АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Панченка М.М., Волошиної В.М.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: Національний банк України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (надалі - ПАТ «Універсал Банк») про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Зазначав, що 02 листопада 2007 року між ним та відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» (надалі - ВАТ «Банк Універсальний»), правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», було укладено договір про надання споживчого кредиту № 06-2144К-07 про отримання позивачем кредиту, в сумі 100000 дол. США.

Посилаючись на те, що право власності на зазначені грошові кошти до нього не перейшло, валютний рахунок на який би вказана сума поступила на ім'я позичальника не відкривався, заявки на конвертацію в грошову одиницю України позичальник не подавав, заяви про перерахування цих коштів в оплату нерухомості не подавалось, у зв'язку з чим позивачем було надіслано відповідачу лист про надання інформації, відповідь на який останнім так і не була надана, просив визнати бездіяльність відповідача протиправною, зобов'язати відповідача надати інформацію на запит ОСОБА_2 від 18 серпня 2015 року, а саме:

1.Повідомити чи подавалась заява на Міжбанківську валютну біржу від ВАТ «Банк Універсальний» від 02 листопада 2007 року на конвертацію в сумі 100 000 дол. США від заявника через Банк і купівлю української гривні;

2. Повідомити чи направлялась заявка від 02 листопада 2007 року про продаж на Міжбанківській валютній біржі в сумі 100000 дол. США позичальником через банк на купівлю української гривні;

3. Якщо направлялась заявка, про продаж на Міжбанківській валютній біржі валюти то просив вказати по якому курсу була проведена продаж валюти на гривню, яка була знята комісії і скільки коштів зараховано в гривні після продажі вказаної суми валюти;

4. Повідомити номер валютного рахунку на який банк зарахував 100000 дол. США кредитних коштів.;

5. Надати копії меморіальних ордерів (заяви про видачу готівки) та/або платіжних доручень на оплату 100000 дол. США - на споживчі цілі.;

6. Надати такі розрахунки: суму погашеного кредиту; сума нарахованих відсотків (комісії); сума сплачених відсотків (комісії); сума нарахованих (з розрахунком) і сплачених штрафних санкцій; сальдо розрахунків на дату надання інформації;

7. Підтвердити повноваження особи, яка підписала генеральний договір про надання кредитних послуг № 06-2144К- 07 від 02 листопада 2007 року від імені банку.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення районного суду та постановити по справі нове рішення, яким позов задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши представника ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, 02 листопада 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є відповідач, та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №06/2144К-07, за яким позивачу було надано у тимчасове користування грошові кошти в розмірі 100000 дол. США, термін кредиту - 240 місяців, дата погашення кредиту - 01 листопада 2027 року, процентна ставка -13 % річних (а.с.58-59).

Згідно запиту на інформацію від 18 серпня 2011 року, який підписаний представником позивача, та копії фіскального чеку КМД УДППЗ «Укрпошта», представник позивача просив надати наступну інформацію (а.с.60):

повідомити чи передавались права кредитора по даному кредитному договору третім особам, якщо передавались, то направити правові підстави такої передачі; надати розрахунки суми погашеного кредиту, суми нарахованих відсотків (комісії), суми оплачених відсотків (комісії), суми нарахованих (з розрахунком) і сплачених штрафних санкцій, сальдо розрахунків на дату надання інформації; надати положення (інструкцію) про кредитування, що діяла на дату спірного правочину; підтвердити повноваження особи, яка підписала кредитний договір № 06-2144К-07 від 02 листопада 2007 року від імені банку; повідомити чи направлялась заявка 08 листопада 2007 року про продаж на Міжбанківській валютній біржі 100000 дол. США від позичальника через банк на купівлю української гривні, якщо заявка направлялась, то вказати по якому курсу було проведено продаж валюти на гривню, яка була знята комісія і скільки коштів зараховано в гривні після продажу вказаної суми валюти; повідомити номер валютного рахунку, на який банк зарахував 100000 дол. США, надати копії меморіальних ордерів (заяви про видачу готівки) та/або платіжних доручень на оплату 100000 дол. США на споживчі цілі.

На вищезазначений запит банком надано відповідь від 28 вересня 2015 року, в якій з посиланням ст. ст. 60, 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Правила зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, які затверджені постановою Правління НБУ від 14 липня 2006 року № 267 повідомляється, що письмовій запит оформлений неналежним чином, а саме не підписаний безпосередньо позивачем, а інша інформація відповідно до положень ст. 56 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. 21 Закону України «Про інформацію», внутрішньобанківського Порядку збереження відомостей, що становлять банківську таємницю та конфіденційну інформацію у ПАТ «Універсал Банк» - є інформацією з обмеженим доступом (а.с.98).

Відмовляючи в задоволенні позову районний суд виходив з того, що зі змісту запиту вбачається, що він не відповідає встановленим вимогам чинного законодавства.

Такий висновок суду першої інстанції колегія суддів визнає законним й обґрунтованим. Він повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених у рішенні доказів.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (далі - Закон про банки), відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. При цьому, банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку.

Згідно статей 47, 49 та 55 Закону про банки, банки здійснюють кредитне обслуговування боржника на договірних умовах.

Відповідно до пункту 1.8 Положення про порядок формування та використання банками України резервів для відшкодування можливих втрат за активними банківськими операціями, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 25 січня 2012 року № 23, банк за кожним кредитом боржника формує кредитну документацію (справу) боржника відповідно до вимог, визначених цим Положенням.

Кредитна документація (справа) боржника має містити мінімально необхідні дані, перелік яких наведено в додатку 2 до цього Положення.

Відповідно до ст. 56 Закону про банки, клієнт має право доступу до інформації щодо діяльності банку. Банки зобов'язані на вимогу клієнта надати, зокрема, інформацію та консультації з питань надання банківських послуг.

В той же час, відповідно до частини першої статті 60 Закону про банки інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Статтею 61 Закону про банки визначено, що банки зобов'язані забезпечити збереження банківської таємниці шляхом:

- обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю;

- організації спеціального діловодства з документами, що містять банківську таємницю;

- застосування технічних засобів для запобігання несанкціонованому доступу до електронних та інших носіїв інформації;

- застосування застережень щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її розголошення у договорах і угодах між банком і клієнтом.

Порядок розкриття інформації, що становить банківську таємницю, встановлений статтею 62 Закону про банки. Так, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи; за рішенням суду, на письмову вимогу відповідних державних органів, визначених цією статтею Закону. Особи, винні в порушенні порядку розкриття та використання банківської таємниці, несуть відповідальність згідно із законами України.

Крім того, вимоги до захисту, зберігання, використання та розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, визначені Правилами зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затвердженими постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року №2 267 (далі - Правила № 267).

Порядок та межі розкриття банками інформації, що містить банківську таємницю, визначені розділом 3 Правил № 267.

Відповідно до пункту 3.1 Правил № 267 письмовий запит та/або дозвіл клієнта про розкриття інформації, що містить банківську таємницю і власником якої є такий клієнт, складається за довільною формою.

Письмовий запит (дозвіл) фізичної особи - клієнта банку має бути підписаний цією особою. Її підпис має бути засвідчений підписом керівника банку чи вповноваженою ним особою та відбитком печатки банку або нотаріально.

Запит та/або дозвіл клієнта може бути включений до договору про надання банківських послуг, що укладається між клієнтом і банком. У договорі також можуть бути визначені підстави та межі розкриття банком інформації, що становить банківську таємницю клієнта.

За таких обставин, враховуючи вимоги діючого законодавства, районний суд правомірно відмовив в задоволенні позову, з підстав невідповідності форми запиту діючим нормам.

Твердження апеляційної скарги про те, що банк (відповідач) не спростував того, що для видачі кредиту в іноземній валюті комерційному банку необхідно здійснити конвертацію на банківській валютній біржі, а суд не розібрався з правовою природою правовідносин, що склались між позивачем та відповідачем, між тим, зробив висновки не дослідивши повноваження ОСОБА_1, колегія суддів визнає безпідставними, такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність правових підстав до задоволення позову, остільки запит складено без додержання порядку розкриття інформації, що становить банківську таємницю, а також не долучено до справи належних доказів направлення вказаного запиту на адресу банку.

Районним судом з достатньою повнотою з'ясовано обставини справи, зібраним доказам дано належну оцінку, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Згідно частини 1 статті 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 756/11534/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7064/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Тітов М.Ю.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.