Справа № 629/2207/17
№ провадження 2-о/629/86/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2017 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Харабадзе К.Ш., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту, посилаючись на те, що вона намагається встановити статус жертви нацистських переслідувань відповідно до Закону України «Про жертви нацистських переслідувань», оскільки на час ув'язнення її батьків вона була малолітньою, її було насильницько вивезено до Німеччини, її батьки працювали в Польщі в районі м. Млава на сільськогосподарських роботах. На неодноразові звернення до уповноважених органів з заявою про встановлення їй статусу «жертви нацистських переслідувань» відповідно до Закону України «Про жертви нацистських переслідувань», вона постійно отримувала відмови. Просить суд встановити факт, що вона є особою, яка була насильно вивезена з території колишнього Союзу РСР на примусові роботи на територію Німеччини або її союзників, що перебували у стані війни з колишнім Союзом РСР, або на території окупованих ними інших держав.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Згідно положень ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Кожна з перелічених категорій справ має свої особливості, але при всій їх відмінності всі вони володіють однією загальною ознакою, яка суттєво відрізняє їх від позовних справ і справ, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства; в них відсутній спір про право між зацікавленими особами, підвідомчий судовим органам. Окреме провадження є безспірним одностороннім, не містить ні матеріально-правових вимог, ні адресатів такої вимоги.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Із матеріалів заяви ОСОБА_1 убачається, що заявник намагається встановити статус жертви нацистських переслідувань з метою забезпечення їй соціального захисту шляхом надання пільг. Заявниця з питанням стосовно її соціального захисту та встановлення статусу жертви нацистських переслідувань зверталася до Міністерства соціальної політики України, головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, т.д. Даними органами їй зазначалося, що праця на сільськогосподарських роботах не відноситься до місць примусового тримання та примусових робіт, і підстав для встановлення статусу жертви нацистських переслідувань відповідно до статей 6-1 та 6-2 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань» громадянам, насильно вивезеним до Німеччини на примусові роботи у сільському господарстві, немає. З цим заявниця не погоджується, у зв'язку з чим звертається до суду. Отже, фактично між заявником і заінтересованими особами існує спір про право.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, оскільки убачає спір про право. Заява підлягає розгляду у порядку не окремого, а позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 121, 256 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: К.Ш.Харабадзе