ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/388/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Кириченко Н.О.,

при секретарі Палій Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання державного виконавця Дарницького РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Гвоздьова Б.Б. про примусове проникнення до житла або іншого володіння особи,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Дарницького РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Гвоздьов Б.Б. звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з поданням про примусове проникнення до житла або іншого володіння особи в якому зазначив про те, що виконанні у відділі державної виконавчої служби Дарницького РВДВС у м.ІКиїв ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавчий напис, вчинений 08.11.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. за реєстровим № 4988 про звернення стягнення на майно ОСОБА_4, а саме на : садовий будинок, цегляний під літ «Г», спорудження № 1-3,1, II, загальною площею 274,20 кв. м. та житловою площею 101,40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та земельну ділянку загальною площею 0,0583 га (цільове призначення - ведення садівництва), кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 що має бути примусово реалізовано шляхом проведення прилюдних торгів, а кошти від такої реалізації спрямуються на погашення заборгованості перед стягувачем в розмірі $158194,00 (сто п'ятдесят вісім тисяч сто дев'яносто чотири) долари США 00 центів та 40460,00 грн.

Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» 01.12.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53004756 та 19.12.2016 року направлено боржнику, а вже 21.12.2016 року вручена адресату особисто.

Того ж дня, державним виконавцем було підготована та відправлена вимога державного виконавця з зобов'язанням з'явитись до виконавчої служби та надати документи які підтверджуються сплату боргу за виконавчим документом. 21.12.2016 року боржник вимогу отримав та на сьогоднішній день ніяких документів про сплату боргу не надав.

Державним виконавцем було вжито наступні заходи примусового виконання рішення, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій, а саме:

16.12.2016 року державним виконавцем сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта ОСОБА_5 № 76021280, згідно якої за боржником дійсно зареєстровано право власності на садовий будинок, цегляний під літ «Г», спорудження № 1-3,1, II, загальною площею 274,20 кв. м. та житловою площею 101,40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та земельну ділянку загальною площею 0,0583 га (цільове призначення - ведення садівництва), кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та 20.12.2016 року винесено постанову про арешт належного боржнику майна.

Здійснювати інші дії державним виконавцем, щодо розшуку та арешту іншого майна не має підстав, оскільки за виконавчим написом стягнення звертається виключно на зазначене вище майно.

Отже 26.12.2016 року, державним виконавцем підготована та направлена за місцем проживання боржника та за місцем знаходження зазначеного вище майна вимога - повідомлення про необхідність бути присутніми при проведені 05.01.2017 року о 11.00 опису та арешту зазначеного вище будинку та земельної ділянки, за адресою АДРЕСА_2 28.12.2016 року ОСОБА_5 дані вимоги отримала та була належним чином повідомлення про проведення виконавчих дії.

05.01.2017 року року державним виконавцем здійснено вихід за місцем знаходження майна боржника, за адресою АДРЕСА_2 але двері на численні дзвінки не відчинили про, що складено відповідний акт.

17.01.2017 року державним виконавцем здійснено повторний вихід за місцем знаходження майна боржника, за адресою АДРЕСА_2 але й цього разу двері на численні дзвінки не відчинили про, що складено відповідний акт.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали подання та докази, якими воно обґрунтовується, приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні подання з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

З матеріалів подання вбачається, що 01.12.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53004756 на підставі виконавчого напису, вчиненого 08.11.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 4988 про звернення стягнення на майно ОСОБА_4.

20.12.2016 року винесено постанову про арешт належного боржнику майна, а саме: садовий будинок, цегляний під літ «Г», спорудження № 1-3,1, II, загальною площею 274,20 кв. м. та житловою площею 101,40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та земельну ділянку загальною площею 0,0583 га (цільове призначення - ведення садівництва), кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та 20.12.2016 року винесено постанову про арешт належного боржнику майна.

05.01.2016 року державним виконавцем складено акт про те, що за адресою: АДРЕСА_2 доступ до території приватного будинку та до самого жилого приміщення на вимогу державного виконавця не надано.

17.01.2016 року державним виконавцем повторно складено акт про те, що за адресою: АДРЕСА_2 доступ до території приватного будинку та до самого жилого приміщення на вимогу державного виконавця не надано.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

У частинах 1, 2 ст. 311 ЦК зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Державним виконавцем не надано доказів на підтвердження реєстрації місця проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1, а тому відсутні належні докази того, що боржнику вручено постанову про відкриття виконавчого провадження, також не надано доказів того, що боржник належним чином повідомлений про проведення виконавчих дій 05.01.2017 року та 17.01.2017 року та ухиляється від виконання виконавчого напису.

Крім того, слід зазначити про те, що акти щодо ненадання доступу до території приватного будинку датовані січнем 2016 року, тобто ще до відкриття виконачого провадження.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що подання не ґрунтується на чинному законодавстві, оскільки не надано належних доказів на підтвердження того, що боржника повідомлено про хід виконавчого провадження, а тому задоволенню подання не підлягає.

Керуючись ст. 30 Конституції України, ст. 311 ЦК України, ст.ст. 1, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 376 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Дарницького РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Гвоздьова Б.Б. про примусове проникнення до житла або іншого володіння особи - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: