УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Дем'яносова М.В., СтупакО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення № 10018/0121 філії - Сумське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргоюОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Сумської області від 21 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення № 10018/0121 філії - Сумське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі - ПАТ «Ощадбанк») звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 21 травня 2008 року укладений договір про іпотечний кредит № 239 між ОСОБА_4 та ПАТ «Ощадбанк» в особі філії - Роменського відділення № 147. Відповідно до п. 1.1 договору про іпотечний кредит банк надав позичальнику кредит в сумі 130 000 грн, а позичальник зобов'язувався отримати, належним чином використати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 15 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені договором відновлювальної кредитної лінії.

На забезпечення виконання зобов'язань за договором про іпотечний кредит з ОСОБА_4 укладений договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за № 1558 21 серпня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Проскурнею Л.І.

Відповідно до п.1.2 договору іпотеки, іпотекодавець передав в іпотеку майно - домоволодіння та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 припинив виконувати умови договору, порушив графік погашення кредиту та сплати відсотків, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 травня 2010 року з ОСОБА_4 на користь банку стягнуто заборгованість у розмірі 148 558 грн 08 коп. та судові витрати.

За заявою банку 01 червня 2010 року відділом ДВС Роменського міськрайонного управління юстиції відкрите виконавче провадження. До теперішнього часу боржником не сплачена заборгованість за кредитом.

Відповідно до п. 5.3 договору іпотеки іпотекодержатель набуває право вимагати дострокового виконання зобов'язання за кредитним договором, забезпеченим цією іпотекою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених договором про іпотечний кредит.

Пунктом 5.4 іпотечного договору визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки, одним з яких є звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду.

Станом на 15 травня 2015 року заборгованість ОСОБА_4 складала 196 508 грн 28 коп., з яких: 125 720 грн 14 коп. - заборгованість за кредитом; 22 390 грн 46 коп.- заборгованість за відсотками; 48 397 грн 68 коп. - пеня за простроченим кредитом та відсотками.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_4 на свою користь шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 21 травня 2008 року, а саме - нерухоме майно: домоволодіння та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1; з наступними характеристиками - будинок дерев'яний, загальною площею 86,2 кв. м, житловою площею 41,7 кв. м, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,1 га; на вказаній земельній ділянці розміщені: сараї дощані Б, Б1, сарай і погреб цегляні, та належить ОСОБА_4 на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу; земельна ділянка належить ОСОБА_4 на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку, виданих Роменським міським управлінням земельних ресурсів 20 травня 2008 року згідно договору купівлі-продажу від 12 травня 2008 року, № 1100, зареєстрованих у Роменському міському управлінні земельних ресурсів в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю під № № 62, 61, з метою погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 239 від 21 травня 2008 року, розмір якої становить 286 439 грн 34 коп., з них: 125 720 грн 14 коп. - заборгованість за кредитом; 22 390 грн 46 коп. - заборгованість за відсотками; 48 397 грн 68 коп. - пеня за простроченим кредитом та відсотками; 73 099 грн 84 коп. - інфляційні втрати; 16 831 грн 22 коп. - 3 % річних від простроченої суми, встановивши початкову ціну реалізації предмета іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки суб'єкта оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 21 вересня 2016 року рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. На погашення заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ «Ощадбанк» за договором про іпотечний кредит № 239 від 21 травня 2008 року, розмір якої становить 277 493 грн 08 коп., що складається з:

- заборгованості за кредитом - 125 720 грн 14 коп.;

- заборгованості за відсотками - 20 924 грн 63 коп.;

- пені за простроченим кредитом - 40 361 грн 33 коп.;

- пені за простроченими відсотками - 4 196 грн 39 коп.;

- інфляційних втрат - 73 099 грн 84 коп.;

- 3 % річних від простроченої суми за кредитним договором - 13 190 грн 75 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 21 травня 2008 року реєстровий № 1558, - нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме - домоволодіння, яке складається з: будинку дерев'яного, загальною площею 86,2 кв. м, житловою площею 41,7 кв. м, сараю дощаного Б, сараю дощаного Б1, сараю цегляного, льоху цегляного, яке належить ОСОБА_4 на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Черненко О.П. 12 травня 2008 року, реєстровий № 1100, зареєстрованого державним КП «Роменське МБТІ» в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 15 травня 2008 року, номер запису 4088 в книзі 101, реєстровий номер 6686696, а також земельну ділянку, загальною площею 0,1 га, яка належить ОСОБА_4 на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку, виданих Роменським міським управлінням земельних ресурсів 20 травня 2008 року згідно договору купівлі-продажу від 12 травня 2008 року, № 1100, зареєстрованих у Роменському міському управлінні земельних ресурсів в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю під № № 62, 61, визначивши спосіб реалізації предметів іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів; встановивши початкову ціну реалізації предметів іпотеки, згідно висновків судової експертизи: домоволодіння 139 400 грн, земельної ділянки 47 700 грн. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 12 травня 2008 року ОСОБА_4 придбав домоволодіння по АДРЕСА_1.

21 травня 2008 року між ПАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_4 укладено договір про іпотечний кредит № 239, згідно умов якого:

Банк зобов'язувався надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 130 000 грн, а позичальник зобов'язувався прийняти, належним чином використати та повернути грошові кошти в сумі 130 000 грн, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 15% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором (п. 1.1).

Кредит надавався на 20 років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 20 травня 2028 року на придбання домоволодіння з надвірними будівлями за договором купівлі-продажу від 20 травня 2008 року, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (п. 1.2).

Позичальник зобов'язувався щомісячно до останнього банківського робочого числа місяця, наступного за звітним, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти рівними частинами, починаючи з суми 2 166 грн 67 коп. шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з 20 червня 2008 року на відповідні позичкові рахунки позичальника, відкриті у філії Роменське відділення №147 ПАТ «Ощадбанк». Сплату останнього платежу здійснити до 20 травня 2018 року (п. 1.4.5).

Виконання позичальником зобов'язань за цим договором забезпечене нотаріально посвідченим іпотечним договором нерухомого майна - предмету іпотеки, що розташоване в АДРЕСА_1 (п. 2.1).

Банк має право при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більше ніж на два місяці, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором (п. 4.2.2).

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2011 року №521 було змінено тип товариства з відкритого акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство, а філія - Роменське відділення № 147 ВАТ «Ощадбанк» в процесі реорганізації була реформована в ТВБВ № 10018/0121 та підпорядкована філії - Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк».

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Ч.1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

21 травня 2008 року між банком та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, п. 1.1 якого передбачено, що договір забезпечує вимогу іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору № 239 від 21 травня 2008 року, укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем, за умовами якого позичальник зобов'язаний до 20 травня 2028 року повернути іпотекодержателю кредит у розмірі 130 000 грн, сплатити проценти за користування ним згідно умов кредитного договору, а також можливу неустойку у розмірі і у випадках, передбачених кредитним та цим договором.

Згідно п. п. 1.2, 1.3 договору іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно: домоволодіння та земельна ділянка загальною площею 0,1 га для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, вартість предмета іпотеки становить 194 320 грн.

28 лютого 2010 року між ПАТ «Ощадбанк» та відповідачем укладений додатковий договір №1 до договору про іпотечний кредит № 239 від 21 травня 2008 року про зміну терміну остаточного погашення кредиту.

Пункт 1 вказаного договору передбачає: змінити термін остаточного погашення кредиту, виклавши п. 1.2, п. 1.4.5 вказаного договору про іпотечний кредит в наступній редакції: «1.2. Кредит надається на 21 місяць 8 днів з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 28 лютого 2010 року, на придбання домоволодіння з надвірними будівлями за договором купівлі-продажу від 20 травня 2008 року, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Надання кредиту здійснюється одноразово з позичкового рахунку № 03 у грн. ПАТ «Ощадбанк» готівкою, протягом одного робочого дня з моменту виконання позичальником умов, що зазначені в п.1.4 цього договору».

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 травня 2010 року у справі № 2-449/2010 за позовом ВАТ «Держаний ощадний банк України» філія Роменське відділення №147 ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_4про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит стягнуто з ОСОБА_4 на користь банку заборгованість за договором про іпотечний кредит від 21 травня 2008 року № 239 в розмірі 148 558 грн 08 коп., в тому числі: 118 624 грн 23 коп. - заборгованість за кредитом; 7 095 грн 21 коп. прострочена заборгованість за кредитом; 20 924 грн 63 коп. - нараховані, але не сплачені відсотки; 1 913 грн 31 коп. пеня, а також 1 493 грн судового збору та 120 грн витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Виконавчий лист поданий банком на примусове виконання. Рішення суду не виконане.

Згідно висновку додаткової судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи № 110/111 від 26 травня 2016 року, проведеної експертом Сумського відділення ХНДІСЕ, ринкова вартість домоволодіння по АДРЕСА_1 становить 139 400 грн, ринкова вартість земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 складає 47 700 грн, разом 187 100 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 33 вказаного Закону, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, позивач скористався своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачають, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Ст. 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

У постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2467цс15 Верховний Суд України висловив позицію, згідно якої, відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов'язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов'язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов'язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов'язань або зменшити їх.

Забезпечувальне зобов'язання (взаємні права і обов'язки) виникає між іпотекодержателем (кредитором за основним зобов'язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов'язанням).

Виконання забезпечувального зобов'язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов'язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

За системним аналізом зазначених норм права іпотека припиняється в разі припинення основного зобов'язання, зокрема, на підставі виконання.

При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов'язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов'язання.

Отже, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора на момент виконання рішення суду про дострокове стягнення заборгованості та припинення у зв'язку із цим основного зобов'язання іпотека припиняється.

З огляду на зазначене, а також те, що такі умови в даній справі відсутні, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки основне зобов'язання не виконане, заборгованість перед банком стягнена з відповідача судовим рішенням, а тому відсутні підстави вважати, що позовна давність за вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки спливла.

Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 21 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Дем'яносов М.В. Ступак О.В.