Справа № 347/1225/13-ц
Провадження № 22-ц/779/937/2017
Головуючий у 1 інстанції Бучинський А. Б.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Проскурніцького П.І., Васильковського В.М., секретаря Шемрай Н.Б.,

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: відділ містобудування, архітектури Косівської районної державної адміністрації, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області про визнання недійсною декларації про початок будівельних робіт; скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт; визнання недійсною заяви ОСОБА_6 щодо видачі містобудівельних умов та обмежень; визнання недійсними містобудівельних умов та обмеження забудови земельної ділянки та скасування їх реєстрації; заборону вчиняти дії з реконструкції квартири за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Верховинського районного суду від 03 квітня 2017 року про закриття провадження

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Верховинського районного суду від 03 квітня 2017 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: відділ містобудування, архітектури Косівської районної державної адміністрації, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області про визнання недійсними містобудівельних умов та обмеження забудови земельної ділянки від 17.12.2012 року.

Апелянтка не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції подала апеляційну скаргу в якій зазначає, що ухвала є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства.

Ніяких пояснень які описані в ухвалі суду вона не надавала.

Апелянтка вважає, що суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку, оскільки 26.07.2016 року рішення Косівського районного суду було скасоване апеляційним судом і справу направлено на новий розгляд а тому підстав для закриття провадження за даним позовом немає жодного законного права.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи №347/1225/13-ц, рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 01.10.2013, залишеного без змін в цій частині рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 28.10.2013 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.02.2014, відмовлено позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у задоволенні позову до ОСОБА_6, треті особи: відділ містобудування, архітектури Косівської районної державної адміністрації, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області про визнання недійсними містобудівних умов і обмежень від 17.12.2012 №10.

Судом першої інстанції встановлено, що зі змісту оскаржуваної позивачем декларації від 03.01.2013 за №ІФ28 (а.с.23-25 том 1) вбачається, що така видавалася на підставі містобудівних умов та обмежень відділу архітектури та містобудування від 17.12.2012 №10.

З долучених до матеріалів справи (а.с.27 том 1) містобудівних умов та обмежень вбачається, що такі видані 17.12.2012 та були предметом дослідження у Косівському районному суді Івано-Франківської області. При цьому з містобудівних умов (а.с.27 том 2) вбачається, що раніше їх номер значився №10, виправлений на №253

Крім цього, в судовому засіданні позивач вказала, що дійсно 17.12.2012 відповідачу ОСОБА_6 видавалися лише одні містобудівні умови, які вона вважає незаконними, і на підставі яких видано оспорювану нею декларацію на початок будівельних робіт.

За таких обставин суд приходить до переконання, що як в рішенні Косівського районного суду від 01.10.2013, так і в уточнених позовних вимогах мова йде про одні і ті ж містобудівні умови від 17.12.2012 видані ОСОБА_6, незважаючи на розбіжність у написанні їх номеру, який зазнавав різних правок.

Оскільки з приводу вимог позивача про визнання недійсними містобудівних умов і обмежень від 17.12.2012 виданих ОСОБА_6 прийнято рішення суду між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що в цій частині позовних вимог провадження у справі підлягає закриттю.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає нормам процесуального права, тому її слід залишити в силі. Підстав для її скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Верховинського районного суду від 03 квітня 2017 року про закриття провадження в частині позовних вимог про визнання недійсними містобудівних умов і обмежень від 17.12.2012 року, виданих ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_7

ОСОБА_8