Справа № 153/167/16-ц Провадження № 22-ц/772/1509/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 34Доповідач Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Берегового О.Ю., Луценка В.В.

При секретарі: Агеєвій Г.В.

За участю: прокурора Килівника Я.О.; представника позивача адвоката ОСОБА_2; представника відповідача ОСОБА_3 митниці ДФС України ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5

на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Військової прокуратури ОСОБА_3 гарнізону Центрального регіону України, ОСОБА_3 митниці Державної фіскальної служби України, Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про відшкодування шкоди,

В с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до Військової прокуратури ОСОБА_3 гарнізону Центрального регіону України, ОСОБА_3 митниці Державної фіскальної служби України, слідчого відділу Ямпільського відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Державної казначейської служби України, про відшкодування шкоди в сумі 21 250 грн.

Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2016 року замінено первісного відповідача слідчий відділ Ямпільського відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області належним відповідачем Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області.

18 квітня 2017 року представник позивача ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_2 подав заяву про зміну підстав позову.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Зазначила, що рішення суду вважає необгрунтованим і незаконним, оскільки постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Висновки суду, які зроблені в оскаржуваному рішенні не відповідають обставинам справи та зроблені судом помилково, також судом неповно зясовані обставини справи, що мають значення для справи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу і просить її задовольнити.

Прокурор і представник відповідача ОСОБА_3 митниці ДФС України заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просять її відхилити, а рішення суду першої інстанції просять залишити без змін, вважаючи його законним і обгрунтованим.

Представник відповідача ГУНП у Вінницькій області, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надіслав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Представник відповідача Державної казначейської служби України, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився і не надав письмових заперечень.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи і матеріали адміністративної справи (в копії) № 0357/401000001/15 у відношенні ОСОБА_6 по ч. 1 ст. 482 Митного кодексу України, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 6 серпня 2015 року при перетині кордону України, в ОСОБА_7 Молдова задекларувала виноград вагою 850 кг вартістю 5 800 лей (т. 1 а. с. 4).

7 серпня 2015 року головний державний інспектор аналітично-пошукового відділу УАР та ПМП ОСОБА_3 митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_8 склав протокол про порушення митних правил № 0357/40100001/15, передбачених ч. 1 ст. 482 Митного кодексу України.

У протоколі зазначено, що 06.08.2015 року о 16.30 год. в місцевому пункті пропуску «Цикинівка Сорока човен» прикордонного відділу «Кісниця» Могилів-Подільського прикордонного загону, що знаходиться на державному кордоні України з ОСОБА_7 Молдова на березі річки Дністер в с. Цикинівка Ямпільського району працівниками ВБКОЗ УСБ України у Вінницькій області затримано товар 211 ящиків з виноградом свіжим синім, який переміщався через митний кордон України поза митним контролем, поза місцем розташування митного органу з території ОСОБА_7 Молдова на митну територію України човном SR0011, який належить ПП «Чумак» та здійснює міжнародні перевезення пасажирів, човнярем-касиром громадянином України ОСОБА_6. Під час затримання 105 ящиків з виноградом було перевантажено з човна в мікроавтобус марки «Форд Транзит» реєстраційний номер SRBK 113 громадянином ОСОБА_7 Молдова ОСОБА_9, якому належить автомобіль. Вказані 105 ящиків з виноградом вилучені протоколом огляду місця події від 07.08.2015 року працівниками Ямпільського РВ УМВС України у Вінницькій області. 106 ящиків з виноградом, які знаходилися в човні вагою нетто 809,8 кг працівниками Ямпільського РВ згідно акту прийому-передачі від 07.08.2015 року передані у ОСОБА_3 митницю ДФС. Таким чином, громадянин України ОСОБА_6 перемістив товар 211 ящиків винограду свіжого синього (з яких 106 ящиків вагою 809,8 кг) через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування митного органу (а. с. 1-5 адміністративної справи № 0357/401000001/15).

07.08.2015 року складено акт приймання-передавання, за яким заступник начальника СВ Ямпільського РВ УМВС України ОСОБА_10 передав, а головний державний інспектор Сауляк А.В. прийняв 106 ящиків, де знаходився виноград вагою 809,8 кг ( аркуш 7 адміністративної справи).

Згідно довідки № 991 від 13.08.2015 року, виданої ПП «ОСОБА_11В.», вартість одного кілограма винограду свіжого синього кольору становить 25.00 грн. (аркуш 14 адміністративної справи).

Із акту № 75/03-004/000001 від 2 вересня 2015 року обстеження на встановлення фітосанітарного стану та висновку фітосанітарної експертизи № ФЛ-33/000616 від 02.09.2015 року вбачається, що у винограді свіжому орієнтовною вагою 1,665 т. виявлені шкідливі організми: дрозофіла чорночерева (імаго) в живому стані багато; сіра гниль і мяка гниль (аркуш 34 і на звороті адміністративної справи).

Наказом начальника ОСОБА_3 митниці ДФС України № 363 від 11.09.2015 року призначена комісія для вирішення питання щодо знищення майна, вилученого згідно протоколів про порушення митних правил від 07.08.2015 року № 0357/401000001/15; від 08.09.2015 року №0417/401000001/15 (аркуш 31 адміністративної справи).

Начальником ОСОБА_3 митниці ДФС затверджено акт від 16 вересня 2015 року знищення майна: винограду в кількості 1 6648 кг на суму 41 620,00 грн., шляхом захоронення на полігоні побутових відходів (том 1 а. с. 5 і аркуш 30 адміністративної справи).

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 8 жовтня 2015 року (справа № 127/22490/15-п) визнано винним ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу сто відсотків вартості вилучених товарів, що становить 41 622,50 грн. на користь держави, з конфіскацією вилученого товару вагою 1 664,9 кг загальною вартістю 41 622,50 грн. що зберігається на складі ОСОБА_3 митниці (аркуш 39-41 адміністративної справи).

23.10.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області на адресу ОСОБА_3 митниці Державної фіскальної служби України надіслана копія постанови суду від 8 жовтня 2015 року для виконання в частині конфіскації товару (аркуш 43 адміністративної справи).

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 30 листопада 2015 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_6 Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2015 року про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 482 МК України скасовано, а провадження у справі закрито на підставі ч. 1 ст. 531 МК України та п. 1 ст. 247 КпАП України, в звязку з відсутністю в діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил (аркуші 90-94 адміністративної справи).

Відділ державної виконавчої служби Могилів-Подільського МРУЮ 22.12.2015 року надіслав на адресу суду копію постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання постанови № 127/2249/15-п від 8.10.2015 року про конфіскацію 211 ящиків винограду, у звязку з тим, що вимоги виконавчого документу виконані у повному обсязі (аркуші 108-111 адміністративної справи).

25.12.2015 року ОСОБА_5 звернулася до ОСОБА_3 митниці ДФС України із заявою про повернення 106 ящиків винограду вагою 850 кг та/або про компенсацію вартості винограду на суму 21 250 грн., на яку надана відповідь про те, що виноград, який містився у 106-ти ящиках вагою 850 кг, який був вилучений 06.08.2015 року в місцевому пункті пропуску «Цикинівка Сороки човен» є безпосереднім предметом правопорушення у справі про порушення митних правил № 0357/401000001/15, заведеної 07.08.2015 року у відношенні громадянина України ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 482 Митного кодексу України (том 1 а. с. 6).

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого і прокурора та зобовязання вчинити певні дії (том 1 а. с. 13).

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 12 вересня 2016 року задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Військової прокуратури ОСОБА_3 гарнізону Центрального регіону України, ОСОБА_3 митниці Державної фіскальної служби України про визнання права власності.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 31 жовтня 2016 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 митниці ДФС.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 12 вересня 2016 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким в позові ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Військової прокуратури ОСОБА_3 гарнізону Центрального регіону України, ОСОБА_3 митниці ДФС України про визнання права власності на виноград «Кодрянка» вагою 850 кг, відмовлено (том 1 а. с. 186-187).

Встановлені обставини справи свідчать про те, що виноград свіжий синій «Кодрянка» вагою 1664,9 кг вартістю 41 622,50 грн. (у тому числі виноград в кількості 850 кг., вартість якого просить стягнути з відповідачів позивач), який знаходився у 211-ти ящиках, являється вилученим товаром, який постановою суду від 8 жовтня 2016 року конфіскований в дохід держави і таке рішення про конфіскацію товару виконано державною виконавчою службою. В послідуючому таке судове рішення було скасоване, а провадження по адміністративній справі закрито у звязку з відсутністю в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_6, ознак порушення митних правил.

Будь-яких доказів про те, що виноград в кількості 850 кг вилучений в ході кримінального провадження та являється речовим доказом чи іншим предметом кримінального провадження, позивачем не надано і, відповідно, судом не встановлено.

Відповідно до частини 3 статті 243 Митного кодексу України якщо за рішенням суду по справі до особи, яка вчинила порушення митних правил, не буде застосовано стягнення у вигляді конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, або провадження у справі про порушення митних правил буде припинено, ці товари, транспортні засоби можуть бути видані власникові або уповноваженій ним особі лише після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися. При цьому у разі припинення провадження у справі про порушення митних правил за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення витрати органу доходів і зборів на зберігання зазначених вище товарів, транспортних засобів власником цих товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою не відшкодовуються.

Таким чином, спірний виноград у звязку із закриттям провадження в адміністративній справі за відсутності в діях особи ознак порушення митних правил, міг бути повернутий власникові, тобто особі, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, за умови їх митного оформлення із сплатою відповідних митних платежів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивач ОСОБА_5 не довела незаконність дій відповідачів при здійсненні ними своїх повноважень, а також, що саме їй завдана майнова шкода.

Такий висновок суду є правильним, оскільки грунтується на вимогах закону.

За правилами статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи, майнова шкоди може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до частини 1, 2, 6 статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Отже, шкода, завдана іншими незаконними діями або бездіяльністю чи незаконними рішеннями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду відшкодовується на загальних підставах, виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами, що містять у статтях 1173, 1174 ЦК України.

Стаття 1173 ЦК України визначає, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної ОСОБА_7 Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною ОСОБА_7 Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

За правилами статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної ОСОБА_7 Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною ОСОБА_7 Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30 грудня 2015 року, яка набрала законної сили, в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого і прокурора та зобовязання вчинити певні дії, відмовлено (том 1 а. с. 13).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Верховним Судом України в постанові від 25 травня 2016 року при розгляді цивільної справи № 6-440цс16 висловлена правова позиція, яка полягає у тому, що за відсутності підстав для застосування частини 1 статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, діють правила частини 6 цієї статті така шкоди відшкодовується на загальних підставах, тобто, виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Підставою для відшкодування шкоди є встановлена ухвалою суду протиправна бездіяльність начальника слідчого відділу в частині невиконання своїх службових обовязків.

З урахуванням таких розяснень шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Суд, згідно вимог статті 11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд

Відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач з урахуванням заяви про зміну підстав позову, зазначала, що шкода в сумі 21 250 грн. спричинена їй незаконними рішеннями, діями і бездіяльністю органів слідства, прокуратури, митниці, які полягають у незаконному вилученні у неї винограду, який не був арештований та не був повернутий за встановленою процедурою передбаченою Кримінальним процесуальним кодексом України у встановлені процесуальні строки, також не вирішувалося питання слідчим про його повернення під час закриття кримінального провадження.

Заявивши такі позовні вимоги позивач не надала суду належних і допустимих доказів, визначених ст.ст. 57-64 ЦПК України, на підтвердження тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Таким чином, в ході розгляду цивільної справи не знайшов підтвердження факт незаконності рішень, дій чи бездіяльності органів слідства і прокуратури при проведенні досудового слідства по кримінальному провадженні та під час закриття кримінального провадження і факт належності позивачу вилученого товару та спричинення таким вилученням шкоди саме позивачу.

Оскільки такі обставини судом не встановлені, тому відсутні законні підстави для задоволення заявлених ОСОБА_5 позовних вимог про відшкодування їй шкоди.

Отже, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог, суд першої інстанції правильно виходив із недоведеності позивачем фактів незаконності рішень, дій чи протиправної бездіяльності слідчого і прокуратури під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню і при закритті кримінального провадження і що саме їй, як власникові, заподіяна шкода.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з'ясував у достатньому обсязі характер спірних правовідносин та визначився з нормою права, яка підлягає застосуванню, а тому прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, не знайшли свого підтвердження і спростовані наведеним вище, а тому не впливають на висновки суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_12

Судді: /підпис/ ОСОБА_13

/підпис/ ОСОБА_14

Згідно з оригіналом:

Суддя: М.В. Матківська