Справа № 648/54/17
Провадження № 2/648/258/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року с.м.т. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді - Бугрименка В.В.

секретаря - Когут Є.А.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що з 5 березня 2005 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей. Рішенням суду від 17 листопада 2014 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, визначено місце проживання дітей, а саме з нею, стягнуто з відповідача аліменти на утримання дітей. Перебуваючи у шлюбі, за спільні кошти вони придбали житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,1633 га., за вказаною ж адресою, кадастровий номер НОМЕР_1. Вартість будинку становить 41772 грн. 50 коп., вартість земельної ділянки становить 57155 грн.. Крім того, за спільні кошти в 2010 році вони придбали автомобіль ВАЗ 217130, 2009 року випуску, який відповідач продав в 2014 році без її згоди. Станом на 2014 рік вартість автомобіля складала 101220 грн.. Посилаючись, що вказане майно є їх спільною сумісною власністю, просила здійснити поділ будинку та земельної ділянки. З врахуванням того, що на її утриманні перебуває четверо дітей, відповідач не сплачує аліменти, просила відступити від рівності часток, виділивши їй у власність ? частини зазначеного будинку та земельної ділянки, крім того, стягнути з відповідача на її користь ? вартості автомобіля, що становить 50610 грн., а також судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 1248 грн. 06 коп., витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн., витрати пов'язані з проведенням оцінки майна в сумі 1500 грн..

В судовому засіданні представник позивача, з врахуванням пояснень відповідача, позов в частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивача вартості ? частини автомобіля, уточнив, просив визнати за позивачем право власності на ? вказаного автомобіля, в решті позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач позов не визнав, зазначив, що автомобіль він не продавав, оскільки він був викрадений, за даним фактом заведено кримінальне провадження. Будинок та земельну ділянку було придбано за гроші його матері, у зв'язку з чим, вказане майно не являється сумісною власністю його та позивача. Також заперечував щодо зазначеної позивачем вартості будинку та земельної ділянки. Заявив клопотання про призначення оціночної експертизи. Разом з цим, експертизу проведено не було, у зв'язку з тим, що відповідачем не здійснено її оплату. Після відновлення провадження у справі відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Враховуючи, що відповідачу були роз'яснені його права, останній висловив свою позицію щодо позову, суд вважає можливим ухвалити рішення в загальному порядку.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 5 березня 2005 року сторони перебували у шлюбі. Позивач та відповідач являються батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4. Вказані обставини встановлені рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 17 листопада 2014 року, що набрало законної сили, а отже, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

Вказаним рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 17 листопада 2014 року, яке набрало законної сили 19 травня 2015 року, шлюб між сторонами розірвано, визначено місце проживання неповнолітніх дітей, а саме з позивачем, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей в розмірі ? частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку.

З рішення суду вбачається, що сторони припинили спільне проживання з червня місяця 2013 року, вказаний факт також, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, не підлягає доказуванню.

13 травня 2013 року, на підставі договору купівлі-продажу, відповідач став власником домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1, а також власником земельної ділянки площею 0,1633 га., кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, за зазначеною адресою. Вказане підтверджується договором купівлі-продажу від 13 травня 2013 року, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №57457214 віл 15 квітня 2016 року.

Крім того, з відомостей Регіонального сервісного центру в Херсонської області за №31/21/41-407 від 17 лютого 2017 року, вбачається, що 26 лютого 2010 року за відповідачем зареєстровано автомобіль ВАЗ 217130, 2009 року випуску, колір сірий, № кузова: НОМЕР_2, № двигуна НОМЕР_3.

Зі змісту ст.60 Сімейного кодексу України вбачається, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи, що з домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1, та автомобіль ВАЗ 217130 набуто сторонами у шлюбі, вказане майно є їх спільною сумісною власністю.

Ринкова вартість спірного будинку становить 41772 грн., 50 коп., земельної ділянки -57155 грн., автомобіля - 101220 грн., що підтверджується висновками про оцінку майна.

Доводи відповідача, що будинок та земельну ділянку придбано не за спільні кошти його та позивача, суд вважає голослівними, оскільки за приписами ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, разом з цим, відповідачем на підтвердження своїх заперечень не надано жодного доказу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.69, ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згоди, щодо розподілу вказаного майна між сторонами не досягнуто, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.70 Сімейного кодексу України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

З довідки Суворовського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон за №17 від 28 жовтня 2016 року вбачається, що за період з листопада 2014 року по жовтень 2016 року відповідачу нараховані аліменти в сумі 37255 грн., разом з цим, за вказаний період ним сплачено 2380 грн.. Заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання дітей, станом на 1 листопада 2016 року, становить 34845 грн..

Враховуючи, що четверо неповнолітніх дітей проживають з позивачем, розмір аліментів, які вони одержують від відповідача є недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування, суд приходить до висновку, що є підстави для збільшення частки позивача у спільному майні, відповідно до заявлених вимог, щодо будинку та земельної ділянки, до 3/4 частин.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати, підтверджені відповідними розрахунковими документами, в сумі 7748 грн. 06 коп. та складаються із витрат по сплаті судового збору в сумі 1248 грн. 06 коп., витрат пов'язаних із залученням спеціалісті для визначення вартості майна - 1500 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн..

Керуючись ст.ст. 60, 69-72 Сімейного кодексу України, ст. ст.10, 11, 60, 61, 88, 209, 213-218, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Виділити у власність ОСОБА_1 ? частини житлового будинку з надвірними та спорудами, вартістю 31329 грн. 29 коп., який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Виділити у власність ОСОБА_1 ? частини земельної ділянки площею 0,1633 га., кадастровий номер НОМЕР_1, вартістю 42866 грн. 25 коп., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Виділити у власність ОСОБА_3 ? частини житлового будинку з надвірними та спорудами, вартістю 10443 грн. 13 коп., який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Виділити у власність ОСОБА_3 ? частини земельної ділянки площею 0,1633 га., кадастровий номер НОМЕР_1, вартістю 14288грн. 75 коп., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину автомобіля ВАЗ 217130, 2009 року випуску, колір сірий, № кузова: НОМЕР_2, № двигуна НОМЕР_3, вартістю 50610 грн..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 7748 (сім тисяч сімсот сорок вісім) гривень 06 (шість) копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через Білозерський районний суд Херсонської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Бугрименко