РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6344/16-ц

пр. № 2/759/449/17

15 березня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення та зобов'язання укласти договір, треті особи: КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація,

встановив:

ОСОБА_1 в квітні 2016 року заявила позов, за яким просила на усунення перешкод в володінні належною їй на праві власності квартирою АДРЕСА_1, виселити з квартири ОСОБА_3, як таку, що вселилась в квартиру без її згоди, та зобов'язати ОСОБА_2 укласти договір найму житла, на визначених нею умовах та строк.

Даний позов ухвалою суду був обєднаний в одне провадження з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним, який ухвалою суду від 15.03.2017 року залишено без розгляду, у звязку з неявкою позивача.

Позивач та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні на вимогах позову наполягали, та надали поясненя, що зводяться до викладеного в заяві.

За писмовими запереченнями, відповідачі просили в позові відмовити, за необгрунтованістю.

Від третіх осіб надійшли заяви про розгляд справи без участі їх представників.

Судом встановлено таке.

Квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1, відповідно до свідоцтва про право власності, виданного органом приватизації Святошинської районної у м. Києві ради на підставі розпорядження від 18 травня 2004 року № 1077, тобто набута нею в порядку приватизації державного житлового фонду.

Згідно з довідкою КК « Центр Коммунального Сервісу» від 20.04.2016 року (ф.3), за адресою: АДРЕСА_2, разом з власником зареєстровані і проживають син власника ОСОБА_2 з 30.12.2004 року, та онука ОСОБА_5 з 31.07.2012р.

Крім того, в квартиру вселилась та проживає дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_3

Позивач вказує, що згоду на вселення останньої в квартиру не надавала, а на вселення ОСОБА_6 надала свою згоду під умовою укладення договору найму вселився на неодноразові вимоги покинути помешкання ОСОБА_3 не реагує.

Ці доводи позивача не спростовані відповідачами. Доводи проте, що вони вселялись до квартири на правах членів сім'ї власника, суперечать матеріалам справи.

Так, ОСОБА_2 свого часу проживав в квартирі на правах члена сім'ї наймача, проте покинув помешкання знявшись з реєстрації і вселився в квартиру вже після того, як позивач набула право власності на квартиру.

Що стосується ОСОБА_3, то вона не зареєстрована за адресою спірного, що однозначно вказує на те, що позивач згоду на її вселення не надавала.

З наведеного суд приходить до висновку, що відповідачі проживають в АДРЕСА_1 на правах тимчасових мешканців, а тому на першу вимогу власника мають звільнити квартиру.

За таких обставин, суд знаходить вимоги позову про виселення ОСОБА_3 обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Що стосується вимог про зобов'язання ОСОБА_2 укласти договір оренди (найму) житлового приміщення, то суд вважає за необхідне в їх задоволенні відмовити за підстав необгрунтованості законом.

До того ж, ці вимоги суперечать принципу свободи договору, що визначений ст.ст.6, 627 ЦК України.

Отже позов може бути задоволено частково, відповідно до нведених вище висновків.

На підставі наведених в рішенні норм закону, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення та зобов'язання укласти договір задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в праві власності на квартиру АДРЕСА_1, шляхом виселення з квартири ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, без надання їй іншого житла.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий Сенько М.Ф.

.