Справа № 720/198/17
Провадження № 2/720/261/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Павлінчука С.С.

з участю секретаря Ткачук М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів в сумі еквівалентній 2000 доларів США, які відповідач зобовязалася сплатити йому, однак відповідач належним чином не виконала умови їх домовленості та добровільно відмовляється сплатити кошти.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що в 2001 році відповідач надала йому в користування земельну ділянку, за яку він передав їй 2000 доларів, як гарантію у випадку повернення земельної ділянки на її вимогу, оскільки в разі повернення землі вона мала повернути йому сплачені кошти, про що написала розписку. В 2007 році він здав вказану земельну ділянку в суборенду ОСОБА_3, оскільки не міг обробляти її самостійно. Після смерті матері він звернувся до Кирила, щоб той повернув йому назад в користування земельну ділянку, але той відмовив, бо сказав що ОСОБА_2 забирає землю собі. До 2016 року він отримував дивіденди, про що в нього була усна домовленість з ОСОБА_3 Вона просила зятя ОСОБА_4 в 2016 році, щоб він звернувся до ОСОБА_3 про те, щоб останній повернув їй землю та сплачував вже їй дивіденди.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що в 2001 році вона здала в оренду землю позивачу, оскільки хворіла та їй потрібні були гроші. Тоді вона оформила на ОСОБА_1 довіреність на три роки, за що він сплатив їй 400 доларів. Вона написала розписку, що якщо вона захоче повернути земельну ділянку, то повинна буде сплатити останньому 2000 доларів. Потім вона ще два рази робила довіреність на три роки для оренди землі. Вона просила зятя ОСОБА_4 в 2016 році, щоб він звернувся до ОСОБА_3 про те, що дивіденди він в подальшому сплачував їй а не позивачу, бо вона в нього землю забирає.

Свідок ОСОБА_5 суду дала покази, що вона є донькою відповідача. Їй відомо, що в 2001 році до них приїхав позивач та її мати вийшла до нього, потім повернулася та тримала в руках 400 доларів і сказала, що здала в оренду ОСОБА_1 землю на три роки в користування. Також вона знає, що мати десь приблизно в 2006-2007 році ще раз продовжила довіреність на три роки. В даний час мати не користується земельною ділянкою, однак хоче повернути її.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він знайомий із позивачем. Десь приблизно в 2001 році ОСОБА_1 вирішив придбати земельну ділянку. Після чого повідомив йому, що є жінка яка хоче продати землю та вони разом мали з нею зустрітись. Однак він тоді не поїхав, бо в нього хворіла дружина. Після цього ОСОБА_1 зустрівся з тою жінкою і вона продала йому свою земельну ділянку. Він не бачив як позивач передавав якісь гроші відповідачу та писала розписку.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, свідків, дослідивши письмові докази, вважає що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідачем відповідно до розписки від 22.10.2001 року було надано позивачу в користування земельний сертифікат за №1126 площею 2,0543 га. В разі предявлення вимоги про повернення земельної ділянки відповідач зобовязувався повернути ОСОБА_1 2000 доларів. В даний час спірна земельна ділянка перебуває в суборенді у ОСОБА_7 Оскільки ОСОБА_2 через свого зятя ОСОБА_4 звернулася до ОСОБА_3 про те, що вона бажає повернути собі землю, та останній повинен сплачувати в подальшому їй орендну плату, то суд вважає, що умова передбачена в розписці від 22.10.2001 року настала. У звязку із тим, що ОСОБА_2 не повернула грошові кошти, то позивач правомірно просить стягнути 2000 доларів США, які відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 09.02.2017 року становлять 53825 гривень.

Щодо пояснень відповідача, що вона отримала від позивача 400 доларів США за користування земельним сертифікатом, суд дана обставина не підлягає доказуванню, оскільки позивач просить не повернути сплачені ним кошти, а стягнути кошти згідно домовленості.

На підставі ст.ст. 509, 526 ЦК України, суд керуючись ст.ст. 208, 213, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 суму в розмірі пятдесят три тисячі вісімсот двадцять пять гривень та судовий збір в розмірі 640 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: