Ухвала ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євграфової Є.П., Кадєтової О.В.,

Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, орган опіки та піклування Глибоцької районної державної адміністрації Чернівецької області, про звернення стягнення; за зустрічним позовом ОСОБА_10 до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання договору іпотеки недійсним, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 09 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), яке є правонаступником кредитора Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» (далі - ПАТ «Кредитпромбанк») у кредитному договорі № 40/07/07-КЛН та у забезпечувальних зобов'язаннях до вказаного договору, на даний час є позивачем за вказаним позовом, що надійшов на вирішення суду у червні 2011 року.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 16 травня 2007 року між первісним кредитором ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_11 було укладено кредитний договір на загальну суму 238 900 грн. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором між кредитором та боржником було укладено договір іпотеки від 16 травня 2007 року № 40/07/103/07-КЛН, згідно з яким останній передав в іпотеку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1. Боржник свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_11 помер. Спадкоємцями після його смерті є ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які також зобов'язання боржника за кредитним договором належним чином не виконали.

Згідно з договором купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року, укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк», останнє набуло права кредитора за кредитними зобов'язання ОСОБА_11 На даний час заборгованість за кредитним договором становить 442 304 грн 49 коп.

З огляду на наведене, ПАТ «Дельта Банк» просило в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 442 304 грн 49 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, шляхом визнання права власності за ПАТ «Дельта Банк».

25 січня 2016 року третя особа із самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_10 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним іпотечного договору від 16 травня 2007 року № 40/07/103/07- КЛН, укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_11

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що на момент укладення договору він проживав у спірній квартирі, будучи неповнолітнім. На порушення вимог Сімейного кодексу України та положень Закону України «Про охорону дитинства» договір був укладений без згоди органу опіки та піклування.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької областівід 21 березня 2016 позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 16 травня 2007 року № 40/07/103/07-КЛН у розмірі 442 304 грн 49 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 215 252 грн, заборгованість за відсотками - 227 052 грн 30 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 65,9 кв. м, вартістю 378 205 грн, шляхом визнання права власності на вказану квартиру за ПАТ «Дельта Банк».

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_10 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 09 червня 2016 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовів ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_10 відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить рішення апеляційного суду в частині відмови в позові про звернення стягнення на предмет іпотеки скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції в цій частині.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ОСОБА_11 укладено договір кредиту від 16 травня 2007 року № 40/07/07-КЛН, відповідно до умов якого ОСОБА_11 отримав кредит в розмірі 238 900 грн.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 16 травня 2007 року ОСОБА_11 придбав у ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_3.

16 травня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ОСОБА_11 укладено договір іпотеки № 40/07/103/07-КЛН, посвідчений приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області Кінащук Н.М.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05 травня 2009 року стягнуто із ОСОБА_11 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором від 16 травня 2007 року № 40/07/07-КЛН у розмірі 235 326 грн.

Постановою відділу державної виконавчої служби Глибоцького РУЮ від 15 березня 2010 року було відкрите виконавче провадження № 18046928 про стягнення із ОСОБА_11 на користь АТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором від 16 травня 2007 року № 40/07/07-КЛН в розмірі 235 326 грн 27 коп. та надано термін для добровільного виконання до 24 березня 2010 року.

Відповідно до листа-вимоги від 20 грудня 2008 року № 379.1ВН/3350.1 ОСОБА_11 повідомлено про початок процедури звернення стягнення на предмет іпотеки (квартиру АДРЕСА_3, згідно з іпотечним договором № 40/07/103/07-КЛН, укладеним 16 травня 007 року).

У зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_11, відкрилась спадщина.

Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року, укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк», права кредитора за кредитними договорами ПАТ «Кредитпромбанк» передані ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до повідомлення Глибоцької державної нотаріальної контори Чернівецької області від 30 січня 2015 року № 9/02-14/20/2012 року, за заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», 20 червня 2012 року заведена спадкова справа № 20 (за 2012 рік) щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1111 липня 2012 року надійшла заява (претензія) ПАТ «Кредитпромбанк». 13 вересня 2012 року син ОСОБА_11 - ОСОБА_5 подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 13 вересня 2012 року за згодою ОСОБА_5 як спадкоємця, який своєчасно прийняв спадщину, подав заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом син ОСОБА_11- ОСОБА_4

Отже, спадкоємцями, що прийняли спадщину, є ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 05лютого 2016 року заборгованість за кредитним договором № 40/07/07-КЛН становить 443 786 грн 55 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 215 252 грн 19 коп., заборгованості за відсотками - 228 534 грн 36 коп.

Задовольняючи позов ПАТ «Дельта Банк» про звернення стягнення, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст. 1282 ЦК України, ст. 23 Закону України «Про іпотеку», дійшов висновку про задоволення вимог іпотекодержателя ПАТ «Дельта Банк» в сумі 442 304 грн 49 коп., шляхом звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2, вартістю 378 205 грн, шляхом визнання права власності за ПАТ «Дельта Банк».

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_10 про визнання договору недійсним, суд першої інстанції посилався на вимоги ч. 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», ч. ч. 4, 5 ст. 177 СК України та вважав встановленим, що вчинення договору без дозволу органу опіки та піклування не призвело до обмеження існуючого права ОСОБА_10

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовів ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_10, виходив із того, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зміни відповідно з договором між ВАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року не вносилися. У відомостях щодо іпотекодержателя за договором іпотеки № 40/07/103/07-КЛН, укладеним між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ОСОБА_11, посвідченим приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області Кінащук Н.М. 16 травня 2007 року, міститься зазначення ПАТ «Кредитпромбанк». З огляду на наведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ПАТ «Дельта Банк» на час розгляду справи не набуло прав кредитора за договором іпотеки від 16 травня 2007 року № 40/07/103/07-КЛН, укладеним між ВАТ «Кредитпромбанк» правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ОСОБА_11, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог банку.

З такими висновками суду погодитись не можна з огляду на таке.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеним вимогам рішення апеляційного суду в частині вирішення вимог банку про звернення стягнення не відповідає, оскільки висновки суду не ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах.

На а. с. 228, т. 2 містить копія інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за змістом якої час державної реєстрація іпотеки квартири АДРЕСА_2 - 16 травня 2007 року; підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 14 грудня 2014 року, іпотекодержатель - ПАТ «Дельта Банк».

Суд на порушення вимог ст. ст. 214, 215 ЦПК України на зазначене уваги не звернув, пояснень позивача в достатньому обсязі не перевірив, фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору не встановив, та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог банку з порушенням вимог процесуального та матеріального закону.

Оскільки допущені апеляційним судами порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи в частині первісного позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, рішення суду апеляційної інстанції у вказаній частині підлягає скасуванню з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У решті рішення апеляційного суду не оскаржується та відповідно в касаційному порядку не переглядається.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 09 червня 2016 року в частині відмови у позові Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до апеляційного суду Чернівецької області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Є.П. Євграфова

О.В.Кадєтова

С.О.Карпенко

Г.І.Мостова