АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/801/17 Доповідач - Ткач О.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бершадська Г. В., Гірський Б. О.,

з участю секретаря Бріля В.Л. та представника

управління Пенсійного фонду України

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (далі ТОУ ПФУ) в Тернопільській області на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 23 січня 2017 року у справі за позовом Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 23 січня 2017 року у задоволенні позову Тернопільського об'єднання управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОУ ПФУ в Тернопільській області просить рішення суду скасувати, посилаючись на те, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове, яким їх позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити.

В жовтні року Тернопільське об'єднане УПФ Тернопільської області звернулось до суду Тернопільської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що працівник Управління ПФУ призначаючи пенсію ОСОБА_1 з 09.09.2014 року упустила, що договір про добровільну участь у системі загальнообов'язкового соціального страхування укладено лише 17.09.2014 року, відповідно відповідачці безпідставно нараховано пенсію у період з 09.09.2014 р. по 18.09.2014 р.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив із відсутності факту недобросовісного набуття відповідачем грошових коштів, які є пенсійною виплатою, із-за відсутності рахункової помилки в обчисленнях суми пенсії, тому в силу ст. 1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає.

З таким висновком суду погоджується суд апеляційної інстанції, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач є пенсіонером за віком, яка отримує пенсію - дана обставина визнається сторонами спору, а тому, в силу ст. 61 ЦПК України, не потребує доказування.

Судом першої інстанції вірно констатовано, що вказана помилка є технічною помилкою, а не рахунковою помилкою при призначенні пенсії відповідачці.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму ВСУ від 24 грудня 1999 року за №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" роз'яснено, що до лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період, тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно - правових актів.

Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність рахункової помилки, яка допущена працівниками ПФУ, та зловживань з боку відповідача або його недобросовісності при визначені йому розміру пенсії у 2014 році.

Відмовляючи в позові, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Таким чином, рішення суду є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 23 січня 2017 року- залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2