Справа № 136/861/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"03" липня 2017 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

В складі :

головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участі секретаря Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 18.11.1984 року виконкомом Білянської сільської ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис № 8.

В позові позивач вказує, що вони мають у шлюбі дітей, які на даний час вже повнолітні. Причиною розпаду сім'ї позивач називає те, що останнім часом їх шлюбні відносини не складались, відповідач зраджує їй у подружній вірності, зловживає спиртними напоями, а тому на цьому ґрунті між ними виникали постійно сварки та скандали, спільне життя стало нестерпним, а також це все відображається на її здоровї, тому позивач вважає, що сім'я розпалась, отож її існування суперечить її інтересам, тому просить суд шлюб розірвати, вирішити питання про судові витрати.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати та вирішити питання про залишення їй прізвища набутого у звязку із реєстрацією шлюбу.

В судове засідання відповідач не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечує.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює розгляд справи в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, дійшов висновку про таке.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.11.1984 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії IІ-АМ № 283066.

Судом встановлено, що наміру примиритись сторони не мають, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу.

Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Зважаючи на те, що сторони не бажають миритись, виявили стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя буде суперечити інтересам сторін, тому приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Крім цього, відповідач позов визнав.

На підставі ст.174 п.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову.

Також, у відповідності до ст.113 СК України, суд вважає, що підлягає до задоволення вимога позивача про залишення їй прізвища набутого у звязку із реєстрацією шлюбу.

У відповідності до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст.ст. 105,110,112,113 СК України, керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Фалінська) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який був зареєстрований 18.11.1984 року виконкомом Білянської сільської ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис № 8.

Залишити позивачеві для подальшого іменування прізвище набуте нею, у звязку із реєстрацією шлюбу «Марчук».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640,00 грн.,та витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката в розмірі 250 грн., а всього 890 (вісімсот девяносто) гривень 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_4