Вищий спеціалізований суд україни з розгляду цивільних і кримінальних справ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Євтушенко О.І.,Ізмайлової Т.Л.,
Кадєтової О.В.,Карпенко С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «УкрАгроКом» про розірвання договору оренди земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 19 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він є власником земельної ділянки загальною площею 5,19 га з кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована на території Новопразької селищної ради Олександрійського районну Кіровоградської області.

13 лютого 2012 року між ОСОБА_6 та ТОВ «УкрАгроКом» був укладений договір оренди вказаної вище земельної ділянки.

Позивач вказує, що розмір орендної плати, як однієї з істотних умов договору, обраховується станом на 13 лютого 2012 року та вважає, що не отримує тієї орендної плати за земельну ділянку, яку б він міг отримувати з урахуванням цін і тарифів та коефіцієнту індексації на теперішній час.

Зазначає, що відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди, а відповідно до п. 10 договору орендна плата вноситься до 31 грудня кожного року. Орендарем неодноразово порушувались істотні умови договору, в частині орендної оплати визначеної в договорі.

Позивач надіслав орендарю повідомлення про бажання розірвати договір оренди, але отримав відмову в розірванні договору за згодою сторін.

Враховуючи викладене, ОСОБА_6 просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 березня 2015 року позов ОСОБА_6 задоволено. Розірвано договір оренди землі від 13 лютого 2012 року укладеним між ОСОБА_6 та ТОВ «УкрАгроКом», який зареєстрований в управлінні Держкомзему у Олександрійському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21 травня 2012 року за № 03115. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 19 листопада 2015 року рішення міськрайонного суду скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 19 листопада 2015 року та залишити в силі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 березня 2015 року, мотивуючи свої вимоги порушенням апеляційним судом норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем систематично порушувались умови договору, щодо несплати орендної плати в строки встановлені в п. 10 договору, про що було підтверджено представником відповідача.

Скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що позивачем не доведено фактів системності та істотності порушень відповідачем своїх зобов'язань.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 є власником земельної ділянки загальною площею 5,19 га з кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області; цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку.

Згідно з договором оренди землі укладеним 13 лютого 2012 року між позивачем та ТОВ «УкрАгроКом», орендодавцем надано, а орендарем прийнято у строкове, платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, площею 5,19, № 432, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1; нормативно грошова оцінка земельної ділянки станом на 1995 рік (з урахуванням коефіцієнту 1,756) становить 33 395,00 грн, обчислена з урахуванням коефіцієнтів індексації станом на 01 січня 2012 року - 106 543,00 грн; строком на 10 років; орендар зобов'язався використовувати земельну ділянку виключно за її цільовим призначенням та відповідно до умов договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій, натуральній та відробітковій формі, у розмірі, що становить 4 262 грн., в строк до 31 грудня кожного року.

Орендна плата за договором становить 50 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки ОСОБА_6 та проіндексована відповідно до вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2011 року № 1185 «Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та ч.ч. 1 і 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі».

20 квітня 2012 року відповідно до відомості на видачу коштів за земельний пай ОСОБА_6, отримав 57,75 грн.

18 грудня 2012 року відповідно до платіжної відомості на видачу коштів за земельний пай ОСОБА_6, отримав 2 000,00 грн.

28 грудня 2012 року відповідно до платіжної відомості на видачу коштів за земельний пай ОСОБА_6, отримав 143,00 грн.

30 грудня 2012 року відповідно до відомості ОСОБА_6, отримав кукурудзу 500 кг на загальну суму 950,00 грн.

31 грудня 2012 року відповідно до відомості ОСОБА_6 отримав цукру 50 кг на загальну суму 300,00 грн.

Відповідно до відомості на видачу муки ОСОБА_6, отримав муки 50 кг на загальну суму 170,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 отримав орендну плату у натуральній формі на загальну суму 1 420,00 грн та коштами на загальну суму 2 200,75 грн.

Також відповідно до п. 9 договору оренди землі 13 лютого 2012 року укладеного між ТОВ «УкрАгроКом» та ОСОБА_6 отримано:

31 грудня 2013 року відповідно до відомості на видачу, цукру 50 кг на загальну суму 300,00 грн, кукурудзи 1000 кг на загальну суму 1 500,00 грн, жому 4000 кг на загальну суму 112,00 грн, а 31 січня 2014 року відповідно до платіжної відомості, на видачу коштів за земельний пай ОСОБА_6, отримав 1 710,10 грн.

Також ОСОБА_6 отримав орендну плату у натуральній формі на загальну суму 1 912,00 грн та коштами на загальну суму 1 710,00 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суд, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з урахуванням принципу співрозмірності порушення прав сторін у випадку розірвання угоди, характеру і ступеню порушення зобов'язань відповідача перед позивачем, та з огляду на те, що позивачем не доведено фактів системності та істотності даних порушень. На момент розгляду справи борг за договором оренди відсутній.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова С.О. Карпенко