Провадження № 22ц/790/3785/17 Головуючий 1 інст. Іващенко С.О.
Справа № 645/7313/14-ц Доповідач - Бровченко І.О.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Бровченко І.О.,

суддів Швецової Л.А., Хорошевського О.М.,

при секретарі Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Реал Банк» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2017 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Реал Банк» до ОСОБА_1 про застосування наслідків нікчемності правочинів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року позивач ПАТ «Реал Банк», в інтересах якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Реал Банк» - ОСОБА_2, звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про застосування наслідків нікчемності правочину до договору № ФС-726/09-2-09 про надання кредитної лінії, укладеного між сторонами 14 травня 2013 року, та витребувати у ОСОБА_1 грошових коштів, отриманих на виконання договору № ФС-726/09-2-09 про надання кредитної лінії від 14 травня 2013 року у сумі 100000 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 14 травня 2013 року між ПАТ «Реал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір.

18 червня 2013 року між сторонами було укладено додаткову угоду відповідно до умов якої кредитний договір викладено у новій редакції, а саме погоджено, що кредит буде надано у формі поновлювальної кредитної лінії.

Додатковою угодою від 24 лютого 2014 року ОСОБА_1 було видано кредит у сумі 300 тис. грн.., з терміном остаточного повернення 11 травня 2023 року.

Постановою правління Національного банку України № 109, 28 лютого 2014 року ПАТ «Реал Банк» було віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі вищезазначеної постанови, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 10 від 28 лютого 2014 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Реал Банк» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації.

Тимчасова адміністрація запроваджувалась з 03 березня 2014 року по 21 травня 2014 року. Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію було призначено ОСОБА_2

Постановою правління Національного банку України № 295 від 21 травня 2014 року було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Реал Банк».

ОСОБА_1 частково виконала взяті на себе зобов'язання шляхом повернення 200 тис. грн. Станом на вересень 2014 року заборгованість по тілу складала 100 тис. грн.

Посилаючись на те, що укладений між сторонами кредитний договір призвів до погіршення фінансового становища позивача (неплатоспроможності), оскільки укладений на умовах, які передбачають надання відповідачу переваг (пільг), прямо не встановлених для неї законодавством чи внутрішніми документами банку, позивач просив суд застосувати наслідки нікчемності кредитного договору від 14 травня 2013 року та витребувати у ОСОБА_1 грошові кошти, отримані на виконання цього договору в сумі 100 тис. грн.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2015 року, ПАТ «Реал Банк» залишено без задоволення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2016 року касаційну скаргу ПАТ «Реал Банк», в інтересах якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Реал Банк» - ОСОБА_3, задоволено частково. Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова та ухвалу апеляційного суду Харківської області суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що розглядаючи справу, суди першої та апеляційної інстанцій належним чином не перевірили та не спростували зазначені доводи позивача, якими обґрунтовувались позовні вимоги, зокрема не встановили, чи передбачають умови спірного договору надання відповідачу переваг (пільг), прямо не встановлених для неї законодавством чи внутрішніми документами банку та чи призвело укладення цього договору до погіршення фінансового становища банку, у зв'язку із чим не в повній мірі визначились з характером спірних правовідносин та правовою нормою.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2017 року у задоволені позову ПАТ «Реал Банк» до ОСОБА_1 про застосування наслідків нікчемності правочинів відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Реал Банк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вислухав доповідь судді, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 14 травня 2013 року між ПАТ «Реал Банк» (банк) та ОСОБА_1 (позичальник) укладений кредитний договір № ФС - 726/09-2-09, за умовами якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти кредит в сумі 300000 грн., на умовах, передбачених цим договором та додатковими угодами до нього, що складають невідємну його частину, зі сплатою 18 % річних та терміном повернення кредиту 11 травня 2023 року.

Пунктом 2.1 кредитного договору передбачено, що нарахуванням банком процентів за користування кредитом починається з дати його надання позичальнику шляхом видачі готівкою або безготівковим перерахуванням коштів безпосередньо з рахунку, відкритого для обліку наданих кредитних коштів, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом по закінченню кінцевого терміну погашення кредиту, вказаного в п.1.3.

Питання про надання кредиту ОСОБА_1 на 10 років на споживчі цілі у сумі 30000 грн. погоджувалось на засіданні кредитного комітету ПАТ «Реал Банк», що підтверджується протоколом № 187 від 11 квітня 2013 року.

З матеріалів справи вбачається, орієнтовна сукупна вартість кредиту на строк 120 місяців під 18 % річних складає 818347 грн. 34 коп., з яких: сума кредиту -300000 грн.; сума процентів 517697 грн. 34 коп.; комісія за надання кредиту 650 грн.

Додатковою угодою № 937/09-2-09 від 18 червня 2013 року кредитний договір № ФС - 726/09- 2-09 від 14 травня 2013 року було викладено в новій редакції, а саме договір № ФС-726/09-2-09 про надання кредитної лінії від 14 травня 2013 року, відповідно до якого кредит надавався у формі поновлювальної кредитної лінії.

Додатковою угодою № 937/09-2-09 від 24 лютого 2014 року відповідачу надано кредит у формі поновлюваної кредитної лінії з максимальним лімітом у сумі 300000 грн.

Постановою правління Національного банку України № 109, 28 лютого 2014 року ПАТ «Реал Банк» було віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі вищезазначеної постанови, Рішенням № 10 від 28 лютого 2014 року виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру виведення ПАТ «Реал Банк» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації. Тимчасова адміністрація запроваджувалась з 03 березня 2014 року по 21 травня 2014 року. Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію було призначено ОСОБА_2

Постановою правління Національного банку України № 295 від 21 травня 2014 року було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Реал Банк».

