Справа № 177/1825/16-ц
Провадження № 2/177/227/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 червня 2017 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Коваль Н. В.

за участі: секретаря Зборівської І. С.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Криворізького районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 ОСОБА_2», про зняття арешту з майна

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду зазначеною позовною заявою, уточнивши яку просила суд зобовязати відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зняти арешт з майна, яке належить ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в тому числі з житлового будинку за адресою: Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Карла Маркса, 50, який накладений відповідно до постанови Відділу ДВС Криворізького районного управління юстиції у Дніпропетровській області від 06 грудня 2012 року № ВП 35635307.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що 06 грудня 2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції відкрито виконавче провадження про стягнення з неї на користь «ОСОБА_3 ОСОБА_4» заборгованості у сумі 233 064,36 грн., на підставі судового наказу №2-н-8086 від 25 вересня 2009 року виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

При цьому державним виконавцем накладено арешт на все її майно, в тому числі житловий будинок за адресою: вул. ОСОБА_5. 50, с. Лозуватка, Криворізький район, Дніпропетровська область.

Постановою державного виконавця від 07 червня 2013 року вказаний виконавчий документ повернуто стягувачеві, при цьому в п. 2 вказаної постанови зазначено - припинити чинність арештів майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення. Але арешт з її майна знято не було.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2015 року скасовано судовий наказ від 25 вересня 2009 року про стягнення з неї боргу на користь банку «ОСОБА_3 ОСОБА_4» в сумі 233 064,36 грн. Вказана ухвала направлена нею до державної виконавчої служби 12 серпня 2015 року

Але листом від 10 вересня 2015 року ВДВС Криворізького РУЮ відмовив їй в з арешту з її майна, так як виконавче провадження не перебуває на виконанні.

Єдиним можливим шляхом захисту своїх прав позивач вважає звернення до суду, оскільки від ВДВС Криворізького РУЮ вона отримала фактичну відмову в задоволенні її прохання щодо зняття арешту на підставі ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи - ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_2» в судове засідання не зявився, від них надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 21).

Суд, вислухавши присутніх учасників справи, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за наступних законних підстав.

Судом встановлено, що 06 грудня 2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь «ОСОБА_3 ОСОБА_4» заборгованості у сумі 233 064,36 грн., на підставі судового наказу №2-н-8086 від 25 вересня 2009 року виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. При цьому державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника (а.с. 4,3).

Постановою державного виконавця від 07 червня 2013 року вказаний виконавчий документ повернуто стягувачеві, при цьому в п. 2 вказаної постанови зазначено - припинити чинність арештів майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення, але арешт з майна знято не було (а.с. 5).

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2015 року скасовано судовий наказ від 25 вересня 2009 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь банку «ОСОБА_3 ОСОБА_4» в сумі 233 064,36 грн. (а.с. 7).

Позивачем до державної виконавчої служби 12 серпня 2015 року направлена заява з проханням зняти арешт з належного їй майна разом з ухвалою про скасування судового наказу (а.с. 7). Однак листом від 10 вересня 2015 року ВДВС Криворізького РУЮ відмовив їй в з арешту з її майна, так як виконавче провадження не перебуває на виконанні (а.с. 8).

Як видно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с. 36-37) державна реєстрація обтяження арешту нерухомого майна на підставі постанови ВДВС Криворізького РУЮ здійснена 06 грудня 2012 року

До кола майна, на яке накладено арешт постановою ДВС, включено і нерухоме майно у вигляді житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. ОСОБА_5. 50, с. Лозуватка, Криворізький район, Дніпропетровська область

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.7 ст.319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Так, відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, для забезпечення реального виконання рішення суду застосовується арешт майна боржника, який може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно ст.50 цього Закону, у разі закінчення виконавчого провадження (крім повернення виконавчого документа), арешт, накладений на майно боржника, знімається.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт,

належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом

про визнання права власності на це майно і про зняття з нього

арешту, що передбачено частиною 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 правомірно набула право власності на нерухоме майно у вигляді , житлового будиноку за адресою: вул. ОСОБА_5. 50, с. Лозуватка, Криворізький район, Дніпропетровська область, в той час як виконавчі провадження, в рамках яких накладено арешт на вказане майно фактично є незакінченими, оскільки за інформацією відповідача виконавчі документи повернуто стягувачу ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» на підставі п. 4 ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, що виключає можливість зняття арешту з майна ОСОБА_1 в досудовому порядку, у звязку з чим на підставі ч.5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» такий арешт може бути знятий лише за рішенням суду.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, аналізуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, приймаючи до уваги, що накладений арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 перешкоджає позивачу вільно ним користуватись та розпоряджатись, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість предявлених ним позовних вимог та необхідність їх задоволення шляхом зобовязання відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зняти арешт з майна, яке належить ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в тому числі з житлового будинку за адресою: Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Карла Маркса, 50, який накладений відповідно до постанови Відділу ДВС Криворізького районного управління юстиції у Дніпропетровській області від 06 грудня 2012 року № ВП 35635307.

Керуючись ст. ст.3-11, 15, 60, 61, 74, 79, 88 ч.1, 208 ч.1 п.2, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Криворізького районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 ОСОБА_4», про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зобовязати відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зняти арешт з майна, яке належить ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в тому числі з житлового будинку за адресою: Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Карла Маркса, 50, який накладений відповідно до постанови Відділу ДВС Криворізького районного управління юстиції у Дніпропетровській області від 06 грудня 2012 року № ВП 35635307.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: