Справа № 308/5568/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14.06.2017 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., ознайомившись з позовною заявою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, надання щодо нерухомого майна прав та зобовязання іпотекодавців на період до реалізації предмету іпотеки за рішенням суду передати нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося в суд з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, надання щодо нерухомого майна прав та зобовязання іпотекодавців на період до реалізації предмету іпотеки за рішенням суду передати нерухоме майно.

За правилами ЦПК України, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст. ст. ст. 119, 120 цього Кодексу.

Згідно з ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Вказана позовна заява не відповідає вимогам п. п. 5, 6 ч. 2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України, а саме, не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є обєктом справляння судового збору.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

У межах предявленого позову позивачем заявлено три самостійні вимоги немайнового характеру, а саме, позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, надати щодо нерухомого майна прав та зобовязати іпотекодавців на період до реалізації предмету іпотеки за рішенням суду передати нерухоме майно.

До позовної заяви позивачем додано документ про сплату судового збору в сумі 1600 грн. та згідно зі змісту позовної заяви слідує, що позивачем судовий збір сплачено як за подачу позову немайнового характеру, оскільки вже є рішення суду про стягнення суми боргу відповідно до п. 6 постанови № 5 ВССУ від 30.03.2012 року.

Як розяснено у п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога предявлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості тощо).

В даному випадку судовий збір повинен бути сплачений окремо за кожну з предявлених немайнових вимог у розмірі встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме в сумі 1600 грн., а тому позивачу необхідно додати до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору за інші дві немайнові вимоги (надання щодо нерухомого майна прав та зобовязання іпотекодавців на період до реалізації предмету іпотеки за рішенням суду передати нерухоме майно).

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» від 5 червня 2003 року № 898-IV, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Отже, резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як ст. 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України.

Однак, як вбачається з прохальної частини позовної заяви, така не відповідає зазначеним вище вимогам, зокрема не містить: всі складові загального розміру вимог, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Водночас, слід звернути увагу позивача на те, що виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку» судова палата у цивільних справах Верховного Суду України прийшла до правового висновку, що у розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону (постанова судової палати у цивільних справах Верховного Суду України № 6-1935цс15).

З урахуванням наведеного та з метою дотримання вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку», вважаю необхідним позовну заяву з вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки, залишити без руху та запропонувати позивачу усунути недоліки щодо відповідності змісту позовної заяви вимогам вказаної статті Закону України «Про іпотеку», шляхом подання до суду уточненого позову, його копії, відповідно до кількості відповідачів у справі, а також додати до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору за інші дві немайнові вимоги.

Зазначене кореспондується з вимогами, які закріплені в п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, де зазначено, що позовна заява про вирішення спору, що виникає з кредитних правовідносин, за формою і змістом повинна відповідати загальним правилам, встановленим статтею 119 ЦПК, а залежно від предмета та підстави позову і вимогам, які містяться у спеціальному законодавстві. Зокрема, у разі предявлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у заяві має бути викладено обставини, необхідні для ухвалення рішення, зокрема відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку».

Керуючись ст. 121 ч. 1 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, надання щодо нерухомого майна прав та зобовязання іпотекодавців на період до реалізації предмету іпотеки за рішенням суду передати нерухоме майно залишити без руху.

Повідомити позивачу про необхідність усунення недоліків заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку, якщо недоліки не будуть усунені в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_4