Справа № 182/7024/16-ц
Провадження № 2/0182/1487/2017
14.06.2017 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Рунчевої О.В.
при секретарі Власенко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
ОСОБА_2 будучи зареєстрованою за вищевказаною адресою, однак з листопада 2014 року та по теперішній час не проживає, що в свою чергу позбавляє права позивача як власника вільно користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_1 просить суд, визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 12 в будинку №93 по вул. Патріотів України в м. Нікополі Дніпропетровської області.
Позивач надала суду заяву, в якій просить справу заслухати за її відсутності на підставі наданих суду доказів, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.16).
Відповідач про день слухання даної справи повідомлялася належним чином та повідомлення було направлено відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання та місця перебування відповідача зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак конверт до суду повернувся з відміткою "за строками зберігання" (а.с.15).
Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі - продажу, серія НВХ №831486, посвідченого 25 серпня 2016 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за №792 (а.с.4).
В даній квартирі зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та відповідач по справі ОСОБА_2, що підтверджується довідкою від 19 грудня 2016 року, виданою ОСББ "ОСББ -93" (а.с.6).
Відповідач за адресою реєстрації не проживає з листопада 2014 року, факт її не проживання підтверджується актом №7 від 19 грудня 2016 року, складеного головою правління ОСББ "ОСББ - 93" (а.с.5).
За таких обставин, суд даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач створює позивачу перешкоди у користуванні належною їй на праві власності квартирою, оскільки вимушує нести додаткові матеріальні витрати, за адресою реєстрації не проживає з листопада 2014 року без поважних причин, не сплачує кошти за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та добровільно не усуває ці порушення, а тому, виходячи із вимог ст. 391 ЦК України, позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.
Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Тому, в даному випадку сплачена сума судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. (п"ятсот п"ятдесят одна грн. 20 коп.) підлягає стягненню з відповідача на корись позивача (а.с.1).
На підставі вище викладенного, керуючись, ст. 317, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 10,11, 208 - 209, 212, 214-215, 218, 224 ЦПК України, суд -
ОСОБА_9 Олегівни до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартира АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН - НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. (п"ятсот п"ятдесят одна грн. 20 коп.) на користь позивача.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за заявою відповідача, поданою протягом 10 днів після одержання копії рішення.
Суддя: ОСОБА_10