Ухвала

іменем україни

26 червня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 липня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування 4 500 грн майнової шкоди, посилаючись на те, що позивач мав у володінні автомобіль «УАЗ», який перебував у неробочому стані та знаходився на території його будинку. Навесні 2014 року ОСОБА_5 запропонував йому продати нижню частину автомобіля. Приблизно у грудні 2014 року відповідач вже запропонував йому продати весь автомобіль, на що позивач погодився та отримав від відповідача 3 500 грн, а іншу частину грошей в сумі 4 500 грн відповідач зобов'язався передати йому через кілька днів. Однак у подальшому відповідач грошей йому не повернув, а у телефонній розмові повідомив, що кузов автомобіля продано лише за 300 грн, у зв'язку з чим відмовився сплатити обіцяні 4 500 грн.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 15 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26 грудня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, відмовляючи в позові, зазначав, що позивачем не було надано доказів в порядку ст. ст. 10, 60 ЦПК України, які можна було б визнати належним та допустимим, на підтвердження того, що між сторонами була досягнута домовленість про продаж автомобіля, що перебував у неробочому стані, саме за 8 тис. грн або що вартість цього автомобіля на момент укладення договору купівлі-продажу складала 8 тис. грн.

При цьому суд правильно застосував норми матеріального права на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (ст. 212 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити та залишити ухвалені судами рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 липня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

О.В.Кадєтова

С.О.Карпенко