Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/1583/16-ц Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я.
Категорія 1 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 березня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права на спадкування за законом зі спадкоємцями другої черги,

встановив:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом. Просила встановити факт її проживання однією сімєю з ОСОБА_5 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 05.05.2000 року по 29.04.2015 року, визнати за нею право на спадкування зі спадкоємцями другої черги на майно ОСОБА_5, померлого 29.04.2015 року. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що з 01.11.1982 року по 05.05.2000 року вона перебувала з ОСОБА_5 в зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу вони продовжували проживати однією сімєю, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, проте шлюб не реєстрували. 29.04.2015 року ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яку вона бажає прийняти. Відповідач є спадкоємцем другої черги, проте її право на спадщину заперечує.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, неповне зясування обставин справи, просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її вимоги. На думку апелянта, судом першої інстанції зроблені передчасні висновки про безпідставність заявлених нею вимог. Жодний доказ у справі не визнаний судом недопустимим або ж таким, що одержаний з порушенням встановленого законом порядку.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 1982 року по 05 травня 2000 року (а.с.6,7).

9 квітня 2015 року ОСОБА_5 помер (а.с.77).

Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частину будинку №42 по вул.Лісовій с.Горщик Коростенського району (а.с.56-57; 59-62, 63-64).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 квітня 2016 року спадщину після смерті останнього за правом представлення після смерті сестри спадкодавця прийняв його племінник ОСОБА_4 (а.с.129).

Особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини, є спадкоємцями за законом четвертої черги (ст.1264 ЦК).

Свої вимоги про зміну черговості на спадкування із спадкоємцями попередньої черги позивач обґрунтовувала тим, що проживала разом зі спадкодавцем однією сім»єю.

Разом з тим, вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстав для задоволення позову не було.

При цьому судом враховано, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.256 ЦПК).

Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Тобто, право, передбачене вказаною нормою, може бути набуто спадкоємцем за таких умов: спадкодавець перебував у безпорадному стані; безпорадний стан спадкодавця був викликаний похилим віком, тяжкою хворобою, каліцтвом; спадкоємець опікувався, матеріально забезпечував, надавав іншу допомогу спадкодавцеві протягом тривалого часу.

Разом з тим, судом першої інстанції на підставі повно та об»єктивно встановлених обставин справи зроблено обґрунтований висновок про те, що покійний ОСОБА_5 в безпорадному стані перебував нетривалий час, матеріально забезпечував себе сам, отримуючи пенсію, розмір якої перевищував розмір пенсії позивача, отримував соціальну допомогу як одинока особа.

В такому випадку встановлення факту проживання однією сім»єю, про що просила позивачка, правового значення не має.

Разом з тим, такий факт також не знайшов свого підтвердження, про що зазначено в оскаржуваному рішенні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають, оскільки зводяться до переоцінки доказів. Разом з тим, будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Рішення в даній справі постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313,315ЦПК України, суд у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: