Справа № 734/1173/15-ц Провадження № 22-ц/795/1007/2017 Головуючий у I інстанції Бараненко С. М. Доповідач - Мамонова О. Є.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Мамонової О.Є.,

суддів Бобрової І.О., Шитченко Н.В.

із секретарями Шкарупою Ю.В., Зіньковець О.О.

з участю: позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5 селищної ради Чернігівської області ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 27 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 селищної ради Чернігівської області, ОСОБА_3 про скасування рішення селищної ради про передачу у власність земельної ділянки та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку,-

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 селищної ради Чернігівської області, зазначивши третьою особою на стороні відповідача ОСОБА_3, в якому просив визнати недійсним та скасувати рішення VIII сесії VI скликання від 23.10.2012 ОСОБА_5 селищної ради про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,068 га по провулку Шкільний, б. 4 сел. Козелець; скасувати Державний акт на право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, розташовану по пров. Шкільний, 4 селища Козелець площею 0,0591 га, серії ЯО 728551, кадастровий номер :72:100:0007; ОСОБА_5 селищній раді внести відповідні зміни в земельно-облікові документи; Державному підприємству ОСОБА_5 районний центр Державного земельного кадастру привести правочини відповідно з рішенням суду.

У позові посилався на те, що на підставі договору дарування від 26.12.1973 він набув у власність 1/2 частину будинку з надвірними будівлями, розташованому на земельній ділянці площею 0,91 га по провулку Шкільному, 2 у селищі Козелець, якою на даний час користується. Його право власності посвідчене Технічним паспортом, виданим 26.10.2007 Комунальним підприємством «Ніжинське бюро технічної інвентаризації».

Оспорюваним рішенням ОСОБА_5 селищної ради від 23.10.2012 ОСОБА_3 було передано у власність земельну ділянку площею 0,068 га для будівництва та обслуговування жилого будинку по провулку Шкільний, 4 у селищі Козелець, на якій були розташовані належні позивачу надвірні споруди: два сараї, погріб, колодязь та вбиральня.

У травні червні 2013 року ОСОБА_3 знесла належні позивачу прибудинкові споруди, не зважаючи на рішення суду, яким було відмовлено їй у розподілі домоволодіння, надвірних споруд і присадибної земельної ділянки, розташованих по провулку Шкільному, 4 селища Козелець.

Позивач зазначав, що з часу набуття права власності на 1/2 частину будинку й надвірних споруд він набув право користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. Посилався на те, що протиправність оспорюваного рішення ОСОБА_5 селищної ради встановлено ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 квітня 2015 року.

Ухвалою суду від 06 серпня 2015 року залучено в якості співвідповідачів до участі у справі відділ Держземагенства в ОСОБА_5 районі та ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 102-103).

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 27 серпня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 селищної ради Чернігівської області, ОСОБА_3, відділу Держгеокадастру в ОСОБА_5 районі Чернігівської області про скасування рішення селищної ради про передачу у власність земельної ділянки та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Козелецького районного суду від 27 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити повністю, посилаючись на неповне зясування судом фактичних обставин, що мають істотне значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги є тотожними доводам позовної заяви.

Щодо процесуальних порушень заявник зазначає, що залучення до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_3 та відділу Держгеокадастру в ОСОБА_5 районі Чернігівської області мало місце без його згоди. Вказує, що рішенням Козелецького районного суду від 11 квітня 2013 року, яке набрало законної сили, відмовлено ОСОБА_3 в розподілі домоволодіння, надвірних споруд і присадибної земельної ділянки, розташованих по провулку Шкільний, 4 селища Козелець, і цим рішенням підтверджується наявність спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а тому є хибним висновок районного суду щодо відсутності порушень прав позивача оспорюваним рішенням ОСОБА_5 селищної ради.

Справа розглядалась судом неодноразово.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 березня 2017 року справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати рішення суду першої інстанції, пояснення представника відповідача ОСОБА_5 селищної ради Чернігівської області ОСОБА_6, представника відповідача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, які наполягали на законності рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд знаходить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1

Згідно з частиною 1 статті 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що стороною відповідача ОСОБА_5 селищною радою не було жодним чином порушено права позивача, оскільки він не надав суду доказів, які підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно саме по провулку Шкільному, 4 смт. Козелець та того, що він є законним власником земельної ділянки за цією адресою.

Однак, погодитись з таким висновком районного суду не може апеляційний суд зважаючи на наступне.

З матеріалів інвентаризаційної справи № 342 на домоволодіння по провулку Шкільному, 4 (раніше вул. Франка, 2; провулок Шкільний, 2) в селищі Козелець вбачається, що згідно свідоцтва про право спадкування від 14 серпня 1946 року після смерті ОСОБА_7 (помер 26.11.1939) спадкоємцями його майна, а саме домоволодіння по вул. Франка, 2, були його дружина ОСОБА_8 на половину домоволодіння, що складається з кімнати, кухні, половини передпокою, коридору та половини комори, та його діти ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 на половину домоволодіння, що складається з кімнати, половини коридору, половини комори.

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 24 квітня 1972 року після смерті ОСОБА_12 її чоловік ОСОБА_13 успадкував 1/2 частину будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в м. Козелець по провулку Шкільному, 2.

ОСОБА_14 успадкувала за заповітом 1/2 частину будинку з надвірними будівлями в м. Козельці по провулку Шкільному, 2 після ОСОБА_13, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданим 25.04.1973, та 26.12.1973 подарувала за договором дарування ОСОБА_1 (позивачу по справі) 1/2 частину будинку з надвірними спорудами в місті Козелець по провулку Шкільному під № 2.

Згідно довідки № 97, виданої Ніжинським міжміським бюро технічної інвентаризації в грудні 1973 року, на підставі якої посвідчувався договір дарування від 26.12.1973, домоволодіння по провулку Шкільному, 2, у місті Козелець знаходиться на земельній ділянці площею 1200 кв.м (лишки 602 кв.м) та складається з жилого будинку (А-1ж), сіней (а), сіней (а1), крильця (а2), сараю (Б), сараю (В), погребу (П), колодязя (К), парканів № 1 та № 2.

Відповідно до рішення ОСОБА_5 селищної ради V сесії V скликання від 07 травня 2007 року «Про прийняття у комунальну власність» було прийнято у комунальну власність територіальної громади ОСОБА_5 селищної ради 1/2 частину житлового будинку № 4 кв. 2 по провул. Шкільному загальною площею 22,6 кв.м житлова площа 18,9 кв.м прибудова 5,7 кв.м.

20 вересня 2007 року ОСОБА_15 видано ордер на квартиру в будинку 4/2 по провулку Шкільний.

Розпорядженням органу приватизації № 596-к від 27.09.2007 ОСОБА_15 передано в приватну власність квартиру за адресою: смт. Козелець, провулок Шкільний, 4/2.

23 листопада 2007 року органом приватизації при виконавчому комітеті ОСОБА_5 селищної ради ОСОБА_15 видано свідоцтво серії ЯЯЯ №781569 про право власності на нерухоме майно на підставі розпорядження ОСОБА_5 селищної ради від 27.09.2007 на квартиру № 2 в одноповерховому будинку по провулку Шкільному, 4 в смт. Козелець Чернігівської області.

За договором купівлі-продажу від 12 серпня 2008 року ОСОБА_15 продав ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, при цьому у договорі зазначено, що відчужується трикімнатна квартира дерево, в цілому має 18,9 кв.м житлової площі та 28,3 кв.м загальної площі, прибудова дерево «а» загальною площею 5,7 кв.м (а.с. 90).

26 жовтня 2007 року Комунальним підприємством «Ніжинське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на житловий будинок № 4 по провулку Шкільному в смт. Козелець на імя ОСОБА_1 із зазначенням його власником будинку із долею 1/2 (а.с. 85-87). Із вказаного технічного паспорту вбачається, що домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 1372 кв.м і складається із жилого будинку А, прибудов а, а1, сараїв Б, В, погребу П, колодязя К . Згідно експлікації до плану будинку він складається з двох квартир: квартира № 1 має житлову площу 12 кв.м, загальну - 31,2 кв.м; квартира № 2 має житлову площу 18,9 кв.м, загальну 28,3 кв.м, у тому числі сіни - площею 5,7 кв.м.

З технічного паспорту на квартиру № 2 (а.с. 127-128 т. 2), власником якої є ОСОБА_3В, вбачається, що квартира знаходиться в домоволодінні по провулку Шкільному, 4 у селищі Козелець.

Згідно довідки № 928 від 19.02.2009, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_5 селищної ради, станом на день її видачі, за домоволодінням в сел. Козелець по провулку Шкільному, 4 закріплена земельна ділянка площею 0,1372 га. Земельна ділянка між сусідами не розділена та не приватизована.

Рішенням VІІ сесії VІ скликання ОСОБА_5 селищної ради від 03 липня 2012 року надано дозвіл на складання технічної документації по передачі безкоштовно у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_3 площею 0,68 га по провулку Шкільному, 4 (а.с. 28 т. 1).

Рішенням VІІІ сесії VІ скликання ОСОБА_5 селищної ради від 23 жовтня 2012 року відповідно до ст.ст. 118, 121 ЗК України передано у власність ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0680 га в сел. Козелець по провулку Шкільному, 4 (а.с. 29 т. 1).

На підставі вказаного рішення 28.12.2012 ОСОБА_3 отримала два державні акти на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані по провулку Шкільний, 4 у селищі Козелець Козелецького району Чернігівської області серії ЯО № 728551, кадастровий номер :72:100:0007 площею 0,0591 га та серії ЯО № 728550, кадастровий номер :72:100:0008 площею 0,0089 га (а.с. 105-106 т. 2).

Із технічної документації із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право на земельні ділянки ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по провулку Шкільному, 4 в смт. Козелець (а.с. 107-125 т. 2), вбачається, що акт встановлення та погодження меж земельної ділянки суміжним землекористувачем ОСОБА_1 не підписувався. В якості правовстановлюючого документу, у відповідності і на підставі якого було розроблено дану технічну документацію, додано рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 15 травня 2012 року, яким припинено право власності ОСОБА_1 на 1/2 частини сараю «Б», сараю «В», пригребиці та погребу «П», вбиральні «У»; визнано за ОСОБА_3 право власності в цілому на сарай «Б», сарай «В», пригребицю та погріб «П», вбиральню «У»; встановлено порядок користування присадибною земельною ділянкою домоволодіння № 4 по провулку Шкільний в смт. Козелець шляхом виділення у користування ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по 680 кв.м згідно варіанту № 3 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 11.04.2012 року № 02-12 ОСОБА_16 цьому із вказаного варіанту вбачається, що ОСОБА_3 виділено у користування земельну ділянку, на якій розташовані надвірні споруди сараї Б, В, погреб П та колодязь К.

Згідно матеріалів цивільної справи № 734/153/13-ц, дослідженої апеляційним судом, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ домоволодіння, надвірних споруд і присадибної земельної ділянки, розташованих по провулку Шкільному, 4 в смт. Козелець, рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 15 травня 2012 року, на підставі якого була розроблена вищезазначена технічна документація із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право на земельні ділянки ОСОБА_3 було скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 грудня 2012 року і справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді вказаної справи рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 квітня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 31 травня 2013 року (а.с. 62-66), в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ домоволодіння, надвірних споруд і присадибної земельної ділянки було відмовлено. Суд першої інстанції зробив висновок, що позивач (ОСОБА_3В.) не є власником жодної надвірної будівлі, а натомість відповідач (ОСОБА_1О.) згідно договору дарування став власником частини будинку з надвірними будівлями, тобто в договорі дарування не вказано, що відповідач став власником якоїсь частини надвірних будівель, а тому треба розуміти, що він став власником всіх надвірних будівель, які існували на час укладення договору дарування.

Таким чином, матеріалами інвентаризаційної справи БТІ, цивільної справи № 734/153/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ домоволодіння, надвірних споруд і присадибної земельної ділянки підтверджено, що 1/2 частина будинку з надвірними будівлями, що належить за договором дарування від 26 грудня 1973 року ОСОБА_1 і, як зазначено у вказаному договорі розташована по провулку Шкільному, 2 смт. Козелець, та квартира АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 12 серпня 2008 року, на теперішній час знаходяться в одному жилому будинку та на одній земельній ділянці по провулку Шкільному, 4 в смт. Козелець.

Відтак висновок районного суду про те, що ОСОБА_1 не надано суду доказів на підтвердження виникнення у нього права власності на нерухоме майно саме по провулку Шкільному, 4 смт. Козелець є помилковим.

Статтями 15, 16, 20 ЦК України передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення.

Згідно приписів ст.ст. 16, 21 ч. 1 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 41 Конституції, частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право приватної власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як зазначено у частині 1 статті 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Згідно приписів ст. ст. 152, 153 ч. 1 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15 квітня 2015 року (а.с 7-19 т. 1), постановленій у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 селищної ради Чернігівської області, третя особа ОСОБА_3, про скасування рішення, якою провадження у справі закрито, зазначено, що апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов обґрунтовано прийшов до висновку про протиправність оскаржуваного рішення ОСОБА_5 селищної ради Чернігівської області від 23 жовтня 2012 року, яким селищна рада обмежила право позивача на користування та володіння належним йому майном. Також суд апеляційної інстанції вірно зазначив про невідповідність фактичним обставинам справи висновку суду першої інстанції щодо наявності у третьої особи (ОСОБА_3В.) права на приватизацію земельної ділянки та відсутності будь-яких прав на цю земельну ділянку у позивача на час винесення спірного рішення (а.с. 7-8).

Зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджено, що оспорюваним рішенням ОСОБА_5 селищної ради від 23 жовтня 2012 року, передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку, на якій були розташовані належні ОСОБА_1 на праві приватної власності надвірні споруди, чим порушено право останнього на користування та володіння належним йому майном, а також на преюдиціальний характер ухвали Вищого адміністративного суду України від 15 квітня 2015 року, якою встановлено протиправність рішення ОСОБА_5 селищної ради Чернігівської області від 23 жовтня 2012 року, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню шляхом визнання незаконним та скасування рішення VІІІ сесії VІ скликання від 23 жовтня 2012 року ОСОБА_5 селищної ради про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0680 га по провулку Шкільному, 4 у селищі Козелець Козелецького району Чернігівської області, а також визнання незаконним та скасування виданого на підставі вказаного рішення державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по провулку Шкільний, 4 у селищі Козелець Козелецького району Чернігівської області, площею 0,0591 га, виданого 28 грудня 2012 року, серії ЯО № 728551, кадастровий номер :72:100:0007.

Посилання представників відповідачів ОСОБА_5 селищної ради та ОСОБА_3 у судовому засіданні апеляційного суду на те що, рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 липня 2013 року (справа № 734/1587/13-ц), яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 24 вересня 2013 року, вже було відмолено ОСОБА_1 в задоволенні його позову до ОСОБА_3 про визнання недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки серії ЯО № 728550 та серії ЯО № 728551 (а.с. 31-33 т. 1), а тому рішення районного суду в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування державного акту серії ЯО № 728551 підлягає скасуванню із закриттям провадження в цій частині, не заслуговують на увагу, оскільки підставою для відмови у позові по справі № 734/1587/13-ц, стало те, що позивачем не оспорювалось рішення ОСОБА_5 селищної ради від 23 жовтня 2012 року, яке у даній справі ним оспорюється.

Суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення наступних позовних вимог ОСОБА_1:

- ОСОБА_5 селищній раді внести відповідні зміни в земельно-облікові документи;

- Державному підприємству ОСОБА_5 районний центр Державного земельного кадастру привести правочини відповідно з рішенням суду,

оскільки вони неконкретизовані та не носять зобовязального характеру.

Під час розгляду даної справи згідно наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 07 листопада 2016 року за № 283 було ліквідовано як юридичну особу публічного права без правонаступництва відділ Держгеокадастру у ОСОБА_5 районі Чернігівської області (а.с. 52 т. 2), який брав участь у справі в якості співвідповідача, у звязку з чим він підлягає виключенню із кола відповідачів.

Враховуючи вищевикладене, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За дві задоволені вимоги немайнового характеру ставка судового збору, у відповідності до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»(у редакції чинній на час подання позову), становить 487,20 грн (243,60 грн х 2 вимоги).

При зверненні до суду з позовною заявою ОСОБА_1 сплатив 121,80 грн (а.с. 1 т. 1). У звязку з частковим задоволенням позову, з ОСОБА_5 селищної ради Чернігівської області та ОСОБА_3 за розгляд справи судом першої інстанції підлягає стягненню судовий збір по 60 грн 90 коп. з кожного відповідача (121,80 грн : 2) на користь ОСОБА_1О та по 182 грн 70 коп. з кожного відповідача ( (487,20 грн 121,80 грн) : 2) на користь держави.

За апеляційне оскарження рішення суду ставка судового збору, у відповідності до п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» становить 535,92 грн (487,20 грн х 110%).

При зверненні до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 сплатив 267,96 грн (а.с. 162, 167, т. 1). У звязку з частковим задоволенням апеляційної скарги в частині оскарження двох вимог немайнового характеру з ОСОБА_5 селищної ради Чернігівської області та ОСОБА_3 за апеляційний розгляд справи підлягає стягненню судовий збір по 133 грн 98 коп. з кожного відповідача (267,96 грн : 2) на користь ОСОБА_1О та по 133 грн 98 коп. з кожного відповідача ( (535,92 грн 267,96 грн) : 2) на користь держави.

Всього за розгляд справи судом першої інстанції та за апеляційний розгляд справи з ОСОБА_5 селищної ради Чернігівської області та ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір по 194 грн 88 коп. з кожного відповідача (60,90 грн + 133,98 грн) на користь ОСОБА_1 та по 316 грн 68 коп. з кожного відповідача ( 182,70 грн + 133,98 грн) на користь держави.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 309 ч. 1 п. 4, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,-

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 27 серпня 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 селищної ради Чернігівської області, ОСОБА_3 про скасування рішення селищної ради про передачу у власність земельної ділянки та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку - задовольнити частково.

Визнати незаконним рішення VІІІ сесії VІ скликання від 23 жовтня 2012 року ОСОБА_5 селищної ради про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0680 га по провулку Шкільному, 4 у селищі Козелець Козелецького району Чернігівської області .

Визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по провулку Шкільний, 4 у селищі Козелець Козелецького району Чернігівської області, площею 0,0591 га, виданий 28 грудня 2012 року, серії ЯО № 728551, кадастровий номер :72:100:0007.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 селищної ради Чернігівської області 194 грн 88 коп. судового збору на користь ОСОБА_1 та 316 грн 68 коп. судового збору на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_3 194 грн 88 коп. судового збору на користь ОСОБА_1 та 316 грн 68 коп. судового збору на користь держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: