Справа № 594/666/17
У Х В А Л А

14 червня 2017 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі:головуючої ОСОБА_1

з участю:секретаря ОСОБА_2

представників позивачів адвокатів ОСОБА_3, ОСОБА_4

відповідачки ОСОБА_5

представника відповідачки ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про визнання права власності на частку в обєктах нерухомого майна в порядку поділу спільного сумісного майна членів однієї сімї,-

встановив:

26.05.2017 року позивачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулися до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_5, в якому просять визнати за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в порядку поділу спільного сумісного майна членів однієї сімї право особистої приватної власності за кожним з них на: 2/5 ідеальних частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Борщівський район село Кудринці, вулиця Шевченка, будинок №4 «а»; 2/5 ідеальних частин нежилого приміщення магазину, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Борщівський район село Кудринці, вулиця Шевченка, будинок №4 та на 2/5 ідеальних частин земельної ділянки загальною площею 0,2065 га, за кадастровим, номером. :02:001:0068, для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташованої на території села Кудринці Борщівського району Тернопільської області. Просять залишити за ОСОБА_9 на праві особистої приватної власності 1/5 ідеальної частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Борщівський район село Кудринці, вулиця Шевченка, будинок №4 «а»; 1/5 ідеальної частини нежилого приміщення магазину, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Борщівський район село Кудринці, вулиця Шевченка, будинок №4 та 1/5 ідеальної частини земельної ділянки, загальною площею 0,2065 га, за кадастровим, номером. :02:001:0068, для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташованої на території села Кудринці Борщівського району Тернопільської області. В обґрунтування позову позивачі посилаються на те, що спірне майно набуте в результаті спільної праці та за спільні кошти членів сімї, а 11 червня 2016 року відповідачка вперше повідомила їх про те, що вона вважає себе єдиним власником всього спірного майна і заперечує будь-які їхні права на це майно.

Відповідачка ОСОБА_5 подала суду заяву, яку вона та її представник підтримали в судовому засіданні, про закриття провадження у справі на підставі ст.205 ЦПК України, оскільки спір з приводу права власності на спірне майно з підстав, що це нерухоме майно побудоване за сумісні кошти подружжя між сторонами по справі ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 вже розглядався Борщівським районним судом і за цим спором у справі №594/586/16-ц 26 січня 2017 року винесено рішення, яке набрало законної сили.

Представники позивачів у судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання, вказуючи, що в справі, на яку посилається відповідачка, позивачі з позовом про визнання права власності з підстав, що спірне майно створене в результаті спільної праці усіх членів сімї не звертались і такі вимоги не були предметом розгляду, що також підтвердив суд апеляційної інстанції в своєму рішенні за апеляційною скаргою позивачів.

Із матеріалів справи вбачається, що 26 січня 2017 року рішенням Борщівського районного суду в цивільній справі №594/586/16-ц за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про визнання права власності в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_5про визнання недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №946352, виданого виконавчим комітетом Кудринецької сільської ради 03 вересня 2010 року, свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС №946273, виданого виконавчим комітетом Кудринецької сільської ради 21 липня 2010 року, Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №195212, виданого Кудринецькою сільською радою 13 серпня 2007 року, визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, нежиле приміщення магазину та земельну ділянку для будівництва, обслуговування жилого будинку і господарських споруд за кадастровим номером :02:001:0068 площею 0,2065 га. на території села Кудринці Борщівського району Тернопільської області відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 03 травня 2017 року змінено рішення Борщівського районного суду від 26 січня 2017 року, виключено з мотивувальної частини рішення посилання про те, що суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку позовної давності, як на підставу відмови в позові, в решті рішення Борщівського районного суду від 26.01.2017 року залишено без змін. Рішення набрало законної сили з моменту проголошення.

В мотивувальній частині вищенаведеного рішення апеляційного суду Тернопільської області від 03 травня 2017 року, зокрема, зазначено, що ОСОБА_7, ОСОБА_8 хоч і зацитували в позовній заяві ч.4 ст.368 ЦК України, однак, з позовом про визнання спірного майна спільною сумісною власністю, набутого в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сімї, не звертались, не подавали відповідних доказів, тому вказані вимоги не були предметом судового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову або укладення мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно правової позиції ВСУ, викладеній у постанові від 22.04.2015 року (справа № 6-79цс15), вказано, що за змістом пункту 2 частини 1 ст. 205 ЦПК позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду зацікавлених осіб по вирішенню спору.

З огляду на вищенаведене, заслухавши думку сторін, суд вважає, що відповідачкою та її представником не доведено, що вищезазначене рішення суду, на яке вони посилаються, було постановлене чи ухвалене з приводу спору про той самий предмет і з тих самих підстав, а тому суд приходить до переконання, що у задоволенні заяви відповідачки про закриття провадження у даній справі відповідно до ст..205 ЦПК України з тих підстав, що заявлені позовні вимоги є про той самий предмет, з тих самих підстав, між тими самими сторонами, слід відмовити.

Керуючись п. 2) ч.1 ст. 205, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви відповідачки ОСОБА_5 про закриття провадження у цивільній справі №594/666/17 за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про визнання права власності на частку в обєктах нерухомого майна в порядку поділу спільного сумісного майна членів однієї сімї відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуюча: