Справа № 495/1082/15-ц
№ провадження 2-р/495/3/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Левченко А.В.

за участю представників сторін:

- від ОСОБА_1 не зявився,

- від ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1про розяснення судового рішення по справі №495/1082/15-ц за позовом ОСОБА_1до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»про захист прав споживача банківських послуг та стягнення збитків

В С Т А Н О В И В:

16.02.2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі по тексту відповідач) про захист прав споживача банківських послуг та стягнення збитків (а.с.1-5).

Так, позивач просив суд:

- стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 323 165,97 грн. матеріальної шкоди;

- стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 55 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.04.2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача банківських послуг та стягнення збитків задовольнити частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, місто Київ, вулиця Артема,60, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (67701, Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Героїв Сталінграду,12-а, ідентифікаційний номер НОМЕР_1):

- матеріальну шкоду в розмірі 445 835 (чотириста сорок пять тисяч вісімсот тридцять пять) гривень 44 (сорок чотири) копійки;

- моральну шкоду в розмірі 5 000 (пять тисяч) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, місто Київ, вулиця Артема,60, ) на користь держави судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 3 654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні..

26.05.2017 року заявник ОСОБА_1, звернувся до суду з заявою про розяснення рішення суду, в якій просить суд розяснити рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 квітня 2015 року в даній цивільній справі шляхом визначення, що стягнуті на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 445 835 грн. 44 коп. є сумою банківського вкладу (депозиту).

У судове засідання заявник ОСОБА_1, не зявився, але подав до суду заяву, згідно якої вимоги заяви підтримав та просив розглянути справу за його відсутності (а.с.258).

У судове засідання представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - відзив або заперечення на заяву ОСОБА_1 до суду не надав та у судові засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч.5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Згідно із ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про місце проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Так, ухвала суду про призначення слухання справи, судові повістки, а також копія заяви ОСОБА_1 були надіслані на адресу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (м. Одеса, Лідерсовський бульвар, 3-Б), яка наявна в матеріалах справи. Між тим, усі документи з зазначеної адреси були повернуті до суду без вручення адресату у зв'язку із тим, що дана організація не знайдена (вимкнений домофон) (а.с.250-257).

Згідно із ч.2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Так, 14.05.2008 року між ОСОБА_1 та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення № 9 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_2 було укладено Договір № 1-1/100232 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» в іноземній валюті терміном на один рік із автоматичним продовженням цього строку. В дату укладення цього договору ОСОБА_1 внесено в касу банку 10 000 дол. США, що підтверджується відповідною заявою на видачу готівки № 1 від 14.05.2008 року.

13.08.2012 року з метою збільшення суми вкладу до 24 016 дол. США ОСОБА_1 було укладено з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення № 9 філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_2 Договір № 1-1/100232 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» в іноземній валюті на строк з 16.08.2012 року по 21.08.2013 року з умовою його продовження на 90 днів по згоді сторін.

Під час дії договору № 1-1/100232 від 13.08.2012 року позивачем отримувались від відповідача проценти за ставкою 10 % річних (останні 25.11.2013 року в розмірі 466 дол. США) та 15.10.2013 року було повернуто з депозитного рахунку 4 000 дол. США шляхом перерахування на відкриту банківську картку. Дані обставини підтверджуються випискою по рахунку ОСОБА_1 №884001 за період з 01.01.2013 року по 28.01.2015 року та відповідними чеками на видачу готівки і стан рахунку.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 квітня 2015 року у вказаній цивільній справі позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 445 835,44 грн. та моральну шкоду - 5 000 грн.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 28 січня 2016 року рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 квітня 2015 року змінено, скасовано його в частині стягнення моральної шкоди й ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в позові. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 вересня 2016 року рішення апеляційного суду Одеської області від 28 січня 2016 року залишено без змін.

Згідно ухвали Верховного Суду України від 28.12.2016 року у вказаній цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача банківських послуг у допуску до провадження ВСУ даної справи про перегляд рішення Білгород-Дністровської о міськрайонного суду Одеської області від 22 квітня 2015 року, рішення апеляційного суду Одеської області від 28 січня 2016 року та ухвали ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 вересня 2016 року - відмовлено.

Відповідно до мотивувальної частини ухвали ВСУ від 28.12.2016 року також зазначається, що постановляючи ухвалу від 19 вересня 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що сторонами було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту), який за формою та змістом відповідає вимогам закону, а також внесено кошти на рахунок, а відтак банк зобов'язаний повернути на вимогу позивача суму вкладу та нараховані проценти.

Не дивлячись на набрання зазначеними судовим актами законної сили, стягнута на користь ОСОБА_1 сума вкладу не повернута й досі, ОСОБА_1 не внесений до переліку осіб, які мають право на відшкодування гарантованою державою суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як вкладник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» оскільки для посадовців Фонду є незрозумілим чи є стягнута на користь ОСОБА_1 з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» сума в розмірі 445 835,44 грн. саме банківським вкладом (депозитом).Дана обставина та незрозумілість винесеного рішення ускладнює його виконання та потребує додаткового розяснення.

Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із відповідною заявою про розяснення рішення.

Відповідно до ст.221 Цивільного процесуального кодексу України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому змісту. Подання заяви про розяснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане, або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

Згідно із ст.221 Цивільного процесуального кодексу України, роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

За змістом вказаної норми процесуального закону, в заяві про роз'яснення рішення має бути зазначено, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру для його виконання.

У відповідності до пункту 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Між тим, у зв'язку з тим, що зазначеним вище рішенням у резолютивній частині рішення не вказано, що стягнуті на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 445 835, 44 грн. є сумою банківського вкладу (депозиту), що унеможливлює виконання даного рішення.

Вказане вище рішення суду, яке просить розяснити представник ОСОБА_1, винесено у відповідності до норм чинного законодавства, зокрема, ст.ст. 15, 16, 23, 207-208, 1058-1059, 1167, 1172 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 157, 197, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України.

Згідно із ст.124 Конституції України та ст.14 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються у порядку, визначеному Законом «Про виконавче провадження».

Судове рішення суду відповідно до процесуального законодавства є обов'язковим уже з моменту його винесення і проголошення. З моменту набрання ним законної сили воно стає загальнообов'язковим, тобто обов'язковим не тільки для суду, не тільки для інших учасників цивільної справи, а й для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян, і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно із ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги.

Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства та той факт, що заява про роз'яснення судового рішення містить посилання на те, що певна частина рішення суду викликає труднощі в їх зрозумінні та виконанні, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення задовольнити.

Керуючись статтями 209, 210, 221 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1про розяснення судового рішення по справі №495/1082/15-ц за позовом ОСОБА_1до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»про захист прав споживача банківських послуг та стягнення збитків про розяснення рішення суду задовольнити.

2. Розяснити рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.04.2015 року, а саме шляхом визначення, що стягнуті на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 445 835 (чотириста сорок пять тисяч вісімсот тридцять пять) гривень 44 (сорок чотири) копійкиє сумою банківського вкладу (депозиту).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя В.В. Мишко