Справа №464/5235/13-ц
пр № 6/464/107/17
У Х В А Л А

12 червня 2017 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.

при секретарі Довгун Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и в :

заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати виконавчий лист, виданий Сихівським районним судом м.Львова 01.02.2017р. по справі № 464/5235/13-ц таким, що не підлягає виконанню на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»; витребувати із Сихівського ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області вищевказаний виконавчий лист; зобовязати державного виконавця Сихівського ВДВС м.Львова ОСОБА_2 скасувати усі заходи примусового виконання, які були ним вжиті при примусовому виконанні даного виконавчого листа. В обгрунтування даної заяви покликається на те, що Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 22.12.2016р., в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1301/0308/71-035 від 26.03.2008р., вирішено звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 Так, 12.05.2017р. державним виконавцем Сихівського ВДВС м.Львів ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження №53919940 з примусового виконання виконавчого листа за рішенням Апеляційного суду Львівської області від 22.12.2016р. Однак, враховуючи те, що кредит заявник отримував у іноземній валюті, іншого житла не має, предмет іпотеки не перевищує 140 кв.м, заявник підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», отже на його майно, зокрема квартиру не може бути звернуто стягнення. Враховуючи, що виселення заявника є похідним від звернення стягнення на квартиру, заявник виселенню до вирішення питання про звернення стягнення не підлягає, тому просив визнати виконавчий лист № 464/5235/13-ц від 01.02.2017р., виданий Сихівським районним судом м.Львова таким, що не підлягає виконанню.

Учасники процесу в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, а тому суд вважає можливе здійснювати розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

У відповідності до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами, при розгляд даної заяви, не здійснювалося, з огляду на неявку осіб, які беруть участь у справі, неприбуття яких, згідно ч.3 ст.369 ЦПК України, не перешкоджає розглядові заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Дослідивши матеріали справи та матеріали поданої заяви, суд приходить до висновку, що в задоволені заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню слід відмовити з наступних підстав.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 18.02.2014р. у задоволені позову ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 22.12.2014р. апеляційну скаргу ТзОВ «Кредитні ініціативи» задоволено частково. Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 18.02.2014р. скасовано та ухвалено нове рішення. В задоволенні позову ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.01.2016р. касаційну скаргу ТзОВ «Кредитні ініціативи» та ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Львівської області від 22.12.2014р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 22.12.2016р. апеляційну скаргу ТзОВ «Кредитні ініціативи» задоволено. Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 18.02.2014р. скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 59,4 кв.м, житловою площею 42,4 кв.м, що належить ОСОБА_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1301/0308/71-035 від 26.03.2008р., що станом на 01.03.2013р. складає 666 097,38 грн., з яких заборгованість за кредитом - 623 821,68 грн.; заборгованість по відсотках 31370,45 грн., пеня 10905 грн. шляхом проведення прилюдних торгів Згідно Закону України «Про виконавче провадження» за ціною, встановленою за згодою іпотекодержателя та іпотекодавця в договорі іпотеки, що становить 502 770 грн. 38 коп. або на підставі оцінки майна субєкта оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Рішнення суду не підлягає виконанню на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

На підставі вказаного рішення суду, яке 22.12.2016 року набрало законної сили, Сихівським районним судом м.Львова 01.02.2017р. видано виконавчий лист №464/5235/13-ц, а в подальшому державним виконавцем Сихівського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 12.05.2017р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53919940 з примусового виконання даного виконавчого листа.

Водночас, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.02.2017р. відкрито касаційне провадження у справі за позовом ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Витребувано із Сихівського районного суду м.Львова цивільну справу № 464/5235/13-ц (провадження № 2/464/47/17). Супровідним листом Сихівського районного суду м.Львова № 464/5235/13-ц/3470/2017/2/464/47/17 від 02.03.2017р. матеріали цивільної справи № 464/5235/13-ц за ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки направлено для розгляду в касаційній інстанції.

Крім того, постановою державного виконавця Сихівського ВДВС м.Львів від 29.05.2017р. (ВП № 53919940) виконавчий лист № 464/5235/13-ц виданий 01.02.2017р. Сихівським районним судом м.Львова про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_1, на підставі п.8 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», повернуто стягувачу за ТзОВ «Кредитні ініціативи».

Проте, заявник у своїй заяві, вказує, що виконавчий лист, виданий Сихівським районним судом м.Львова 01.02.2017р. по справі № 464/5235/13-ц, взагалі слід визнати таким, що не підлягає виконанню в силу положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст.369 ЦПК України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999.

Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Матеріально правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обовязку повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Внаслідок розвитку матеріального правовідношення, встановленого судом, обовязок боржника може припинятися на передбачених законом підставах. Такі підстави припинення цивільно-правових зобовязань містить глава 50 ЦК України. Зокрема, зобовязання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обовязку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобовязань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Підстави припинення матеріально-правового обовязку тягнуть визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, лише тоді, коли законодавство про виконавче провадження не передбачає інших спеціальних процедур реалізації таких підстав припинення обовязку у виконавчому провадженні.

Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, може бути повязане й зі зміною обставин, які були підставою позову.

Для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, важливим є те, що обставини, факти, з якими повязується відсутність обовязку боржника, виникають вже після винесення судом рішення. В іншому разі через визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відбудеться ревізія законності рішення суду, що не передбачено процесуальним законодавством.

Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 8 від 25.09.2015 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема, видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили. Інші підстави визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню чинним законодавством не визначені.

Відповідно до п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 у справі № 1-7/2013, Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Встановивши відсутність матеріально-правових та процесуальних підстав з яким закон повязує визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

Доводи заяви про ігнорування зі сторони державного виконавця положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є безпідставними з наступних підстав.

07 червня 2014 року набув чинності Закон України від 03.06.2014р. № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (згідно із Законом № 629-VIII від 16.07.2015 внесено змінами до його положень).

Поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобовязання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України), що повною мірою відповідає лексичному значенню цього слова, яке розкривається в тлумачному словнику української мови.

Отже, мораторій є відстроченням виконання зобовязання, а не звільнення від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна (предмета іпотеки), наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом «Про мораторій», не позбавляє кредитора права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) зазначене майно.

Рішення судів про звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалені до і після прийняття закону «Про мораторій» залишаються в силі, а їх виконання зупиняється до вдосконалення механізму, передбаченого статтею 3 Закону «Про мораторій».

Крім того, згідно з пунктом 4 Закону «Про мораторій» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Рішення ж суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону «Про мораторій» не підлягає виконанню.

Крім того, мораторій є відстроченням виконання зобовязання, а не звільненням від нього, проте заявником вимог щодо відстрочку виконання рішення суду не заявлялось.

Визначені в заяві ОСОБА_1 підстави не можуть слугувати підставою для визнання вказаного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а тому суд приходиться до висновку, що заява не підлягає до задоволення з огляду на відсутність передбачених ч.4 ст.369 ЦПК України підстав для визнання вказаного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 369 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

в задоволені заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 5 днів з часу отримання її копії.

Головуючий суддя: Чорна С.З.