АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Міцней В.Ф., Лисака І.Н.

секретар Скакун К.В.

за участю представника апелянта ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Чернівецької міської ради про визнання права власності на 2/3 частки спадкового майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 26 квітня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, Чернівецької міської ради про визнання права власності на 2/3 частки спадкового майна.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 4 квітня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху з підстав невідповідності вимогам ст.ст. 119-120 ЦПК України.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 26 квітня 2017 року вказану позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу у зв'язку з невиконанням вимог ухвали суду від 4 квітня 2017 року про залишення позовної заяви без руху.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Посилається на порушення судом норм процесуального права.

В апеляції вказує на те, що в повному обсязі виконав вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху, оскільки законодавством не передбачено дослідження та оцінка доказів на етапі підготовки справи до розгляду.

____________________________________________________________________

22-ц/794/716/2017 р. Головуючий у 1 інстанції Байцар Л.В.

Категорія 2 Доповідач Владичан А.І.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга

підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про визнання заяви неподаною та її повернення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не виконав вимоги ухвали про залишення позову без руху та не усунув викладені в ухвалі порушення вимог ст. 119 ЦПК України.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Частиною 2 ст. 121 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, оплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 4 квітня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху з підстав невідповідності вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме: відсутні посилання на докази належності батьку позивача майна будинку літ. «Г», права власності на земельну ділянку за адресою: м. Чернівці, 2-й пров. О.Вільшини, 4 та про її власника, перейменування вулиць; технічний паспорт, довідка ЧКОБТІ про обстеження будівель є застарілою, оціночний висновок майна не відповідає інвентарній справі, відсутня інформація про власника 1/3 частки будинковолодіння, не надана повна копія інвентарної справи на будинковолодіня; позивачем не повністю сплачено судовий збір за подачу позовної заяви.

У строк, передбачений в ухвалі без руху, на виконання її вимог ОСОБА_1, який на підставі довіреності представляє інтереси ОСОБА_2, надано відповідну заяву із письмовими доказами.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 26 квітня 2017 року вказану позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу у зв'язку з невиконанням вимог ухвали суду від 4 квітня 2017 року.

Відповідно до ст. 130 ЦПК України питання щодо уточнення обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, наявність доказів, що їх стверджують, підстави для звільнення від доказування, підлягають зясуванню судом у попередньому судовому засіданні. Дослідження та оцінка доказів здійснюється судом під час розгляду справи.

Вищевикладене кореспондується з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в якому розяснено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Якщо представлені докази недостатньо підтверджують вимоги позивача чи заперечення відповідача або не містять в собі всіх необхідних даних і у сторін є обґрунтовані складнощі у наданні додаткових доказів, суд за їх клопотанням зобов'язаний сприяти їм в одержанні або витребуванні таких доказів (частина четверта статті 10, стаття 137 ЦПК України).

Отже, з метою забезпечення позивачу доступу до правосуддя, суд повинен був врахувати те, що позивач виклав обставини, якими обґрунтовує свої позовні вимоги та надав докази, які, на його думку, підтверджують кожну обставину.

Крім того, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» позивачем сплачено судовий збір в повному обсязі з урахуванням ціни позову, визначеної ним. Разом з тим, згідно з частиною 2 статті 80 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Наявність чи відсутність інших обставин справи, а також доказів, які підтверджують ці обставини, які, на думку суду, мають значення для вирішення спору, може бути з'ясовано у попередньому судовому засіданні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з переданням питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 26 квітня 2017 року скасувати і передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти діб.

Головуючий

Судді: