Провадження № 2-о/761/179/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзьковій О.Л. при секретарі Голопич Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві справу за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з 26 січня 2007 року перебувають у шлюбі зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 76. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають з батьком. Подружнє життя не склалось. Близько одного року сторони проживають окремо один від одного через протилежні погляди на сімейне життя і різні характери, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейних відносин не підтримують, мають окремий бюджет. Вжиття будь - яких засобів щодо примирення вважають недоцільними, збереження шлюбу не відповідає, як інтересам сторін так і інтересам дітей. Між сторонами була досягнута домовленість щодо місця проживання дітей, які після розірвання шлюбу залишаються проживати із батьком, про що між сторонами укладено договір про визначення місця проживання дітей та щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків там з батьків, хто проживає окремо від дітей. Спору щодо аліментних зобов'язань у сторін один до одного немає, матеріальні витрати на виховання, освіту та забезпечення всебічного розвитку та життя дітей будуть здійснюватись сторонами сумісно, про що йдеться в укладеному договорі. Інших матеріальних претензій, які пов'язані із розірванням шлюбу та поділом сумісного майна сторони один до одного не мають. За таких обставин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять суд розірвати шлюб.

Сторони в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Зазначив, що вимоги викладені в спільній заяві підтримує та просить розірвати шлюб.

ОСОБА_2 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Вказала, що вимогу про розірвання шлюбу підтримує та просить задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що між сторонами 26 січня 2007 року було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено актовий запис № 76.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвами про народження, виданих Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актові записи № 591 та № 592.

Подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме участь той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей, згідно до вимог 109 СК України.

Як вбачається з договору між подружжям про визначення місця проживання дітей та щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з батьків, хто проживає окремо від дітей, від 05 липня 2016 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яцино К.С., зареєстрованого в реєстрі за № 757, відповідно до умов якого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишаються проживати разом із батьком за місцем його проживання та за його рахунок.

Також, умовами договору передбачено, що на момент підписання зазначеного договору місцем тимчасового проживання батька є: АДРЕСА_1. У разі зміни адреси місце проживання батька та дітей, батько зобов'язується не пізніше ніж за 10 календарних днів до фактичної зміни місця проживання письмово попередити матір про зміну місця проживання дітей .

Крім того, п. 2.1 договору передбачено, що батько зобов'язується утримувати дітей, забезпечувати їм належні умови проживання; оплачувати їх навчання (отримання ними повної середньої, повної вищої освіти); оплачувати факультативи, які відвідують діти; оплачувати витрати на надання дітям медичної допомоги; забезпечувати дітям належне проведення літніх та зимових канікул, спрямоване на їх оздоровлення та всебічний розвиток; нести інші витрати, спрямовані на належне виховання та всебічний розвиток дітей.

Пунктом 6 вказаного договору передбачено, що мати не звільняється від обов'язку приймати спільну батьком участь у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Згідно з п. 8 договору, батьки погодили, що спілкування з дітьми у святкові дні обумовлюється сторонами за домовленістю. Батьки погодили, що мати проводить із дітьми весняні та осінні канікули. Батько проводить із дітьми літні та зимові канікули.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як зазначили сторони в спільній заяві, шлюбні відносини припинені близько року та протягом такого ж періоду проживають окремо один від одного.

Також сторони вказали, що спору щодо місця проживання дітей, їх виховання, а також спору щодо поділу спільного майна немає.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Зважаючи на подану спільну заяву про розірвання шлюбу, враховуючи визнання подружжям неможливості збереження сім'ї та тієї обставини, що подальше перебування у шлюбі не відповідає як їх інтересам так і інтересам дітей, беручи до уваги домовленість про визначення місця проживання дітей та щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з батьків, хто проживає окремо від дітей, суд вважає за можливе задовольнити вимоги заявників та розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб заявник ОСОБА_2 при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 3,10,57, 234 ЦПК України, ст. ст. 112, 113 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований26 січня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 76 - розірвати.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили в разі пропущення вищезазначених строків або якщо його не скасовано після розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суддя: