Справа № 756/3299/14-ц
пр.№ 2/464/324/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2017 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Горбач О.І.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8, треті особи: ОСОБА_9, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 про визнання кредитного договору, довіреності, договору купівлі-продажу та договору іпотеки недійсними, скасування свідоцтва про право власності та реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та виселення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_5 звернулась в суд із позовом, в якому неодноразово уточняла позовні вимоги та відповідно до заяви про збільшення позовних вимог від 28.03.2017 року просить: визнати недійсною довіреність, видану ОСОБА_11 на імя ОСОБА_9 01.10.2007 року, зареєстровану за №1530 та посвідчену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10; визнати недійсним кредитний договір №11-1/697к-07 від 28 вересня 2007 року, укладений між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» та ОСОБА_5 із всіма додатковими угодами та додатками до нього; визнати недійсним договір іпотеки від 03 жовтня 2007 року, укладений між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», та ОСОБА_5, від імені якої діяла ОСОБА_12, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 19.12.2014 року, укладений між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 за реєстровим №1199,1200; скасувати реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_2 та вилучити із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №8156756 від 19.12.2014 року; виселити ОСОБА_7 із квартири АДРЕСА_2; скасувати попередню реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ПАТ «Універсал Банк» на квартиру АДРЕСА_2 та вилучити із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №8153091 від 19.12.2014 р.; скасувати свідоцтво про право власності від 30.01.2012 р., видане приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстроване в реєстрі за №64; витребувати у ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_2.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що кредитного договору №11-1/697к-07 від 28 вересня 2007 року із ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» не укладала та відповідно коштів по ньому не отримувала. Окрім цього, вказує, що у кредитному договорі та у всіх супутніх документах, повязаних з його укладенням, у графі «П.І.Б.» підпис виконано не нею, а іншою, на сьогоднішній день невстановленою особою. Також позивач зазначає, що не видавала та не підписувала довіреності від 01.10.2007 року, посвідченої приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу ОСОБА_10, що зареєстрована в реєстрі №1530, якою уповноважено гр. ОСОБА_9 представляти інтереси ОСОБА_11 та вчиняти від її імені правочини, в тому числі укладати договори іпотеки та передавати належне нерухоме майно в іпотеку. Підпис на вказаній довіреності у графі, де зазначено її прізвище, імя та по батькові, виконано не нею, а іншою особою. Всупереч наведеного, внаслідок незаконних дій невстановлених осіб, які діяли начебто від імені ОСОБА_5, у ПАТ «Універсал Банк» 28.09.2007 року було укладено кредитний договір №11-1/697к-07, а також з метою забезпечення виконання зобовязань по даному договору, було передано в іпотеку належне ОСОБА_5 нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_3, 22а у м.Львові. Станом на сьогоднішній день ПАТ «Універсал Банк» відчужено квартиру АДРЕСА_4 А.О. згідно договору купівлі-продажу від 19.12.2014 р. У зв`язку з тим, що позивач не видавала довіреності на право укладення договору іпотеки, вважає, що Банк набув право власності на квартиру неправомірно, а відтак і ОСОБА_6 також набув право власності неправомірно, що є підставою для витребування майна в користь ОСОБА_5

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення, що відповідають змісту позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог, просять такий задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Універсал Банк» заперечив проти задоволення позову. В судовому засіданні надав пояснення про те, що кредитний договір та договір іпотеки підписані ОСОБА_9, яка діяла на підставі довіреності ОСОБА_11 від 01.10.2007 р., посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 Кошти за вказаним кредитним договором отримані довіреною особою, яка здійснювала часткове погашення кредиту, діючи від імені та в інтересах ОСОБА_11 У зв`язку з простроченням платежів по поверненню кредитних коштів, Банк звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості. Заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова позов задоволений та на виконання рішення суду в процесі виконавчого провадження були проведені прилюдні торги з примусової реалізації предмета іпотеки квартири АДРЕСА_5. Банком на прилюдних торгах придбана вказана квартира, а сплачені кошти скеровані державною виконавчою службою на часткове погашення заборгованості за кредитним договором. В подальшому ПАТ «Універсал Банк» продав зазначену квартиру ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 19.12.2014 року. Вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. Окрім того, представником ПАТ «Універсал Банк» подана заява про застосування строків позовної давності.

Відповідач ОСОБА_6 проти задоволення позову заперечив. Представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 19.12.2014 р. ОСОБА_6 уклав з ПАТ «Універсал Банк» договір купівлі-продажу квартири та повністю сплатив Банку вартість придбаної квартири. Станом на момент укладення договору купівлі-продажу, нотаріусом перевірено відсутність в державному реєстрі будь-яких заборон та арештів щодо квартири. Вважає, що підстав для задоволення позову немає.

Відповідач ОСОБА_7 в судовому засіданні проти позову заперечила. Надала пояснення про те, що на законних підставах проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, в яку вселилась, як дружина законного власника квартири, жодних порушень при реєстрації її місця проживання не було. Вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_9 в судове засідання не зявилась. Від представника ОСОБА_9 ОСОБА_14 надійшли письмові пояснення, в яких вказує, що 01.10.2007 р. гр. ОСОБА_9 (після зміни прізвища ОСОБА_5) М.І. була видана довіреність, якою вона уповноважила ОСОБА_9 (рідну тітку) представляти її інтереси у всіх державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах та організаціях, у будь-яких банківських установах та органах нотаріату при оформленні споживчих кредитів на її ім`я на власний розсуд, з правом підписання договорів іпотеки та передачі в іпотеку належного їй на праві власності нерухомого майна. Вказаною довіреністю їй надано право подавати та отримувати від імені довірителя заяви та документи у відповідних установах та організаціях, нотаріальній конторі, підписувати відповідні договори, отримувати належні довірителю гроші, за неї розписуватись та вчиняти всі інші дії, пов`язані з цією довіреністю, в тому числі надати заяву, що майно належить довірителю на праві особистої власності. Довіреність посвідчена у встановленому законом порядку приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстрована в реєстрі за №1530. ОСОБА_11 надала своїй тітці ОСОБА_9 довіреність на право отримання кредиту та передачу в іпотеку квартири у зв`язку з тим, що вказана квартира була раніше придбана за кошти ОСОБА_9 При цьому, ОСОБА_9 не брала у своєї племінниці розписки про передачу грошей для придбання квартири. На підставі наданих згідно довіреності від 01.10.2007 р. повноважень, ОСОБА_9 03.10.2007 р. в приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_8 підписала кредитний договір та договір іпотеки. При цьому, кредитний договір №11-1/697к-07 підписувався одночасно з договором іпотеки 03.10.2007 р. Дата «28 вересня 2007 р.» зазначена в кредитному договорі помилково і пояснюється тим, що проект кредитного договору готувався працівниками Банку до підписання договору іпотеки і в нього не були внесені необхідні зміни щодо дати підписання договору. 03.10.2007 р. представник Банку приїхав до нотаріуса із завізованим відповідними службами банку проектом кредитного договору, в якому була внесена дата «28 вересня 2007р.» Саме цей документ і був підписаний сторонами 03.10.2007 р. При цьому, кошти по кредиту були видані Банком 03.10.2007 р. - після підписання кредитного договору та договору іпотеки, який забезпечував виконання зобов`язань по кредиту. Всі підписи на кредитному договорі та інших супровідних документах вчинені ОСОБА_9 від імені ОСОБА_11 на підставі довіреності від 01.10.2007 р. ОСОБА_9 від імені ОСОБА_11 вносились в касу ПАТ «Універсал Банк» чергові платежі з повернення кредиту, що підтверджується розрахунковими документами за період 2007-2009 р.р., долученими до матеріалів справи. Про укладення та виконання кредитного договору та договору іпотеки ОСОБА_9 негайно особисто інформувала ОСОБА_11 після підписання відповідних документів 03.10.2007 р. та по мірі повернення коштів по кредиту.

Треті особи приватні нотаріуси Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та ОСОБА_8 в судове засідання не зявились, належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається за матеріалів справи та встановлено судом, між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» та ОСОБА_11 укладений кредитний договір №11-1/697к-07 від 28 вересня 2007 р., згідно п. 1.1 якого Банк надав позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 111 384 доларів США строком на 360 місяців, тобто до 27 вересня 2037 року (т.2 а.с.10-12).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 3 жовтня 2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_11, від імені якої на підставі довіреності, посвідченої 01.10.2007 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу від 01.10.2007 р. ОСОБА_10, зареєстровано в реєстрі за №1530, діє ОСОБА_9, укладений договір іпотеки, згідно якого іпотекодавець передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_6 (т.1 а.с.18-19).

У зв?язку із порушенням умов вказаного кредитного договору зі сторони позичальника, ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості та заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 12.05.2010 року позов задоволений. На виконання вказаного рішення суду, в процесі виконавчого провадження було реалізовано предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_5, яка належить ОСОБА_11 на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу від 16.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_15 Дану квартиру реалізовано 02.11.2011 р. приватним підприємством «Нива-В.Ш.», предмет іпотеки придбано ПАТ «Універсал Банк», кошти в сумі 599 130 грн. надійшли на депозитний рахунок Сихівського ВДВС 22.11.2011 р. (т.3 а.с.41-42 акт державного виконавця).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 19.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 за реєстровим №1199,1200, ПАТ «Універсал Банк» продав, а ОСОБА_6 купив квартиру АДРЕСА_1 (т. 3 а.с. 10-13).

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В обгрунування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_5 покликається на те, що довіреність, видана нею на імя ОСОБА_9 01.10.2007 року, зареєстрована за №1530 та посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10, не є її волевиявленням та таку вона не видавала.

Відповідно до ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

За положеннями ст. 244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Встановлено, що 01 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 було посвідчено довіреність та зареєстровано в реєстрі під номером 1530 (т.1 а.с.83 - ксерокопія довіреності).

За змістом вказаної довіреності (наданої ксерокопії) ОСОБА_11 уповноважила ОСОБА_9 представляти її інтереси у всіх державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах та організаціях, у будь-яких банківських установах та органах нотаріату, при оформленні споживчих кредитів на її імя, з правом підписання договорів іпотеки та передачі в потеку належного їй нерухомого майна. Окрім того, подавати та отримувати від імені довірителя заяви та документи у відповідних установах та організаціях, нотаріальній конторі, підписувати відповідні договори, отримувати належні довірителю гроші, за неї розписуватись та вчиняти всі інші дії, пов`язані з цією довіреністю, в тому числі надати заяву, що майно належить довірителю на праві особистої власності.

Висновком №4311 криміналістичної експертизи з дослідження почерку та підпису по матеріалах цивільної справи №756/3299/14-ц, складеним 30.01.2015р. судовим експертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_16 встановлено, що підписи на кредитному договорі та супровідних банківських документах виконані однією особою, проте не ОСОБА_11, а іншою особою. При цьому підписи, які розташовані навпроти графи «Підпис отримувача» на заяві на видачу готівки №979 від 03.10.2007р. та на договорі іпотеки від 03.10.2007р. у розділі 7 «Підпис сторін» навпроти графи «Іпотекодавець», виконані однією особою (т.2 а.с.133-140).

Під час розгляду справи судом витребовувався оригінал довіреності від 01.10.2007 року для проведення почеркознавчої експертизи, однак листом приватний нотаріус Львівського нотаріального округу ОСОБА_10 повідомила про те, що в жовтні 2013 року закінчився термін її зберігання, а тому наряди 02-18 «Довіреності із зазначенням строку їх дії» за 2005-2007 роки були вилучені з архіву приватного нотаріуса і знищені на підставі Висновку Львівського державного нотаріального архіву №461/1-21 від 03.03.2014 року та Акту №1 від 03.03.2014 року про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, погодженого протоколом засідання ЕК Головного управління юстиції у Львівській області №3 від 03.03.2014 року (т.2 а.с.35).

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про нотаріат» (чинним станом на день вчинення правочину) усі нотаріальні дії, вчинені нотаріусами чи посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, реєструються в реєстрах нотаріальних дій. Форми реєстрів для реєстрації нотаріальних дій, нотаріальних свідоцтв, посвідчувальних написів на угодах і засвідчуваних документах встановлюються Міністерством юстиції України. Порядок посвідчення довіреностей станом на день вчинення вказаної нотаріальної дії (посвідчення довіреності) передбачений Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5 та Порядком ведення та заповнення реєстрів для реєстрації нотаріальних дій, що затверджений наказом Міністерством юстиції України 15.07.2003 року №87/5.

Згідно із п. 16.1 Порядку ведення та заповнення реєстрів для реєстрації нотаріальних дій у графі 7 реєстру для реєстрації нотаріальних дій розписуються всі особи та/чи їх представники, які записані в графі 3 (у тому числі перекладачі, особи, які розписувалися на документі на прохання громадян, що не в змозі розписатися самостійно, законні представники, які дають згоду на укладення угоди неповнолітніми від 15 до 18 років тощо). У графі 3 Порядку зазначаються прізвище, ім'я та по батькові і місце проживання особи, для якої вчиняється нотаріальна дія, місце її проживання та громадянство - якщо угода вчиняється за участю іноземного громадянина чи він є представником в угоді. У разі якщо в справах нотаріуса залишається примірник оформленого чи виданого документа, адреса (місцезнаходження) зацікавленої особи чи її представника в реєстрі може не записуватися.

Оскільки другий примірник оригіналу довіреності було вилучено із архіву приватного нотаріуса та знищено, для встановлення достовірності підпису ОСОБА_5 витребовано реєстр нотаріальних дій за 2007 рік, у якому, відповідно до вищенаведених нормативно-правових актів України, наявний підпис особи, щодо якої вчиняється нотаріальна дія та відповідає тій самій особі.

Відповідно до висновку №2013 криміналістичної експертизи з дослідження почерку та підпису за матеріалами цивільної справи №756/3299/14-ц, складеним 13.06.2016 р. судовим експертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_17, підписи від імені ОСОБА_9, розташовані в Заяві від її імені від 03.10.2007 р. та в розділі 7. «Підписи сторін» в графі «Іпотекодавець» в примірнику Договору іпотеки від 03.10.2007 р. (діє від імені ОСОБА_11 на підставі довіреності, посвідченої ОСОБА_10, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 01.10.2007 р.) та підписи від імені ОСОБА_11, розташовані в графі 12. «Реквізити сторін» в графі «Позичальник» перед прізвищем ОСОБА_11 в Кредитному договорі №11-1/697к-07 від 28.09.2007 р. в розділі «Реквізити сторін» в графі «Позичальник» перед прізвищем ОСОБА_11 в додатку №1 до кредитного договору №11-1/697к-07 від 28.09.2007р., після слів «Підпис отримувача» в Заяві від імені ОСОБА_11 від 03.10.2007р. виконані однією особою (т.3 а.с.141-145).

Беручи до уваги, що справжність підпису ОСОБА_9 на договорі іпотеки від 03.10.2007 р. засвідчена нотаріально та не оспорюється сторонами, суд приходить до переконання, що підписи на кредитному договорі №11-1/697к-07 від 28.09.2007 р. виконані саме ОСОБА_9.

Вказаний висновок узгоджується з поясненнями ПАТ «УніверсалБанк» та поясненнями представника ОСОБА_9 про те, що останньою 03.10.2007 р. підписано договір іпотеки і кредитний договір.

Згідно із Висновком експертів Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 24.01.2017 р. №6/571 «Підпис від імені ОСОБА_5, який розташований під №1530 в графі «Розписка в отриманні нотаріального документа» на 38 аркуші реєстру для реєстрації нотаріальних дій за 2007 рік приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10, - виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою.» (т.3 а.с. 211-219).

