Справа № 296/6784/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" березня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Драча Ю.І.,

при секретарі Івашко Т.А.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення, -

В С Т А Н О В И В:

КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 4426,44 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1, яка забезпечується послугами централізованого опалення. З 01.09.2010 по 01.06.2015 року відповідач повністю не сплачувала кошти за надані послуги з централізованого опалення, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 6375,20 грн.

Після звернення до суду з позовом відповідач частково проводила оплату наданих послуг, тому станом на 01.10.2016 року борг становить 4426,44 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позові та заяві про уточнення позовних вимог. Також зазначила, що строк звернення до суду з позовом не пропущений, оскільки перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання боргу. Так, відповідачем було здійснено оплату послуг в лютому 2012 року, квітні 2013 року, травні 2015 року та червні 2015 року, тому позовна давність не пропущена.

Відповідач судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову. Вказала на його безпідставність. У запереченнях на позов відповідач також зазначила, що розрахунки за спожиті послуги не відповідають дійсності, оскільки нею були зроблені проплати, які не враховані позивачем, а квитанцій, які підтвердили б оплату не збереглось. На думку позивача пропущений строк звернення до суду з даним позовом.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу оплати послуг з централізованого опалення регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про теплопостачання", Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року.

Відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з центрального опалення відносяться до комунальних послуг.

Згідно Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що теплопостачання (постачання теплової енергії) - це сфера діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам; споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергії на підставі договору; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Згідно ст.19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою КП «ЖТКЕ» від 28.09.2015 року (а.с.4).

Відповідно до ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 08.09.2015 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задоволено. Скасовано судовий наказ Корольовського районного суду м.Житомира від 07.07.2015 року №296/6827/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованості в сумі 6375,20 грн. та 121,80 грн. судового збору.

У підтвердження своїх вимог позивачем надано розрахунок та виписку з особового рахунку, згідно яких з жовтня 2009 року позивачем нараховується відповідачеві плата за послуги з централізованого опалення та заборгованість станом на 01.10.2016 року становить 4426,44 грн. (а.с. 38-39, 60).

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальними послугами, зокрема є: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно п. 5 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону, споживач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 64, 68, 162 Житлового кодексу України, наймач (власник) та члени його сім`ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату і оплату за комунальні послуги.

Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Враховуючи, що відповідач є власником квартири, отримує від відповідача послуги централізованого опалення, не вчасно вносила платежі за надані послуги в повному обсязі згідно умов договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість, тому позов підлягає задоволенню, а заборгованість у розмірі 4426,44 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Що стосується посилання відповідача на обставини пропуску позивачем строку позовної давності слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, а також у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач.

Згідно ч.3 ст. 264 ЦК України, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Так, у період за який виникла вказана заборгованість періодично здійснювалася оплата послуг, що свідчить про визнання споживачем свого боргу, тому має місце постійне переривання строку позовної давності, у зв'язку з чим перебіг позовної давності починався заново. Отже, строк позовної давності позивачем не пропущено.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по оплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ід.номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 4426,44 грн. (чотири тисячі чотириста двадцять шість грн. 44 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 (ід.номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради витрати по оплаті судового збору в сумі 1378,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю. І. Драч