"13" червня 2017 р. Справа № 363/3982/16-ц
УХВАЛА

13 червня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Управління Держгеокадастру Вишгородського району про визнання недійсним договору купівлі продажу земельної ділянки, зобовязання вчинити дії, витребування земельної ділянки,

встановив:

відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_4 та представник останнього в суді заявили відвід головуючому, мотивуючи його тим, що суддя для розгляду цього позову обраний без дотримання принципів випадковості, обєктивності та неупередженості розподілу справ. Зокрема, повністю ідентичний позов щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тривалий час з січня 2016 року перебував на розгляді іншого судді цього ж суду. Всупереч основоположних вимог ЦПК України, щодо недопустимості одночасного розгляду тотожних (однакових) справ, позивач повторно подав вказану позовну заяву, яка цього разу розподілена для розгляду судді Чіркову Г.Є. Одразу після цього позовна заява у першій цивільній справі залишена без розгляду за заявою позивача про це.

На думку сторони відповідачів, позивач вказаним штучним способом, всупереч основоположних засад судочинства, домігся розгляду справи іншим суддею, який ухвалював рішення на його користь в іншій справі, що стосується предмету спору.

За таких обставин, вважають, що цим складом суду не може бути забезпечений обєктивний і неупереджений розгляд справи.

Заслухавши заперечення сторони позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, доводи заяви щодо втручання в автоматичну систему документообігу суду для розподілення вказаного позову в розумінні вимог ст. 11-1 ЦПК України місця не мали і є необґрунтованими.

Водночас при розгляді заявленого відводу суд звертає увагу на таке.

Дійсно, аналогічна цивільна справа № 363/304/16-ц за позовом ОСОБА_3 до тих же відповідачів, про той самий предмет і з тим самих підстав з 27 січня 2016 року знаходилася на розгляді судді Котлярової І.Ю.

Під час вказаного розгляду позивач повторно подав повністю аналогічну позовну заяву, яка 20.10.2016 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена судді Чіркову Г.Є.

Вже після цього, 9.11.2016 року позивач подав заяву про залишення першого позову без розгляду, не дивлячись на те, що його розгляд на той час відбувався протягом тривалого часу.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви та отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідачів 26.12.2016 року в цій справі відкрито провадження.

Таким чином з урахуванням згаданих процесуальних можливостей, названа справа в підсумку знаходиться в провадженні вже цього складу суду.

При цьому слід зважити й на те, що суддею Чірковим Г.Є. 4.03.2014 року ухвалювалося рішення щодо предмету спору стосовно виниклих спірних правовідносин саме на користь позивача. Вказане рішення 24.12.2014 року набрало законної сили.

З огляду на викладені обставини в своїй сукупності, суд вважає, що вказані дії сторони позивача щодо повторного подачі аналогічно позову, який на цей раз згідно ст. 11-1 ЦПК України розподілено судді Чіркову Г.Є., дійсно створюють ґрунтований, обєктивний сумнів в обєктивності та неупередженості судді у сторони відповідача та є сумнівними на розгляд обєктивного, законослухняного, розсудливого, стороннього спостерігача.

Так, одним із аспектів права на справедливий судовий розгляд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, є право особи на розгляд справи незалежним і безстороннім судом.

Обєктивна безсторонність означає, що «не лише має здійснюватися правосуддя, а має бути видно, що здійснюється правосуддя». Йдеться про те, що суд у демократичному суспільстві має викликати довіру, а обєктивність і неупередженість суду повинна мати місце на думку обєктивного стороннього спостерігача.

Забезпечення безсторонності здійснюється шляхом усунення причин, які викликали занепокоєння. Крім того, забезпечуючи відсутність упередження, вони спрямовані на усунення будь-якого прояву частковості і тому забезпечують довіру, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і насамперед сторонам у процесі (рішення Суду у справі Мезнарік проти Хорватії від 15.07.2005 року).

Таким чином з метою забезпечення права особи на справедливий судовий розгляд, та оскільки у сторони виникають сумніви в обєктивності розгляду справи, з метою забезпечення основоположних засад судочинства, прагнучи досягти довіри до суду, заявлений відвід слід задовольнити.

На підставі викладеного і керуючись статтями 21 і 210 ЦПК України,

ухвалив:

заяву про відвід головуючому-судді задовольнити.

Вказану цивільну справу передати до канцелярії цього ж суду для визначення іншого судді в порядку встановленому ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя