УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, ОСОБА_7, про приведення до попереднього стану квартири шляхом демонтажу самочинно розширеного балкону за касаційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 2 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що проживає в квартирі АДРЕСА_2 з матір'ю, ОСОБА_8 і дочкою, ОСОБА_7 ОСОБА_5 є власником квартири № 34 у цьому ж будинку, у якій останній проживає разом з чоловіком, ОСОБА_6, та їх малолітньою дитиною. Їх з ОСОБА_5 квартири розділяє спільна стіна. Зазначав, що відповідачі систематично порушують громадський порядок в денний час і ведуть самочинне, без будь-яких дозволів компетентних органів і без погодження з мешканцями його квартири, розширення балкону, внаслідок чого збільшилась його ширина і довжина. При цьому вони руйнують несучі конструкції будинку, затінили його квартиру. Також внаслідок таких дій відповідачів на суміжній стіні між їх квартирами з'явилися тріщини, в кімнаті падає штукатурка. З приводу неправомірних дій відповідачів він звертався до Залізничного районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх спав України у Львівській області та Львівського комунального підприємства «Сяйво», проте відповідне реагування цих органів на його звернення відсутнє. Разом з тим, рішенням Залізничної районної державної адміністрації Львівської міської ради від 27 травня 2015 року відповідачів зобов'язано самочинно збільшений балкон привести до попередніх розмірів шляхом демонтажу. Однак вказане рішення відповідачами не виконано, вони продовжують здійснювати будівельні роботи.

Ураховуючи наведене, позивач просив визнати дії відповідачів неправомірними, самочинну реконструкцію квартири № 34 у вказаному будинку незаконною та зобов'язати відповідачів власними силами і за рахунок власних коштів привести до попереднього стану вказану квартиру.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 2 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_5 і ОСОБА_6 власними силами і за рахунок власних коштів привести до попереднього стану самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 шляхом приведення самочинно розширеного балкону до попередніх розмірів 1,05х3,50 м. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Задовольняючи позов, суди на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), урахувавши положення ст. ст. 13, 319, 379 ЦК України, правильно виходили з того, що розширення балкону здійснене відповідачами з порушенням вимог закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо отримання дозволу на будівництво від виконавчих органів відповідних рад перед здійсненням будівництва, реконструкції об'єктів містобудування. Зокрема, таке перепланування порушує право позивача на користування належною йому квартирою, при проведенні реконструкції відповідачі допустили втручання у несучі конструкції будинку, що загрожує безпеці житла позивача та внаслідок чого утворились тріщини на суміжній між квартирами сторін стіні, опадання штукатурки зі стелі. Також незаконно збільшений відповідачами балкон заступив огляд з вікна позивача, погіршилось освітлення його кімнати. з перепланування житлового приміщення з порушенням вимог закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо отримання дозволу на будівництво від виконавчих органів відповідних рад перед здійсненням будівництва, реконструкції об'єктів містобудування. Крім того, відповідачами не виконано розпорядження Залізничної районної державної адміністрації Львівської міської ради щодо приведення самовільно розширеного балкону до попереднього стану.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судових рішень суду не впливають.

Також слід зазначити, що ОСОБА_6 вказані судові рішення не оскаржував.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 2 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І. Журавель

С.П. Штелик