Справа № 602/4/17
Провадження № 2/602/58/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" червня 2017 р. м.Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді - Костів Л.І.,

секретар - Домчук В.І.,

з участю:

представника позивачів - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ланівці цивільну справу за позовом представника позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6 до Білозірської сільської ради Лановецького району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Білозірської сільської ради Лановецького району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що у шестимісячний строк заявники не подали заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивачів посилається на те, що позивачі є спадкоємцями померлого за законом. ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є племінницями спадкодавця і спадкоємцями п»ятої черги, а ОСОБА_5, як сестра спадкодавця - спадкоємцем другої черги. Після смерті ОСОБА_7 позивачі звернулися до приватного нотаріуса Лановецького районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, однак, їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки ними не було подано відомостей, що підтверджують факт прийняття спадщини, не надано оригінал документа на спадкове майно та не подано заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний термін. Крім того, було встановлено, що на день смерті ОСОБА_7 разом з ним були зареєстровані та проживали ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які в родинних відносинах із спадкодавцем не перебували. Так як позивачі з ОСОБА_7 разом не проживали, їм не було відомо про наявність спадкового майна та вони не знали про необхідність подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини саме до шести місяців з дня смерті спадкодавця. Виходячи із наведеного, представник позивачів просить визнати причину пропуску строку прийняття спадщини поважною.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, хоч належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Представник позивачів ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача -Білозірської сільської ради Лановецького району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, хоч належним чином був повідомлений про місце, день та час розгляду справи. В попередньому судовому засіданні представник відповідача пояснив, що він позов визнає. Крім цього, повідомив, що на адресу Білозірської сільської ради Лановецького району Тернопільської області з Долинського районного суду Івано-Франківської області надійшла копія заяви, з доданими до неї матеріалами представника заявника ОСОБА_10 - ОСОБА_11, заінтересована особа по справі - Білозірська сільська рада Лановецького району Тернопільської області, про встановлення факту родинних відносин між сином ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року та його батьком ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Заслухавши пояснення представника позивачів, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Постановами приватного нотаріуса Лановецького районного нотаріального округу Голода О.С. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №242/02-31, №243/02-31, №244/02-31, №245/02-31 від 19 жовтня 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом в зв'язку з тим, що ними не було подано відомостей, необхідних для вчинення нотаріальної дії.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 05 травня 1999 року Білозірською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, актовий запис №18.

Згідно довідок №№1155, 1157, 1158 від 26 вересня 2016 року, №827 від 21 червня 2016 року, виданих Білозірською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1. З ним на день смерті проживали та були зареєстровані дружина - ОСОБА_8, син - ОСОБА_9, онук - ОСОБА_10 та більше ніхто не проживав та не був зареєстрований.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Лановецького районного нотаріального округу Голода О.С. №79/01-16 від 21 квітня 2017 року, після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року і на час смерті проживав в с.Шушківці Лановецького району Тернопільської області, спадкова справа не заводилася. Із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом зверталися племінниці: ОСОБА_13, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, сестра ОСОБА_5, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину в зв'язку з тим, що вказаними спадкоємцями не прийнято спадщини у встановлений законом строк у передбаченому законом порядку, про що винесено відповідні постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій. ОСОБА_10 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, не звертався, свідоцтво про право на спадщину на його ім'я ні за законом, ні за заповітом не видавалося.

ОСОБА_9 (син ОСОБА_7) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим 18 жовтня 2004 року Білозірською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, актовий запис №33.

Згідно довідки №1382, виданої 09 грудня 2015 року Білозірською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_9 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1, і з ним на день смерті проживав та був зареєстрований син - ОСОБА_10 та більше ніхто не проживав та не був зареєстрований.

Як вбачається з листа державного нотаріуса Лановецької державної нотаріальної контори Джуса С.З., №212/02-14 від 15 червня 2016 року, спадкоємцем померлого ОСОБА_9 є його син - ОСОБА_10, який 16 грудня 2015 року подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. 16 грудня 2015 року ОСОБА_10 видано свідоцтво про право на спадщину на земельну частку пай та майновий пай. Інші спадкоємці в нотаріальну контору не звертались.

Відповідно до листа державного нотаріуса Лановецької державної нотаріальної контори Джуса С.З. №214/02-14, виданого 15 червня 2016 року ОСОБА_10, спадкоємці ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, щодо оформлення спадщини в Лановецьку державну нотаріальну контору не звертались, спадкова справа не заведена.

Згідно листа державного нотаріуса Лановецької державної нотаріальної контори Джуса С.З. №213/02-14 від 15 червня 2016 року, ОСОБА_10 звертався до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належить ОСОБА_7, спадкоємцем якого був його син ОСОБА_9, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Однак, ОСОБА_10 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з відсутністю запису про батька в свідоцтві про народження ОСОБА_9, що унеможливлює встановити факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем.

Як вбачається з копії ухвали про відкриття провадження від 15 липня 2016 року по справі №343/1361/16-ц, Долинським районним судом Івано-Франківської області відкрито провадження за заявою ОСОБА_10, зацікавлена особа - Білозірська сільська рада Лановецького району Тернопільської області, про встановлення факту родинних відносин.

Згідно листа приватного нотаріуса Лановецького районного нотаріального округу Голода О.С. №92/01-16 від 01 червня 2017 року, після смерті ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року і на час смерті проживав в с.Шушківці Лановецького району Тернопільської області, спадкова справа нотаріусом не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно до відомостей Спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_9 заведена Лановецькою державною нотаріальною конторою 16 грудня 2015 року за №208/2015, номер у Спадковому реєстрі 58371063, видано Свідоцтва про право на спадщину 16 грудня 2015 року за номером 1-971, 16 вересня 2016 року за №1-626. Інформація про спадкоємців у Спадковому реєстрі та про наявність посвідчених заповітів або спадкових договорів відсутня.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

У відповідності до ст.ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття не залежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до Правового висновку Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року по справі №6-85 цс 12 у спорі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, встановлено, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються.

Відповідно до п.2 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Відповідно до ст.1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст.1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.ст.57, 58 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування,

Згідно ч.3 ст.212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки, представником позивачів не надано доказів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Зокрема, позивачами не наведено причин, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення цих дій. На думку суду, не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивачів щодо строку та порядку прийняття спадщини та необізнаність про наявність спадкового майна. Також позивачами не надано доказів, що спадкоємець, який прийняв спадщину, тобто ОСОБА_10, не погодився надати письмову згоду на прийняття спадщини позивачами, а відповідно, позивачами не дотримано нотаріального порядку оформлення спадщини. Крім того, позов подано до неналежного відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.1218-1219, 1268-1269, 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 215, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову представника позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6 до Білозірської сільської ради Лановецького району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л. І. Костів