Апеляційний суд Житомирської області
Справа №284/844/15-ц Головуючий у 1-й інст. Діброва О. В.
Категорія 27 Доповідач Павицька Т. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Народицького районного суду Житомирської області від 21 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначало, що відповідно до договору №б/н від 16.04.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобовязання по укладеному кредитному договору не виконав, у звязку з чим станом на 30.09.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 17 353 грн. 09 коп., яка складається з 4 818 грн. 60 коп. заборгованість за кредитом; 12 293 грн. 54 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 240 грн. 95 коп. заборгованість по пені та комісії; 500 грн. штраф (фіксована частина); 551 грн. 30 коп. штраф (процентна складова). Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 6 327 грн., яка була стягнута судовим наказом Народицького районного суду Житомирської області від 21.10.2008 року з відповідача на користь банку. Враховуючи вищенаведене, просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 12 077 грн. 39 коп.

Рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 21 березня 2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 9 056 грн. 03 коп. заборгованості та 913 грн. 26 коп. судових витрат. В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у звязку з пропуском спеціальних строків давності, в решті - за безпідставністю позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню, у межах трирічного строку позовної давності, про застосування якого просив відповідач, та з врахуванням того, що позивач звернувся до суду з позовом 27.10.2015 року, стягнув з відповідача заборгованість за кредитом за період з 27.10.2012 року по 27.10.2015 року в сумі 9 056 грн. 03 коп.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено, що 16 квітня 2007 року між сторонами укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 4 818 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Кредитний договір укладено шляхом підписання Анкети-заяви позичальника, в якій зазначено, що вона разом з памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг (далі Умови та Правила), а також Тарифами складає між сторонами Договір про надання банківських послуг і позичальник з цими Умовами, Правилами і Тарифами повністю погоджується.

Згідно п.6.5 Умов і Правил банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його кристування, а також сплачувати комісії на умовах, визначених договором.

При порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (п.8.5 Умов).

У зв'язку з неналежним виконанням умов даного договору банк змінив строк виконання договору, звернувшись у жовтні 2008 року до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за цим договором.

Так, судовим наказом Народицького районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2008 року, який набрав законної сили 01 листопада 2008 року, з відповідача на користь банку стягнуто борг по кредиту у розмірі 6 295 грн. 54 коп.

Згідно з розрахунком банку заборгованість відповідача за вищевказаним договором станом на 30 вересня 2015 року становить 12 077 грн. 39 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

За змістом ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Статтею 266 ЦК України визначено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Так, судовий наказ, яким з відповідача на користь позивача стягнуто кредитну заборгованість, набрав законної сили 01 листопада 2008 року.

Разом з тим, банк звернувся до суду з даним позовом 27 жовтня 2015 року.

Отже, станом на день звернення з позовом до суду банком пропущено строк позовної давності, який обраховується з 02 листопада 2008 року і про застосування якого відповідачем заявлено в суді першої інстанції.

Після зміни строку виконання зобовязання (02.11.2008 року) усі наступні платежі, сплачені на виконання судового наказу з березня 2014 року по квітень 2015 року, не мають правового значення, оскільки позичальник повинен звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права протягом трьох років саме від цієї дати.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15 та постанові №6-1174цс16 від 02.11.2016 року.

Відтак, рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, ухвалене з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Народицького районного суду Житомирської області від 21 березня 2017 року в частині задоволених позовних вимог та судового збору скасувати та ухвалити нове рішеня про відмову у задоволенні вимог.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді