Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/2532/17 Головуючий у 1 інстанції: Горбачова Ю.В.
Є.У.№ 320/323/17-ц Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Воробйової І.А.

ОСОБА_2

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 25 грудня 2009 року його було визнано інвалідом другої групи. Саме з 2009 року його стан здоров'я почав стрімко погіршуватися, і стали необхідні великі фінансові вкладення у медичне обслідування та лікування позивача. Однак, ще під час шлюбу відповідач повністю відмовилась надавати будь-яку допомогу своєму чоловікові. І, натомість, подала заяву до суду про стягнення з нього аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років та на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого 2010 року, було вирішено стягувати з ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.12.2009 року і до повноліття дитини. На виконання рішення суду від 11 лютого 2010 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області було видано виконавчий документ виконавчий лист, згідно якого було вирішено стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, інваліда 2 групи, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.12.2009 року і до повноліття сина. Крім того, теперішній стан здоров'я його стрімко регресує. Він майже позбавлений фізичної можливості пересуватися і не може самостійно задовольняти власні фізіологічні потреби, постійно потребує стороннього догляду. Тому, на теперішній час він проживає разом з матір'ю - ОСОБА_6, за адресою: АДРЕСА_1, яка доглядає його та піклується про нього. Таке існування позивача призвело до того, що він змушений витрачати значні кошти на діагностику, лікування та придбання лікарських препаратів. Перелік лікарських препаратів та частота їх приймання зазначаються у листі призначення, копія якого додається до позову. Так, згідно листа призначення позивачу необхідно щоденно приймати наступні препарати: Нейроптін, Армадин-Лонг, Циклоферон, Труксал, Поліоксидоній. Загальна вартість всіх вказаних лікарських препаратів становить 1884, 24 гривень. Враховуючи його доходи, а також постійні витрати на його лікування, позивач вважає, що має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі, а саме 150 гривень 00 копійок на місяць. Таким чином, через те, що з позивача щомісячно утримуються аліменти на утримання його неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини, пенсії по інвалідності, йому не вистачає коштів на діагностику, лікування та придбання лікарських препаратів. А враховуючи тяжкість хвороби та велику вартість лікарських препаратів, утримання аліментів з пенсії по інвалідності загрожує життю та його здоров'ю.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд, змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого 2010 року на користь ОСОБА_3, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, шляхом зміни способу їх присудження з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 грудня 2009 року і до повноліття сина, на тверду грошову суму в розмірі 150 (сто пятдесят) гривень, щомісячно, починаючи з 29 грудня 2009 року і до повноліття сина.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 квітня 2017 року позовну заяву задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, шляхом зміни способу їх присудження, з 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на тверду грошову суму в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 18 січня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в та ухвалити нове, яким позовну заяву залишити без розгляду та закрити провадження по справі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов про зміну розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що ч. 1 ст. 184 СК України не містить вичерпного переліку обставин. коли розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, зокрема він може бути визначений таким і за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

З 25 грудня 2009 року ОСОБА_4 визнано інвалідом другої групи.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого 2010 року з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, інваліда 2 групи, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.12.2009 року і до повноліття сина.

На підставі даного рішення з позивача стягуються аліменти.

Єдиним джерелом доходу для позивача є пенсія, з якої здійснюються щомісячні відрахування аліментів.

Позивач надав довідку, за якою з часу прийняття рішення про стягнення аілментів його становище змінилося, на даний час позивач є інвалідом І «Б» групи, потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується довідкою до Акта огляду МСЕК від 25.11.2013 року (а.с.20). Згідно даного Акту позивач потребує диспансерного обліку лікарів невролога та психіатра та стаціонарного лікування.

Розмір пенсії, який отримує позивач становить 1665,83 грн., відтак щомісячні відрахування аліментів з пенсії позивача на утримання сина становлять на грудень 2016 року 566, 83 грн., що становить 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

З огляду на зазначене, сплата аліментів у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суттєво впливає на майновий стан позивача, відрахування такої суми аліментів навіть не забезпечуватиме йому прожитковий мінімум, що у сукупності з наявністю у нього інвалідності 1 групи та тяжкого захворювання створюватиме неможливі умови для існування та лікування.

Натомість син позивача, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, також є інвалідом дитинства, однак йому призначено пенсію по інвалідності у розмірі 1247, 00 гривень, яку отримує його мати, ОСОБА_3.

Стаття 184 СК зазначає, що якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тож судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зміни розміру аліментів, які сплачуються позивачем на користь сина до 300 гр. з урахуванням того, що відповідач має право на одержання державної допомоги.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що є сумніви у психічному стані позивача та він сам в силу психічного стану міг не підписувати позов, не підтверджені жодними доказами ( в справі є довіреності, якими позивач уповноважив представників, в тому числі довіреність завірена Мелітопольським центром з надання безоплатної правової допомоги та нотаріально завірена). Такі посилання не спростовують висновків суду щодо майнового стану позивача .

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 квітня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: