Справа № 307/1680/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

07 червня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді Куштана Б.П., суддів: Кожух О.А. та Мацунича М.В.,

при секретарі: Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду від 30 січня 2017 року за позовом ОСОБА_1 до Біловарської сільської ради Тячівського району та ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього - ОСОБА_3, про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тячівського районного суду від 30 січня 2017 р. у задоволені позову відмовлено.

ОСОБА_1 просить скасувати це рішення та ухвалити нове про задоволення позову. Доводить про порушення судом норм матеріального та процесуального права. Указує, що Біловарська сільська рада своєю бездіяльністю шляхом утримання від голосування за питання порядку денного про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою порушила її конституційне право на набуття земельної ділянки у власність. Зазначає, що рішення Біловарської сільської ради про виділення земельної ділянки неповнолітньому ОСОБА_3 прийнято з порушеннями.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку про їх недоведеність.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції через їх відповідність повно зясованим обставинам справи, нормам матеріального права та належним чином оціненим доказам.

Установлено та не заперечується, що 09.04.2016 р. ОСОБА_1 подала до Біловарської сільської ради заяву про надання дозволу на виготовлення проекту відводу із землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність площею 0.2189 га для будівництва житлового будинку по вул. Замогилка, 2, у с. Біловарці. Згідно з листом-відповіддю указаної сільської ради з приводу заяви ОСОБА_1 від 09.04.2016 р. про дозвіл на виготовлення проекту відводу із землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. Замогилка, 2, с. Біловарці загальною площею 0.2189 га рішення не прийнято (а.с.18).

15.04.2016 р. ОСОБА_2 як опікун неповнолітнього ОСОБА_3 також подала до Біловарської сільської ради заяву про виділення земельної ділянки площею 0.10 га в урочищі Замогилка, яка була раніше (22.06.1995 р.) виділена батькові неповнолітнього ОСОБА_4 Останній при цьому виготовив будівельний паспорт й отримав дозвіл на виконання будівельних робіт, однак 28.06.2010 р. помер (а.с.26, 29, 31).

Рішенням Біловарської сільської ради Тячівського району № 47 від 20.05.2016 р. надано ОСОБА_3 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.10 га по вул. Замогилка с. Біловарці у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с.17).

Згідно з положеннями ст. 118 ч.7 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову в його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Тобто, системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

У подальшому були внесені зміни до цієї статті, які направлені на спрощення процедури відведення земельних ділянок у власність, зокрема запроваджено принцип мовчазної згоди на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки у випадку бездіяльності суб'єкта владних повноважень, внаслідок якої протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення проектної документації, заявник має право здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки.

З огляду на вказані положення Закону доводи апеляційної скарги щодо дій (бездіяльності) Біловарської сільської ради та процедури голосування не заслуговують на увагу як суперечні нормам матеріального права.

ОСОБА_1 обґрунтувала позов тим, що її батько ОСОБА_6, із 2001 р. є власником земельної ділянки площею 0.09 га по вул. Замогилки, 2, у с. Біловарці та з 1994 р. користувачем сусідньої (через одну) земельної ділянки площею 0.11 га. Між цими ділянками розташована земельна ділянка площею 0.10 га, яка раніше (в 1995 р.) була виділена ОСОБА_4 Однак, останній такою не користувався і з 2001 р., на підставі усної домовленості, цією земельною ділянкою добросовісно, відкрито та безперервно, без належних документів, користується її сімя, а тому рішенням про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою порушено її земельні права.

Відповідно до вимог ст. 152 ч.2, ч.3 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Захист прав на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

З огляду на останній пункт можливим є застосування також цивільно-правових способів захисту, передбачених ст.ст. 16, 391 ЦК України.

При цьому суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 травня 2016 р. у справі № 6-658цс15).

Оскільки позивач не є законним користувачем земельної ділянки площею 0.10 га по вул. Замогилка в с. Біловарці, а відповідно до положень ч. 7 ст. 118 ЗК України (якщо органом місцевого самоврядування протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення проектної документації або рішення не прийнято) заявник має право здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки без такого дозволу, то немає підстав стверджувати про наявність у ОСОБА_1І порушеного права.

До того ж, сам лише факт отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ще не означає позитивного рішення органу місцевого самоврядування про надання її у власність.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо надання такого дозволу ОСОБА_3 не спростовують висновку суду першої інстанції про законність відповідного рішення Біловарської сільської ради Тячівського району № 47 від 20.05.2016 р. і відсутність порушення земельного права позивача.

За приписами ст. 15 ЦК України, ст.ст. 10 ч.1, ч.3, ст. 60 ч.1, ч.4, ст. 213 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

2.Рішення Тячівського районного суду від 30 січня 2017 року залишити без змін.

3.Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: