Провадження № 4-с/522/151/17
Справа № 2-3078/11
У Х В А Л А

06 червня 2017 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за скаргою ПАТ «ОСОБА_1 Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осібна здійснення ліквідація ОСОБА_2 на дії В.о. начальника відділу Ренійського районного відділу державної виконавчої служби ГУЮ в Одеській області ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник 25.04.2017 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на дії В.о. начальника відділу Ренійського районного відділу державної виконавчої служби ГУЮ в Одеській області ОСОБА_3 (далі державний виконавець), заінтересована особа ОСОБА_4. та просив:

- визнати неправомірною бездіяльність В.о. начальника відділу Ренійського районного відділу державної виконавчої служби ГУЮ в Одеській області ОСОБА_3 по вжиттю заходів з розшуку майна по виконавчому провадженню №52202255;

- визнати незаконною та скасувати постанову В.о. начальника відділу Ренійського районного відділу державної виконавчої служби ГУЮ в Одеській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.03.2016 року по виконавчому провадженню №52202255;

- зобовязати В.о. начальника відділу Ренійського районного відділу державної виконавчої служби ГУЮ в Одеській області ОСОБА_3винести постанову про відновлення виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги зазначив, що 12.12.2014 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №2-3078/11 про стягнення з ОСОБА_4 на коритсь ПАТ «ОСОБА_1 Кредит» заборгованості за кредитним у розмірі 598428,17 грн. 25.08.2016 року ПАТ «ОСОБА_1 Кредит» направив заяву про відкриття виконавчого провадження. ОСОБА_5о. начальника відділу Ренійського районного відділу державної виконавчої служби ГУЮ в Одеській області ОСОБА_3 від 28.03.2017 року повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», у звязку з відсутністю майна боржника, на яке можливо звернення стягнення. Також зазначив, що державним виконавцем не було здійснено заходів щодо виявлення майна боржника, а саме виконавцем не було здійснено виходів за адресою боржника, не здійснено заходи по виявленню рухомого майна, заробітної плати і пенсії.

Представник заявника в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

В.о. начальника відділу Ренійського районного відділу державної виконавчої служби ГУЮ в Одеській області ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, проте надав суду письмові заперечення на скаргу та просив розглянути її за його відсутності.

ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється.

Суд, вивчивши скаргу, додані до неї документи, та копію виконавчого провадження ВП №52202068, оцінивши надані докази вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28.08.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ОСОБА_1 Кредит» та призначено уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ОСОБА_1 Кредит» ОСОБА_2

12.12.2014 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №2-3078/11 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОСОБА_1 Кредит» заборгованості за кредитним договором у розмірі 598 428,17 грн.

25.08.2016 року ПАТ «ОСОБА_1 Кредит» направив заяву про відкриття виконавчого провадження.

ОСОБА_5 державного виконавця В.о. начальника відділу Ренійського районного відділу державної виконавчої служби ГУЮ в Одеській області ОСОБА_3 від 13.09.2016 року відкрито виконавче провадження ВП №52202068.

Державним виконавцем було направлено запити до Пенсійного фонду України, Державної податкової служби України, щодо наявності доходів боржника, а саме отримання пенсій, заробітної плати, вкладів в банківських установах щодо боржника ОСОБА_4, проте згідно відповідей вказані відомості відсутні, та такий платник в органах ДПС не перебуває (відповді від 12.09.2016р, 15.09.2016р.

ОСОБА_5 державного виконавця В.о. начальника відділу Ренійського районного відділу державної виконавчої служби ГУЮ в Одеській області ОСОБА_3 від 26.09.2016 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_4 та оголошено заборону його відчуження.

Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав№69176273 від 28.09.2016 року, вбачається, що за боржником ОСОБА_4 не зареєстровано нерухоме майно.

Також було надано 06.10.2016р. запит до територіального сервісного центру 5151 м.Болград щодо виявлення рухомого майна, де вбачається що відомості відсутні.

Згідно відповіді ГУ Держгеокадастру в Одеській області №198 від 24.10.2016 року за маржиним не зареєстровані земельні ділянки.

Згідно відповіді з КП «Ренійське бюро технічної інвентаризації №270 від 25.10.2016 року нерухоме майно за ОСОБА_4 за адресою: м. Рені, вул. Соборна (Леніна) 108/7 не зареєстровано.

Згідно відповіді ТОВ СК «Акорд» №00027/17 від 03.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 не працює в ТОВ СК «Акорд» з 19.09.2016 року відповідно до наказу №58-К від 19.09.2016 року.

Згідно актів державного виконавця від 23.09.2016 року та 21.03.2017 року, ним було двічі здійснено вихід за адресою м. Рені,вул.Леніна 108/7, проте майно, на яке можливо звернути стягнення, відсутнє.

Згідно акту державного виконавця від 23.09.2016 року відсутні відомості з реєстру цивільних повітряних суден, які зареєстровані за ОСОБА_4

ОСОБА_5 державного виконавця від 28.03.2017року виконавчий документ №2-3078/11 виданий 12.12.2014 року повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №51122138 від 23.12.2016 року вбачається, що за боржником ОСОБА_4 не зареєстровано рухоме майно.

Відповідно до ст.. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець повинен здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом та вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.5 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження». у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно до постанови ВССУ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

У відповідності до ч.1 ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно до п.3 вказаної постанови, при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11).

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Згідно до розяснень, наданих ВССУ у п.18 постанови пленуму від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження ВП №52202068, суд вбачає, що державним виконавцем були вжито всіх заходів по виявленню майна боржника ОСОБА_4, проте майно або доходи боржника ОСОБА_4 на яке можливо звернути стягнення відсутнє, а тому державний виконавець діяв у відповідності та у межах повноважень, передбаченими Законом України «Про виконавче провадження».

З огляду, на що суд вбачає, що вимоги скарги ПАТ «ОСОБА_1 Кредит» заявлені не обґрунтовано та спростовані матеріалами справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 11, 15, 57, 60, 64, 169, 197, 208-210, 385 ч.2, 386, 387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволені скарги ПАТ «ОСОБА_1 Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осібна здійснення ліквідація ОСОБА_2 на дії В.о. начальника відділу Ренійського районного відділу державної виконавчої служби ГУЮ в Одеській області ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Домусчі Л.В.

06.06.2017