категорично відмовляється.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ст. 372 ЦК України майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Оскільки у співвласників квартири не було ніякої домовленості по різниці часток у спільній сумісній власності, тому за кожним із співвласників квартири необхідно визнати рівне право власності, тобто по 1/3 частки квартири за кожним.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 212- 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р ІШ И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити частки у спільній сумісній власності на квартиру №55 по вулиці Лазурній м. Миколаєві, загальною площею 29,6 кв.м., житловою площею 14,5 кв.м., яка належить ОСОБА_1, ОСОБА_2 (до шлюбу ОСОБА_1) ОСОБА_4 та ОСОБА_3 згідно Свідоцтва про право власності на житло від 27 жовтня 1999 року, виданого Управлінням майном комунальної власності Миколаївської міської ради на підставі Розпорядження від 26 жовтня 1999 року за №653-р, зареєстрованого в Миколаївського міжміському БТІ від 04.01.2000 р. за реєстровим .№20459 по 1/3 частці за кожним.

Рішення набуває законної сили через 10 днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через місцевий суд в порядку визначеному ст. 294 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: Л.І. Агєєва