АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Мазурик О.Ф., Кравець В.А.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою правонаступника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1, правонаступниками якої є ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності нерухомого майна, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Краковецької АллиМиколаївни, ОСОБА_6, Державної податкової інспекції Солом'янського району м. Києва Міністерства доходів і зборів України, третя особа: Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Солом'янського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у м. Києві, про визнання договору дарування недійсним,

в с т а н о в и л а :

Справа № 760/10908/13-ц Апеляційне провадження: № 22-ц-796/6430/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Букіна О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 23.01.2017 року у задоволенні заяви правонаступника ОСОБА_1 - ОСОБА_9 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, правонаступник ОСОБА_1 - ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити. Посилається на неправильне застосування норм процесуального права. А саме, вважає, що ухвалою суду було порушено конституційні права правонаступників позивача, ухвала суду не відповідає вимогам закону та Конституції України. Заявник у апеляційній скарзі детально описав обставини спору та вказав, що суд не оцінив доказів при постановленні ухвали, умисно не зазначив про висновки експертиз та свідомо діяв на користь квартиним аферистам.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Причини неявки ОСОБА_2 визнані неповажними, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у відсутності сторін, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши надані матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заява не ґрунтується на вимогах закону, які регулюють порядок забезпечення позову та виходить за межі предмету позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають нормам процесуального права.

З наданих матеріалів вбачається, що у травні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності нерухомого майна, ПН КМНО Краковецької А.М., ОСОБА_6, ДПІ Солом'янського району м. Києва Міністерства доходів і зборів України, в якому просила визнати недійсними інформаційну довідку та її «фотокопію з копії» № 9, видану ЖБК «Веселка»-від 28 січня 1992 року, зареєстровану в Київському міському бюро технічної інвентаризації (далі КМБТІ) 03.07.1992 року в реєстровій книзі № 13 за реєстровим № 140/30427; довідку-характеристику, видану Київським міським бюро технічної інвентаризації 15.12.2004 року за № 987670; реєстраційне посвідчення, видане Київським міським бюро технічної інвентаризації 03.07.1992 року, зареєстроване в Київському міському бюро технічної інвентаризації 03.07.1992 року в реєстровій книзі № 13 за реєстровим № 140/30427; довідку про присвоєння ідентифікаційного номера ДПА від 27.07.1998 року; договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між позивачем та відповідачем 17.12.2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Краковецькою A.М.; плани за поверхами та надані до них експлікації виконані КМБТІ 09.10.2013 року та 31.10.2013 року на будинок №11 по вул. Митрополита Василя Липківського (Урицького) в м. Києві; відновити її в правах власника вказаної квартири; скасувати реєстрацію вказаного договору дарування в КМБТІ, зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_6

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 12.07.2016 року заяву правонаступника ОСОБА_1- ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково, а саме накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що на праві власності належить ОСОБА_4 та заборонено ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії по відчуженню цієї квартири.

11.10.2016 року правонаступник ОСОБА_1 - ОСОБА_9 звернувся повторно до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на все спадкове майно передане ОСОБА_2 за заповітом, яке знаходиться у спірній квартирі АДРЕСА_1, яка зареєстрована за ОСОБА_4, шляхом складання державним виконавцем акту опису майна, що знаходилося у спірній квартирі, яке належало власнику квартири, накласти на це майно арешт, встановити пломби і опечатати двері та вікна. Накласти арешт на все особисте майно ОСОБА_2, яке він перевіз у зв'язку з доглядом за інвалідом 1-ї групи ОСОБА_1, що знаходилося у спірній квартирі шляхом складання державним виконавцем акту опису майна, що знаходилося у спірній квартирі, накласти на це майно арешт, встановити пломби і опечатати двері та вікна. Заборонити вчиняти дії: здійснювати крадіжку зі спірної квартири особистого майна ОСОБА_2, яке знаходиться в спірній квартирі та майна, яке передано йому та його синові ОСОБА_1 за заповітом; встановити факт крадіжки особистих речей ОСОБА_2 і речей переданих йому по заповіту за місцем знаходження спадкового майна; видати ОСОБА_2 необхідні його особисті речі у присутності державної виконавчої служби (туфлі, костюм, сорочка, галстуки, шкарпетки, шкіряна куртка, норкова шапка, професійні книжки, словники, наукові книжки, нагороди та відзнаки). В обгрунтування заяви посилався на те, що невжиття вказаних вище заходів забезпечення позову утруднить та зробить неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову визначено статтею 152 ЦПК України. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише у разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції правильно виходив з того, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не відповідає положенням ст. 152 ЦПК України та виходить за межі позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до детального опису обставин спору та не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в обраний заявником спосіб.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу правонаступника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді