АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2-6180/10 Головуючий 1 інстанції Шиянова Л.О.
Провадження № 2р/790/22/17 Головуючий ІІ інстанції - Кісь П.В.

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кіся П.В.,

суддів: - ОСОБА_1,

- ОСОБА_2,

за участю секретаря Пузікової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за заявою Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» про розяснення рішення Апеляційного суду Харківської області від 14 квітня 2011 року по цивільній справі ОСОБА_3 до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення моральної шкоди, -

встановила:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 листопада 2010 року позов ОСОБА_3 до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення моральної шкоди, задоволено частково. Суд вирішив сягнути з Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі у сумі 15 640 грн. В задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди відмовив. Стягнув з Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» на користь держави судовий збір у розмірі 156 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 14.04.2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, змінено рішення Жовтневого районного суду Харкова від 25.11.2010 року та частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди.

20.04.2017 року ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка», в особі представника ОСОБА_4, звернулося до Апеляційного суду Харківської області із заявою, в якій просило розяснити рішення суду апеляційної інстанції від 14.04.2011 року, вважаючи його незрозумілим.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі не з'явилися, про розгляд справи сповіщалися своєчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомили. Їх неявка в судове засідання, у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України, не перешкоджає розгляду даної заяви.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів справи, в листопаді 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка», у якому просив стягнути заборгованість по заробітній платі у розмірі 15 649 грн. та моральну шкоду у розмірі 2 999 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 листопада 2010 року вищевказаний позов задоволено в частині стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 15 640 грн. В задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди суд відмовив.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 14.04.2011 року (головуючий суддя Міненкова Н.О.) апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, змінено рішення Жовтневого районного суду Харкова від 25.11.2010 року та частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000 грн.

Згідно довідки Жовтневого ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області від 29.05.2017 року це рішення з примусового виконання виконавчого листа № 2-6180/10, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова, не виконано.

В заяві ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка», зазначає, що це рішення підлягає розясненню, оскільки в його резолютивній частині, суд не зазначив про стягнення суми на користь позивача без урахування податків з доходів фізичної особи та інших обовязкових платежів, що передбачено діючим законодавством.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд апеляційної інстанції не уповноважений надавати розяснення тієї частини рішення суду першої інстанції та ухваленого за наслідками його перегляду, яке не було предметом апеляційного оскарження, а відтак перевірялося апеляційним судом.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції позивач оскаржив лише в частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди, підстави для перегляду апеляційним судом іншої частини рішення суду першої інстанції, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України були відсутні.

Частина 1 ст. 304 ЦПК України передбачає, що справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими цією главою.

Частиною 1 ст. 221 ЦПК України передбачено, що якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно з розясненнями, які містяться в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» у свої заяві, зокрема посилається на п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», який зазначає, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Так, причиною подання заяви є незрозумілість резолютивної частини судового рішення щодо стягнутих судом сум, а саме з відрахуванням з них податків і обовязкових платежів чи без відрахування.

Колегією суддів встановлено, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 14 квітня 2011 року переглянуто рішення Жовтневого районного суду м. Харкова, в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_3, тобто в частині вирішення позову про відшкодування моральної шкоди, і воно змінено шляхом скасування його в частині відмови в задоволені позову про стягнення моральної шкоди.

Тобто, в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, рішення районного суду не переглядалося, а сума на відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000 грн. повинна бути стягнута з роботодавця повністю, оскільки вона не є заробітком працівника.

Зважаючи на те, що в мотивувальній частині рішення апеляційного суду зазначені встановлені судом обставини і визначені відповідні їм правовідносини, міститься обґрунтування висновків щодо підстав для скасування рішення суду першої інстанції та часткового задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди з посиланням на відповідні норми матеріального і процесуального права, резолютивна частина викладена у відповідності з вимогами ст. 215 ЦПК України, є чіткою,зрозумілою та не допускає різних варіантів тлумачення, Закон України «Про виконавче провадження» передбачає чіткий порядок її виконання, колегія суддів вважає, що підстави для розяснення рішення суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідач ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» не позбавлений права звертатися з заявою за розясненням рішення до суду першої інстанції в тій частині ухваленого ним рішення, яка судом апеляційної інстанції, з огляду на межі апеляційної скарги та вимоги ст.303 ЦПК України, не переглядалася.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 208, 221, 304, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» про розяснення рішення Апеляційного суду Харківської області від 14 квітня 2011 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню, згідно вимог ст.324 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

ОСОБА_2