Провадження №2/523/1529/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2017 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі

головуючого судді Середи І.В.,

при секретарі Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 та просив стягнути матеріальну шкоду, яка складається зі шкоди, завданої в результаті пошкодження автомобіля - 128196,11 грн., та з витрат на проведення експертизи у розмірі 2091,66 грн..

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23.09.2015 року о 8.10 год в м.Одесі на регульованому перехресті вул.Паустовського Новомиколаївська дорога, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по Номиколаївській дорозі при зміні напрямку руху та виконанні повороту ліворуч на зелений сигнал світлофора, не переконався в безпеці даного маневру та не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, що рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого відбулося зіткнення і транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до висновку №310/15 від 13.11.2015 року розмір завданої шкоди становить 226350,03 грн., при цьому вартість відновлювального ремонту перевищує його ринкову вартість, тому відновлення автомобіля є економічно недоцільним. Враховуючи приписи ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) позивач визначив матеріальну шкоду у розмірі 177686,11 грн., з яких 49490 грн. сплачено ПАТ НАСК «Оранта», тому різницю 128196,11 грн. він просив стягнути з відповідача.

Представник позивача звернувся з заявою про розгляд справи в його відсутності, вимоги підтримує, згоден на заочний розгляд справи.

Відповідач та його представник в засідання не зявилися, відповідач повідомлений належним чином через свого представника, з приводу заявлених вимог письмових заперечень не подавали, про причини неявки не повідомляли.

За згодою позивача, справа розглянута в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 23.09.2015 року о 8.10 год в м.Одесі на регульованому перехресті вул.Паустовського Новомиколаївська дорога, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по Номиколаївській дорозі при зміні напрямку руху та виконанні повороту ліворуч на зелений сигнал світлофора, не переконався в безпеці даного маневру та не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, що рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого відбулося зіткнення і транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.03.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.6-7).

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Позивач ОСОБА_1 є власником автомобілю НОМЕР_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.8).

Згідно нормами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з висновком №310/15 від 13.11.2015 року складеним експертом ОСОБА_3 вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля НОМЕР_2, дорівнює його ринковій вартості на дату пригоди і складає 226350,03 грн., а ринкова вартість автомобіля в фактичному стані після пригоди складає 48663,92 грн. (а.с.10-29).

Вартість експертного дослідження склала 2091,66 грн., яке було сплачено позивачем 13.11.2015 року (а.с.59).

Відповідно до п.9.1 ст.9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до п.12.1. ст.12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно з вимогами ст.22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Нормами ст.28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до вимог п.30.1. ст.30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість

транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, враховуючи вказану норму суд прийшов до висновку, що матеріальна шкода завдана позивачу в результаті пошкодження його автомобіля, склала 177686,11 грн. (226350,03 грн. -48663,92 грн.)

Згідно з листом ПАТ НАСК «Оранта» від 09.08.2016 року №1590-06-05/566 06.08.2015 року між ОСОБА_4 та ПАТ НАСК «Оранта» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/3503702, термін дії якого з 09.08.2015 року по 08.08.2016 року, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну складав 50000 грн., розмір франшизи -510 грн.. Дорожньо-транспортна пригода, яка відбулася 23.09.2015 року визнана страховим випадком. 09.06.2016 року ПАТ НАСК «Оранта» виплатила страхове відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 49490 грн. (50000 грн.-510 грн. франшиза) (а.с.9).

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Нормами ст.1192 ЦК України закріплено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.14 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначені розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК . Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Приймаючи до уваги виплату страхової суми ПАТ НАСК «Оранта», з відповідача ОСОБА_4 необхідно стягнути різницю між сплаченою страховиком сумою та матеріальною шкодою -128196,11 грн. (177686,11 грн.- 49490 грн.), куди входить і франшиза у розмірі 510 грн., а також стягнути витрати по оплаті вартості дослідження у розмірі 2091, 66 грн., а всього 130287,77 грн..

Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ст.4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з суми задоволених вимог з відповідача також необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1302,88 грн., на користь позивача, сплачений при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.10,11,58,60,64,88,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 130287,77 грн. та судовий збір у розмірі 1302,88 грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: