Справа №: 653/310/14-ц
Провадження № 4-с/653/11/17
У Х В А Л А

іменем України

16 травня 2017 року Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Венглєвської Н.Б.

секретаря - Мустафаєва Ф.А.

скаржника ОСОБА_1

представника скаржника ОСОБА_2

ст.державного виконавця відділу ДВС ГТУЮ у Херсонській області ОСОБА_3

заінтересованої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Генічеськ справу за скаргою ОСОБА_1 на дії ст. державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_3, визнання незаконними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії ст. державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції в Херсонській області, в якій просить визнати противоправними дії ст. державного виконавця відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Херсонській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови по ВП № 50291828 від 09.03.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 18425,50 гривень та постанови від 11.03.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження-автомобіль легковий VOLКSWAGEN PASSAT ДН ВТ4114ВВ 2012 року випуску по ВП 50291828 з виконання виконавчого листа №653/310-14-ц від 18.02.2016 року виданого Генічеським районним судом Херсонської області та скасувати постанови як незаконні, зобовязати Генічеський районний відділ ДВС ГТУЮ в Херсонській області відкликати з реєстраційних органів повідомлення про арешт та заборону відчуження майна, на яке було накладено арешт- автомобіль легковий VOLКSWAGEN PASSAT ДН ВТ4114ВВ 2012 року випуску.

В поданій скаргі ОСОБА_1 вказує, що підставою подання скарги, є наступні обставини. Постановою ст. державного виконавця Генічеського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Херсонській області ОСОБА_3 по ВП №50291828 від 26.02.2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Генічеського районного суду Херсонської області по справі №653/310/14-ц про стягнення 184255 гривень з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 (різниці вартості часток) на підставі заяви ОСОБА_4 про примусове виконання від 23.02.2016 року. В даній постанові боржнику ОСОБА_1 було надано строк до 04.03.2016 року самостійно виконати виконавчий документ. Дана постанова була направлена ОСОБА_1 з супровідним листом 29.02.2016 року рекомендованою поштою, яку вона отримала 04.03.2016 року, що підтверджується журналом поштового обліку видачі рекомендованої кореспонденції поштового відділення №75580 в с. Щасливцево, про що було зазначено в письмовій заяві поданої на імя начальника ВДВС ГТУЮ в Херсонській області ОСОБА_5 В силу ст.12 п.5 Закону України „Про виконавче провадження в редакції, що була чинною до 19.10.2016 року,сторони зобовязані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обовязкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації або місцезнаходження, а боржник-фізична особа-про зміну місця роботи. Оскільки останній день строку добровільного виконання боржником ОСОБА_1 виконавчого документу співпав з вихідним, то згідно ст.254 п.5 ЦПК України, яка передбачає, що останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, днем закінчення строку є перший за ним робочий день, ОСОБА_1 здійснила самостійне часткове виконання рішення у перший же наступний робочий день, перерахувавши платіж на вказаний ст. державним виконавцем Харлампієвою Т.П. рахунок, що підтвердило її намір добровільно виконати виконавчий документ виданий 18.02.2016 року. Окрім того, боржниця ОСОБА_1 в своїй письмовій заяві зазначала про розстрочку, оскільки сплата одноразово суми 184 тисячі гривень для неї є неможливою, так як вона являється багатодітною матірю, має на утриманні троє неповнолітніх дітей та має проблеми зі здоровям. Однак ст. державний виконавець не звернув на це увагу, не виконав вимоги ст.11 Закону України „Про виконавче провадження, не звернулася до суду з клопотанням про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду, що давало підстави для зупинення виконавчого провадження. Також не було враховано державним виконавцем, що боржник ОСОБА_1 вжила всіх належних та можливих заходів на добровільне виконання судового рішення, сама звернулася 26.02.2016 року до суду з заявою про рострочку виконання рішення суду, однак ст. державний виконавець Харлампієва Т.П. 09.03.2016 року винесла постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору, констатувавши безпідставно та незаконно, що боржником у наданий строк виконавчий лист не виконано, хоча це не відповідає дійсності. 14.11.2016 року між стягувачем ОСОБА_4 та боржником ОСОБА_1 був підписаний акт про зарахування зустрічних однорідних позовних вимог, що стало підставою для закінчення виконавчого провадження, так як вся сума боргу була погашена взаємозаліком. Однак ст. державний виконавець Харлампієва Т.П. виконавче провадження не закінчила, відповідної постанови не винесла, так як не сплачено виконавчій збір, хоча сума боргу ОСОБА_1 погашені самостійно у добровільному порядку, будь-яких дій примусового характеру ст. державним виконавцем не здійснювалось. Однак ст.державним виконавцем 11.03.2016 року була винесена постанова про арешт майна боржника ОСОБА_1 автомобіль легковий VOLКSWAGEN PASSAT, номер кузову WWVZZZ3CZCP046780, номер державної реєстрації ВТ4114ВВ 2012 року випуску та зоборонено здійснювати відчуження автомобіля. Вважає, дані дії ст. державного виконавця Харлампієвої Т.П. незаконними, незаконними винесені постанови в порядку виконання рішення суду про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 від 09.03.2016 року та накладення арешту на транспортний засіб та заборону здійснювати відчуження даного майна, які підялгають скасуванню

В судовому засіданні представник скаржника за дорученням ОСОБА_2 повністю підтримала викладені обставини викладені в скаргі, дала аналогічні пояснення в обгрунтування поданої скарги та просила її задовольнити.

Скаржник ОСОБА_1 також повністю підтримала обставини викладені в скаргі, повністю згодна з даними поясненнями її представником, просила також задовольнити скаргу, звільнити її сплату виконавчого збору, так як вона добровільно виконала рішення суду по виконавчому листу за №653/310/14-ц виданого 18.02.2016 року. Також вважає, що незаконно було накладено арешт на автомобіль з підстав викладених її представником. Представник Генічеського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Херсонській області за дорученням ст. державний виконавець Генічеського районного ВДВС ГТУЮ в Херсонській області ОСОБА_3 вимоги викладені в скарзі не визнала, заперечувала в задоволенні скарги. Свої заперечення обгрунтувала наступним, що вимоги викладені в скаргі є необгрунтованими та такі ,що не підлягають задоволенню. На виконанні Генічеського районного ВДВС ГТУЮ у Херсонській області дійсно перебуває виконавчий лист №653/310-14-ц виданий 18.02.2016 року Генічеським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 184255 (різниці вартості часток). Відповідно до вимог ст.25 ч.2 Закону України „ Про виконавче провадження було відкрито виконавче провадження, та вказано про необхідність боржнику самостійно виконати рішення суду у строк до семи днів, тобот до 04.03.2016 року. Боржниця зявилась до державного виконавця 04.03.2016 року та надала заяву, у якій повідомила про те, що вона не відмовляється від сплати боргу, буде сплачувати суму по можливості та має намір звернутися до суду з заявою про розстрочку виконання рішення. Заяви про відкладення примусового виконання чи про продовження строку для самостійного виконання, у звязку з несвоєчасним отриманням постанови про відкриття виконавчого провадження від ОСОБА_1 не надходило. Заява з проханням звернутись до суду з заявою про відстрочку виконання рішення саме Генічеським РВДВС ГТУЮ у Херсонській області від ОСОБА_1 не надходило, тому не виникало підстав для застосування п.8 ч.3 ст.11 Закону України „Про виконавче провадження, а саме звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ із заявою про відстрочку та розстрочку виконання рішення. Керуючись п.1 ст.27 Закону України „ Про виконавче провадження, у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст.25 Закону для самостійного виконання рішення, документально підтвердженого повного виконання рішення, державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення та відповідно до ст. 28 Закону України „Про виконавче провадження виносить постанову про стягнення з боржника виконавчого збору. 09.03.2016 року державним виконавцем винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору, чим фактично боржнику надано 5 додаткових днів для повної сплати боргу до винесення постанови про стягнення виконавчого збору. Відповідно до ст.28 ч.1 Закону України „Про виконавче провадження виконавчий збір стягується з боржника у разі виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання,передбачених цим законом. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена протягом 10 днів, однак ОСОБА_1 вона не була оскаржена, також не було рішення суду у самостійний строк виконано. Перевіркою майнового стану боржника було виявлено майно, яке належало ОСОБА_1, а саме автомобіль, тому була винесена постанова про накладення арешту на майно боржника та оголошено заборона на його відчуження. Дійсно 11.03.2016 року від боржниці надійшла заява припинити будь-які дії за виконавчим провадженням до розгляду судом її заяви про розстрочку виконання рішення. Оскільки боржницею не було надано ухвали суду про розстрочку виконання рішення суду, тому підстав для зупинення виконання рішення суду у державного виконавця не було. Тільки 09.12.2016 року боржницею була надана ксерокопія ухвали суду, як додаток до заяви про скасування постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору та арешт майна боржника, не завірена належним чином та без вказаної дати набрання чинності. Дані обставини свідчать про те, що відсутні підстави для скасування постанови про арешт майна боржника та зняття арешту з майна боржника, так як на даний час за боржником ОСОБА_1 існує несплачена заборгованність виконавчого збору в сумі 11010 гривень. Вважає скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Генічеського РУЮ ДВС ГТУЮ у Херсонській області і визнання їх незаконними необгрунтованою. Також вважає, що не має законних підстав для скасування постанови державного виконавця від 09.03.2016 року про стягнення виконавчого збору та постанови від 11.03.2016 року про арешт майна боржника, тому просила відмовити в задоволенні скарги.

Заінтересована особа ОСОБА_4 повністю підтримав доводи державного виконавця, оскільки на його думку державний виконавець діях в межах своїх повноважень, які передбчаені Законом України „Про виконавче провадження. По розгляду поданої скарги покладався на розсуд суду.

Суд вислухавши пояснення скаржника, представника скаржника, державного виконавця Генічеського районного ВДВС ГТУЮ у Херсонській області, заінтересованої особи ОСОБА_4 та дослідивши доводи викладені сторонами вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.02.2016 року Генічеським районним судом Херсонської області видано виконавчий лист, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 184255 гривень (різниця вартості часток). 26 лютого 2016 року було відкрито виконавче провадження постановою ст. державного виконавця Генічеського РВДВС ГТУЮ у Херсонській області Харлампієвою Т.П. та було постановою боржнику ОСОБА_1 встановлено строк для добровільного виконання, а саме до 04.03.2016 року. До встановленого строку ОСОБА_1 не було добровільно виконано рішення суду, що не заперечувалось в судовому засіданні сторонами. Однак скаржник стверджувала, що після отримання постанови державного виконавця, 04.03.2016 року звернулася до державного виконавця ВДВС з письмовою заявою, в якій не відмовлялась від сплати боргу, а вказувала, що буде сплачувати суму боргу по можливості, так як сума боргу для неї непідйомна і сплатити його одноразово не має можливості, також у неї на утриманні є троє неповнолітніх дітей, їй в силу свого матеріального становища тяжко одній утримувати їх, у звязку з чим має намір звернутися до суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду. В свою чергу стягувач ОСОБА_4 в поданій заяві державному виконавцю ВДВС ГТУЮ в Херосонській області від 09.03.2016 року, заперечував на подану заяву ОСОБА_1, стосовно сплати боргу частинами, просив звернути стягнення на майно боржника. Державний виконавець після спливу строку для добровільного виконання рішення суду, який відповідно до вимог ст.25 ч.2 Закону України „Про виконавче провадження становить до семи днів, розпочинає примусове виконання рішення, та відповідно до ст.28 Закону України „Про виконавче провадження виносить постанову про стягнення з боржника виконавчого збору. Державним виконавцем така постанова була винесена 09.03.2016 року. На момент винесення такої постанови, боржниця фактично сплатила частину боргу, що також не заперечувалось сторонами, а решту не сплатила і не надала державному виконавцю документальне підтверження повного виконання рішення суду. Оскільки у боржниці було майно, а рішення суду добровільно не було виконано у встановлені строки, тому 11.03.2016 року державний виконавець наклав арешт на транспортний засіб: автомобіль НОМЕР_1. Заперечення скаржника стосовно незаконності винесення постанови про стягнення з неї виконавчого збору та накладення арешту на майно боржника судом не приймається, так як у суді знайшло своє підтвердження, що у встановленні строки для добровільного виконання рішення суду, боржниця ОСОБА_1 не виконала рішення суду, а тільки частково сплатила борг, тому державний виконавець розпочав примусове виконання, тобто державний виконавець діяв в межах вимог ст.ст. 27, 28 Закону України „Про виконавче провадження, його дії є законними, підстав для скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору з боржника суд не вбачає, оскільки добровільно у встановлені строки не було виконано рішення суду. Заперечення боржника, що державний виконавець повинна була після отримання письмової заяви боржниці ОСОБА_1 про неможливість виконання рішення суду, звернутися до суду з заявою про розстроку виконання рішення, також судом не приймається, оскільки у ОСОБА_1 було виявлено майно, на яке можливо було звернути стягнення для примусового виконання рішення суду, а тому підстав для звернення з такою заявою не було. Судом також встановлено, що ОСОБА_1 зверталася до суду з заявою про розстрочку виконання рішення. Судом було винесено ухвалу по поданій заяві від 19.04.2016 року та розстрочено суму боргу, однак ухвали суду державному виконавцю не було надано, а тому підстав для зупинення примусового виконання у державного виконавця не було. Дану ухвалу суду заявниця ОСОБА_1 надала в судовому засіданні при розгляді скарги. Дії державного виконавця при виконанні рішення суду від 18.02.2016 року були законними і відповідали вимогам Закону України „Про виконавче провадження. Також судом встановлено, що рішення суду ОСОБА_1 виконала 14.11.2016 року, однак не сплатила суму виконавчого збору, який був встановлений державним виконавцем в сумі 11010 гривень, у звязку з чим суд вважає немає підстав для скасування постанови державного виконавця від 11.03.2016 року про арешт майна боржника, скаржника ОСОБА_1, оскільки у ОСОБА_1 є сума несплаченого боргу. З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що державний виконавець Харлампієва Т.П. при виконанні рішення суду від 18.02.2016 року діяла в межах своєї компетенції, законно, порушень при виконанні рішення суду з боку державного виконавця судом не встановлено, а тому підстав для скасування оскаржуваних постанов державного виконавця не має.

Керуючись ст.ст.10, 11, 386, 387 ЦПК України, ст.ст.25, 27, 28, 37, 38 Закону України „Про виконавче провадження, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання противоправними дії ст. державного виконавця Генічеського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Херсонській області ОСОБА_6 щодо винесення постанови по ВП № 50291828 від 09.03.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 18425,50 гривень та постанови від 11.03.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження-автомобіль легковий VOLКSWAGEN PASSAT д/н НОМЕР_2 2012 року випуску по ВП 50291828 з виконання виконавчого листа №653/310-14-ц від 18.02.2016 року виданого Генічеським районним судом Херсонської області та скасувати постанови як незаконні, зобовязати Генічеський районний відділ ДВС ГТУЮ в Херсонській області відкликати з реєстраційних органів повідомлення про арешт та заборону відчуження майна на автомобіль НОМЕР_3 2012 року випуску відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області протягом пяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Генічеського районного суду Херсонської області.

Суддя: Н.Б. Венглєвська