Провадження № 2п/521/155/17
У Х В А Л А

15 червня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря Бурдейного В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 січня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 25 січня 2017 року позовні вимоги задоволені. Суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 36000дол.США, що еквівалентно 980 280грн. та судовий збір в сумі 6890грн.

Не погодившись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подав заяву про його скасування, в якій зазначав, що він не був належним чином сповіщений про дату та час розгляду справи, копії позову з додатком, копії ухвали суду про відкриття провадження, судових повісток а також копії заочного рішення суду він не отримував. Крім того, вказував на те, що в заочному рішенні від 25.01.2017р. суд послався на обставини, встановлені рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 18.12.2015р. щодо отримання ним та передачі ОСОБА_3 грошових коштів в розмірі 36 000грн., що було підтверджено розпискою від 11.10.2013р., однак ніяких грошових коштів він не отримував та розписок не писав.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав свою заяву та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 заперечував проти задоволення заяви.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25.01.2017р. з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів позовні вимоги задоволені. Суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 36000дол.США, що еквівалентно 980 280грн. та судовий збір в сумі 6890грн.19

Про день та час слухання справи відповідач повідомлявся за довідкою відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області адресою зареєстрованого місця проживання

Посилання відповідача на те, що суд не повідомляв його про судові засідання не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи є підтвердження направлення судових повісток за його зареєстрованим місцем проживання відповідно до вимог ЦПК України. Судові повістки поверталася до суду із зазначенням «за закінченням терміну зберігання», оскільки у суду не було інших відомосте про зареєстроване у встановленому законом порядку місця його проживання, тому судові повістки і надалі направлялися за зареєстрованим місцем проживання. На всіх конвертах поштовим відділенням зазначалося, що адресату були залишені повідомлення для того, щоб він з»явився на пошту за отриманням кореспонденції, однак відповідач зазначеним правом не скористався, що свідчить про його небажання отримувати судову кореспонденцію.

Що стосується посилань відповідача на те, що він не отримував коштів в розмірі 36 000дол.США та не писав з цього приводу ніяких розписок, суд зазначає, що рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 18.12.2015р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6 про визнання права власності, витребування майна та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ТОВ «Укральянс», треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу та довідки рахунку недійсними встановлено, що згідно розписки від 11.10.2013р. договір купівлі-продажу автомобіля укладався не від імені власниці автомобіля ОСОБА_4, на підставі довіреності, а сам ОСОБА_1 розпорядився автомобілем, з подальшим переданням грошових коштів ОСОБА_3МА., який не мав повноважень від власниці отримувати грошові кошти за проданий належний їй автомобіль, так і ОСОБА_1 не мав повноважень передавати грошові кошти третім особам. В цьому рішенні також зазначено, що ОСОБА_1 в судовому засіданні був присутнім, розгляд позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_4 залишив на розгляд суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що він рішення Приморського районного суду м.Одеси від 18.12.2015р., яким встановлено ці обставини, він не оскаржував, посилаючись на те, що він юридично не освідчений. Також заявником не надано доказів, що він оскаржував розписку від 11.10.2013р.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, посилання заявника на той факт, що суд не встановлював дійсність написання ним розписки та отримання коштів за продаж автомобіля, не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню у тому разі, коли суд встановить, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто, для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Будь-яких інших доказів, які б могли мати істотне значення для правильного вирішення справи заявником суду не надано.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Отже, суд прийшов до висновку про відсутність достатніх підстав, передбачених ст.232 ЦПК України, для задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст. ст.224-232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Мазун