Згідно із вищенаведеним Висновком №2013 криміналістичної експертизи з дослідження почерку та підпису за матеріалами цивільної справи №756/3299/14-ц, складеним 13.06.2016 р. судовим експертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_17: «Ким, ОСОБА_11 чи іншою особою виконаний підпис від імені ОСОБА_11, розташований під номером №1530 в графі «Розписка в отриманні нотаріально оформленого документа» в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10, встановити не виявилось можливим з причин, викладених в дослідницькій частині висновку.».

Законодавець у пункті третьому частини першій статті 3 ЦК визначив, що однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Положення статті 204 ЦК встановлюють презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Пленум Верховного Суду України у свої постанові від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснив, що «правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом (пункт 7).

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України.

Згідно із ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У відповідності до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

За положеннями ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Беручи до уваги встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до переконання про наявність встановлених законом підстав для визнання недійсною довіреності від 01 жовтня 2007 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстровано в реєстрі за №1530.

Враховуючи, що підпис довірителя у вказаній вище довіреності виконаний не ОСОБА_11, але від її імені, суд приходить до висновку про відсутність внутрішньої волі позивача на видачу такої довіреності та про відсутність її волевиявлення вчинення такого правочину внаслідок неправомірних дій інших осіб.

З огляду на викладене, такий односторонній правочини як довіреність від імені ОСОБА_11 на імя ОСОБА_9, посвідчена 01.10.2007 року приватним нотаріусом ОСОБА_10 є недійсним.

ОСОБА_9 підписала з Банком кредитний договір №11-1/697к-07 від 28 вересня 2007р та договір іпотеки між ПАТ «УніверсалБанк» та ОСОБА_5, від імені та в інтересах ОСОБА_11 (довіритель) неправомірно, оскільки фактично не мала необхідного обсягу цивільної правоздатності, а відтак позовні вимоги щодо визнання недійсними вказаного кредитного договору та договору іпотеки є підставними та підлягають задоволенню.

Щодо інших позовних вимог, зокрема щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 19.12.2014 року, укладений між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 за реєстровим №1199,1200, суд приходить до висновку, що в задоволенні таких слід відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, прилюдні торги з реалізації квартири АДРЕСА_1 не визнавались недійсними в судовому порядку та позивач не звертався з вимогою щодо визнання таких торгів недійсними.

Позивачем заявлена позовна вимога про визнання вказаного договору недійсним на підставі ст. 216 ЦК України (п.4 заяви про збільшення позовних вимог від 28.03.2017 р.) та скасування реєстрації права власності (фактично реституція).

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»: 10. Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

ОСОБА_8 частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Відповідно до постанови ВСУ від 13 травня 2015р. у справі 6-67цс15 норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до набувача з використанням правового механізму, установленого статями 215, 216 ЦК України. Такий спосіб захисту можливий лише шляхом подання віндикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати в набувача це майно. Отже, за таких обставин належним способом захисту порушеного права власності є витребування майна від нинішнього його володільця шляхом пред'явлення віндикаційного позову.

У разі заявлення в позовах вимог про віндикацію та реституцію, суд повинен самостійно визначити, яку вимогу по суті (а не за формою) предявляє позивач, і відповідно застосувати належні норми законодавства, керуючись при цьому нормами статті 4, пунктів 3, 4 частини першої статті 214 ЦПК України.

Одночасне предявлення віндикаційного позову про витребування майна із чужого незаконного володіння (позову власника, позбавленого володіння майном, про витребування майна від його володільця) та негаторного позову про визнання правочину недійсним із застосування реституції (позову про захист права від порушень, не повязаних з позбавлення володіння), тобто одночасне застосування статей 216 і 338 ЦК України, як у випадку з позивачем, є помилковим, оскільки віндикаційний і негаторний позови вважаються взаємовиключними. Відповідна правова позиція викладена в постанові ВСУ від 18.01.2017 р. по справі 640/10207/15-ц.