Установлено, що на виконання взятих на себе зобов'язань ОСОБА_1 здійснила часткове погашення кредитної заборгованості за кредитним договором на загальну суму 200 тис. грн., станом на вересень 2014 року заборгованість за тілом кредиту становить 100 тис. грн..

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21 травня 2014 року № 34 уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «Реал Банк» призначено ОСОБА_2

Позивач зазначив, що уповноваженою особою Фонду ОСОБА_2 на виконання своїх функцій, визначених у ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації було забезпечено перевірку правочинів (у тому числі договорів), укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті, якою встановлено перелік підстав, відповідно до яких правочини (у тому числі договори) є нікчемними, серед яких, зокрема: якщо банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; якщо банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Відповідно до тексту постанови Національного банку України від 28 лютого 2014 року № 109 «Про віднесення ПАТ «Реал Банк» до категорії неплатоспроможних» фінансові труднощі у позивача виникли ще до моменту введення тимчасової адміністрації. Станом на 19 лютого 2014 року позивач вже мав прострочену заборгованість за кредитами, отриманими від інших банків. Станом на 26 лютого 2014 року за балансовим рахунком 1627 «Прострочена заборгованість за кредитами, що отримані від інших банків» обліковується заборгованість ПАТ «Реал Банк» в обсязі 270 млн. грн.

За таких обставин позивач вважає, що видача грошових коштів відповідачу 24 лютого 2014 року в сумі 300000 грн. в сукупності з іншими невиконаними зобовязаннями призвела до погіршення фінансового стану позивача та слугувало підставою для віднесення позивача до категорії неплатоспроможних, запровадження тимчасової адміністрації та початку виведення ПАТ «Реал Банк» з ринку.

Крім того, позивач вважає, що кредитний договір укладено на більш сприятливих умовах ніж інші кредитні договори, оскільки надання кредиту на умовах повернення кредиту шляхом сплати 25000 грн. щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця з червня 2022 року до 11 травня 2023 року включно, та зі сплатою нарахованих процентів за користування кредитом в кінці строку дії договору (п. 5.1.), погіршує становище ПАТ «Реал Банк», а надання кредиту на зазначених умовах не передбачено ані внутрішніми положеннями ПАТ «Реал Банк», ані діючим законодавством України.

Уповноважена особа листом від 22 серпня 2014 року повідомила відповідача про те, що укладений кредитний договір відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є нікчемним та запропонувала повернути отримані на виконання кредитного договору кошти у розмірі 100000 грн. в строк до 01 вересня 2014 року. Вказане повідомлення відповідач отримала 26 серпня 2014 року, проте у вказаний строк грошові кошти відповідачем повернуті не були.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин положень п. п. 2, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки, як встановив суд, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що факт укладення кредитного договору з ОСОБА_1 призвів до надання переваг або пільг відповідачу перед іншими клієнтами банку.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається, що кредитування відповідача було здійснено під 18 % річних. В момент укладання договору мінімальна процентна ставка розміщення активів, затверджена Протоколом № 92 засідання комітету з питань управління активами і пасивами банку, становила 20% річних. Довгострокове кредитування під 18 % річних є для банку завідомо збитковим. Вказані доводи апеляційної скарги висновків суд не спростовують.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2015 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів. Витребувано з ПАТ «Реал Банк» копію балансу ПАТ «Реал Банк» станом на 26 лютого 2014 року, на який є посилання у позовній заяві, та копію положення про умови кредитування, що діяло у ПАТ «Реал Банк» станом на день укладання кредитного договору. Під час судового розгляду справи відповідне положення суду надано не було, у звязку чим позивачем не доведено надання переваг або пільг відповідачу перед іншими клієнтами банку З протоколу № 92 засідання комітету з питань управління активами та пасивами ПАТ «Реал Банк» від 08 травня 2013 року вбачається, що відсоткова ставка за активним операціями не може бути нижче 13,5% у національній валюті та 8,75 % в іноземній валюті. 08 травня 2013 року начальник планово-економічного управління банку запропонував голові комітету з питань управління активами та пасивами ПАТ «Реал Банк» збільшити розмір відсоткової ставки до 20 %. При цьому зазначив, нові активні операції банку не можуть здійснюватись за ставкою нижче 13, 5 відсотків річних (т. 1 а.с. 130-132). Матеріали справи не містять відомостей, що на час укладання кредитного договору банком для довгострокових кредитів була встановлена відсоткова ставка у розмірі 20% річних.

Посилання в апеляційній скарзі, що кредит було надано особі, яка теоретично його не могла повернути, є припущеннями, належними та допустимими доказами не підтверджено.

Твердження апелянта, що відповідачем не було оскаржено дій уповноваженої особи Фонду ОСОБА_2 щодо віднесення кредитного № ФС-726/09-2-09 від 15 травня 2013 року до категорії нікчемних, процесуальне рішення суду, прийняте по суті розглянутого ним питання не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного його вирішення. Судова колегія вважає, що в ході розгляду даної цивільної справи позивач не надав доказів на підтвердження наявності будь - яких підстав недійсності (нікчемності) укладеного між сторонами кредитного договору № ФС-726/09-2-09 від 14 травня 2013 року з усіма додатками до нього, у тому числі передбачених п.п. 2, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того, позивачем не надано до матеріалів справи ані протоколу комісії з перевірки правочинів (договорів), ані наказу Уповноваженої особи, або іншого документу про визнання кредитного договору, укладеного між сторонами, нікчемним на підставі ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про постановлення районним судом рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у відповідності з обставинами справи, наданими сторонами доказами та, відповідно, про відсутність підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Реал Банк» відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді -