УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Автокрай-Україна» до ОСОБА_4, третя особа - Іноземне підприємство «Аіс Автодом Столиця», про стягнення заборгованості; за позовом ОСОБА_4 до Іноземного підприємства «Аіс Автодом Столиця» про захист прав споживачів, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Автокрай-Україна» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Автокрай-Україна» (далі - ТОВ «Автокрай-Україна») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_4 заборгованість у розмірі 26 455 грн 09 коп.

На обґрунтування позовних вимог ТОВ «Автокрай-Україна» посилалося на те, що 05 січня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до позивача для проведення ремонтних робіт автомобіля MG 5.1.5L AT COM, д.н.з. НОМЕР_1, у зв'язку із чим між сторонами було підписано попередній наряд-замовлення № J від 05 січня 2015 року та акт прийому-передачі. Також, відповідачем була написана заява, в якій він гарантував оплату згідно наряду-замовлення.

Позивач вказував, що 17 січня 2015 року всі необхідні роботи, визначені нарядом-замовленням, були виконані і відповідачу було запропоновано перевірити якість наданих послуг з ремонту двигуна, оформити відповідні документи та оплатити надані послуги згідно наряду-замовлення, що свідчить про належне виконання позивачем своїх обов'язків, проте відповідач без належного оформлення документів та оплати виконаних робіт, зловживаючи довірою працівників позивача, покинув СТО на автомобілі.

Зважаючи на вищевикладене та посилаючись на те, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання зобов'язань, позивач просив задовольнити позов.

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який уточнив в ході розгляду справи, та остаточно просив:

- визнати недійсним та розірвати договір купівлі-продажу № 09/08-13/Л-ДС від 09 серпня 2013 року відповідно до ч.1 ст.8, ст.15, ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів»;

- повернути споживачу вартість товару за ціною на час розірвання договору транспортного засобу та газобалонного обладнання за все отримане від нього за технічне обслуговування автомобіля в загальному розмірі 410 591 грн 13 коп.;

- відшкодувати моральну шкоду в розмірі 309 800 грн, а всього стягнути 720 391 грн 13 коп., а також повернути продавцю транспортний засіб після повного відшкодування.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що 09 серпня 2013 року між ним та іноземним підприємством «Аіс Автодом Столиця» (далі - ІП «Аіс Автодом Столиця») було укладено договір купівлі-продажу № 09/08-13/Л-ДС автомобіля MG5 1.5L FT COM, VIN-code НОМЕР_2, відповідно до п.1.3 якого він, як споживач, сплатив продавцю загальну вартість товару у розмірі 144 200 грн, що за курсом НБУ станом на 09 серпня 2013 року еквівалентно 18 040,79 доларів США.

Посилаючись на те, що продавцем було включено у договір низку умов, які є несправедливими по відношенню до нього, як споживача, суттєво обмежують його права, які передбачені діючим законодавством в сфері захисту прав споживачів; продавець вдався до нечесної підприємницької діяльності та недостовірної реклами шляхом введення його (відповідача) в оману через повідомлення недостовірної, неповної, нечіткої та суперечливої інформації щодо характеристик товару, методів та умов його використання, що вплинуло на його (відповідача) економічну поведінку під час вибору товару, а також відмовлявся надавати інформацію про суть та причини несправностей; проданий товар має суттєві недоліки, але продавець відмовляється виконувати гарантійний ремонт або розірвати договір та повернути йому гроші, ОСОБА_4 просив задовольнити позов.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ІП АІС «Автодом Столиця» про захист прав споживачів та цивільну справу за позовом ТОВ «Автокрай-Україна» до ОСОБА_4, третя особа: ІП «Аіс Автодом Столиця», про стягнення заборгованості об'єднано в одне провадження.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2016 року у задоволенні позовів ОСОБА_4 та ТОВ «Автокрай-Україна» відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Автокрай-Україна» відхилено, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Автокрай-Україна», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позову ТОВ «Автокрай-Україна» та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду першої інстанції оскаржувалося в апеляційному порядку лише в частині відмови у задоволенні позову ТОВ «Автокрай-Україна» та переглядалося судом апеляційної інстанції тільки в цій частині, а також в цій частині оскаржується й до суду касаційної інстанції, а тому в іншій частині на предмет законності й обґрунтованості судом касаційної інстанції не переглядається.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення ІП АІС «Автодом Столиця» на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову ТОВ «Автокрай-Україна», на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, виходили з того, що автомобіль відповідача на час звернення до СТО з питання ремонту двигуна перебував на гарантії і позивачем не надано беззаперечних доказів на підтвердження того, що несправність виникла саме через порушення відповідачем гарантійних умов, у зв'язку з чим суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність у позивача підстав для відмови у проведенні гарантійного ремонту, а тому позовні вимоги ТОВ «Автокрай-Україна» про стягнення оплати виконаних робіт задоволенню не підлягають.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваній частині та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Автокрай-Україна» відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року в частині вирішення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Автокрай-Україна» залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

В.М. Коротун