Щодо позовної вимоги про витребування майна у ОСОБА_6 (п.9 заяви про збільшення позовних вимог), то в задоволенні такої також слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень п. 30 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення ч.2 ст. 388 ЦК України про те, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, суд повинен мати на увазі, що позов власника про витребування майна в особи, яка придбала його в результаті публічних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень, підлягає задоволенню лише в тому разі, якщо торги були визнані недійсними, оскільки відповідно до ч.1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати майно, яке вибуло з володіння поза його волею, і в добросовісного набувача.

В даному випадку квартира АДРЕСА_1 була придбана ПАТ «Універсал Банк» з прилюдних торгів, які не визнавались судом недійсними, що виключає її витребування від відповідача ОСОБА_6 в силу вимог ч. 2 ст. 388 ЦК України.

Позовна вимога про скасування реєстрації права власності за ОСОБА_6 (п.5 заяви про збільшення позовних вимог) є похідною від попередніх позовних вимог, а тому відсутність правових підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна тягне за собою відмову у задоволенні вимоги про скасування реєстрації права власності за ОСОБА_6

Щодо скасування попередньої реєстрації права власності в реєстрі за ПАТ «Універсал Банк» (п.6 заяви про збільшення позовних вимог), то така позовна вимога не може бути задоволена, оскільки реєстрація права власності на квартиру за ПАТ «Універсал Банк» припинена у зв'язку із посвідченням приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13, який виконує функцію реєстратора, договору купівлі-продажу 29 грудня 2014 р.

Позовна вимога про скасування свідоцтва від 30.01.2012 р., виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8, не підлягає задоволенню, оскільки прилюдні торги з реалізації предмета іпотеки не визнавались недійсними в судовому порядку та позивачем не доведено порушення приватним нотаріусом ОСОБА_8 вимог чинного законодавства при оформленні вказаного свідоцтва.

Позовна вимога про виселення ОСОБА_7 не підлягає задоволенню у зв`язку з відсутністю підстав та неможливістю одночасного предявлення позову про витребування майна із чужого незаконного володіння (оскільки віндикація це позов неволодіючого власника про витребування майна від володіючого не власника) і про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном (оскільки негаторний позов це позов про захист права власності від порушень, не повязаних із позбавленням володіння).

Поряд з цим, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника ПАТ «Універсал Банк» про застосування строків позовної давності, оскільки представником не надано жодних доказів того, що ОСОБА_5 було відомо про порушення її права раніше, ніж у березні 2011 року, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України слід вирішити питання стягнення судових витрат.

Як передбачено ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як передбачено ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

На підставі наведенного, з відповідача ПАТ «Універсал Банк» на користь позивача ОСОБА_5 слід стягнути судові витрати в сумі 4 134 грн. 80 коп., з яких 730 грн. 80 коп. судового збору пропорційно до задоволених вимог та 3 404 грн. витрат за проведення судової почеркознавчої експертизи, призначеної на підставі ухвали суду від 30.10.2014 року. Судові витрати, а саме за проведення судової почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою суду від 13.04.2016 р. та за проведення повторної комісійної почеркознавчої експертизи, призначеної на підставі ухвали суду від 23.09.2016 р., не підлягають стягненню, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про вартість проведення таких експертиз.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8, треті особи: ОСОБА_9, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 про визнання кредитного договору, довіреності, договору купівлі-продажу та договору іпотеки недійсними, скасування свідоцтва про право власності та реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та виселення задовольнити частково.

Визнати недійсною довіреність, видану ОСОБА_11 на імя ОСОБА_9 01.10.2007 року, зареєстровану за №1530 та посвідчену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10

Визнати недійсним кредитний договір №11-1/697к-07 від 28 вересня 2007 року, укладений між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» та ОСОБА_5 із всіма додатковими угодами та додатками до нього.

Визнати недійсним договір іпотеки від 03 жовтня 2007 року, укладений між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», та ОСОБА_5, від імені якої діяла ОСОБА_12, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_5 судові витрати в сумі 4 134 (чотири тисячі сто тридцять чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Ю. Теслюк