печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

09 червня 2017 року Печерський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді - Писанця В.А.

при секретарі - Ясеновенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому, просив стягнути з останнього на його користь майнову шкоду у розмірі 14621 грн., грошові кошти в розмірі 3500 грн. за проведення судової експертизи, витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1. В липні 2015 року та 05.09.2015 вказану квартиру було залито власником квартири № 47 у тому ж будинку, власником якої є ОСОБА_2, що спричинило позивачу матеріальну шкоду. Для встановлення розміру спричиненої шкоди ним було залучено експерта за складання висновку якого він заплатив 3500 грн., при цьому згідно висновку розмір спричиненої залиттям шкоди становить 14621 грн. Також позивачем були понесені витрати по оплаті правової допомоги у розмірі 3000 грн.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій також зазначив, що проти заочного порядку розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, місце судового засідання був належним чином повідомлений, незалежно від причин, суд розглядає справу за наявністю у справі доказів у відсутність відповідача. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Оголосивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25.02.1998.

13.07.2015 комісією ЖЕД «Печерська брама» складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) відповідно до якого залиття сталося з вище розташованої квартири № 47, а причиною залиття було пошкодження шлангу до пральної машини.

08.09.2015 комісією ЖЕД «Печерська брама» складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) відповідно до якого залиття сталося з вище розташованої квартири № 47, з метою встановлення причини залиття до вказаної квартири була направлена аварійна служба, яка потрапити до квартири не змогла, оскільки двері ніхто не відчинив.

Згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження від 09.11.2015 № 01.11.15, складеним судовим експертом ОСОБА_3, вартість робіт, які необхідно виконати для усунення встановлених на момент обстеження пошкоджень в приміщенні квартири АДРЕСА_1, які виникли в результаті залиття, яке сталося в липні 2015 року та 08 вересня 2015 року, становить 14621 грн.

Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до положень статті 1166 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, зокрема в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обов'язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди.

Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вказана стаття регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода , заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Тобто, відповідно до презумпції завдавача шкоди не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини.

Враховуючи встановленні в ході судового розгляду обставини суд знаходить доведеним факт спричинення позивачу шкоди внаслідок залиття квартири з вини відповідача, а тому приходить до висновку про задоволення вимог позову про відшкодування майнової шкоди у розмірі 14621 грн. та 3500 грн. сплачених за проведення судової експертизи для встановлення розміру такої шкоди.

При цьому також суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позову про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

У ч. 1 ст. 88 ЦПК України зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.),документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У пп. 47, 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року судам роз'яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.ст. 12, 46, 56 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч. 3 ст. 79, ст. ст. 84, 88, 89 ЦПК України.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї Постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

За перевіркою матеріалів справи суд знаходить доведеними та документально підтвердженими витрати позивача на правову допомогу адвоката у розмірі 3000 грн., квитанція здійснення касової операції від 17.02.2016 № 110.

Крім того, позивачем було оплачено судовий збір у сумі 551,21 грн.

Вказані витрати підлягають відшкодуванню позивачу відповідачем за правилами ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 61, 79, 88, 209, 213-215, 224 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 14621 грн., грошові кошти в розмірі 3500 грн. за проведення судової експертизи, витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн. та судовий збір в сумі 551,21 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.А. Писанець