Справа № 182/3232/16-ц
Провадження № 2/0182/1212/2017
15.06.2017 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого суддіРибакової В.В.
секретаряЗатуливітер Н.В.
за участю позивача - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання угоди дійсною, визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, -
Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.
Їй на праві приватної спільної часткової власності на підставі Договору купівлі-продажу від 25.09.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Колядою Ю.А., зареєстровано в реєстрі за № 1214, належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями № АДРЕСА_2.
Інша 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями № АДРЕСА_2 належить відповідачу ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2013 року, виданого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Маєвською О.Ю., зареєстровано в реєстрі за № 727.
Крім того, вона додатково сплатила відповідачу 6000,00 грн., що підтверджується розписками від 05.05.2014 року і 13.10.2014 року, а також її родиною було сплачено відповідачу 1850,00 грн. за видачу та реєстрацію свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується довідкою нотаріуса.
Договір купівлі-продажу зазначеної 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями № АДРЕСА_2 до теперішнього часу не оформлений нотаріально. Відповідач ухиляється від оформлення угоди, тому вона-позивач звернулася до нотаріуса, який порекомендував письмово повідомити відповідача про її бажання оформити угоду, її готовності зробити на умовах попереднього договору купівлі-продажу, що підтверджується листом на ім'я відповідача від 14.07.2015 року, конвертом про відправлення замовленої кореспонденції на адресу відповідача від 14.07.2015 року, і свідоцтвом приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу від 24.07.2015 року, зареєстровано в реєстрі за № 3078.
Однак відповідач жодним чином не відреагувала на її письмове звернення щодо укладення Договору купівлі-продажу, не пред'являючи ніяких вимог і не бажаючи оформити угоду.
Тому, на підставі положень ч.2 ст.220 ЦК України, просить визнати угоду, 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2, згідно попереднього договору купівлі-продажу від 18.07.2013 року, зареєстровано в реєстрі за № 788, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Маєвською О.Ю., укладеного між нею, ОСОБА_3 та відповідачем, ОСОБА_4, - дійсною, укладеної між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у зв'язку з фактичним виконанням умов угоди; визнати за нею, ОСОБА_3, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2, що складається з: А-1 житлового будинку, загальною площею 56,8 кв.м, житловою площею 42,2 кв.м; літньої кухні-Б; убиральні-Г; душу-Ж; підвалу-Дпд; навісу-І; споруджень 1-4,8,1) у зв'язку з визнанням угоди дійсної.
Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області від 08.07.2016 року, що надійшла на запит суду 15.07.2016 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 20.12.2012 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.27).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.07.2016 року (а.с.31,32) Дергачівському районному суду Харківської області було доручено вручити відповідачу копію позовної заяви з додатками та допитати відповідача. Однак Дергачівським районним судом Харківської області було повернуто матеріли доручення без виконання, оскільки відповідач на неодноразові виклики до суду не з'являлась, конверти повертались з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.39-44).
Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином за місцем реєстрації (а.с.27). До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 15.06.2017 року о 08.15 год., як не вручений у зв'язку з закінченням терміну зберігання (а.с.47). Тому судова повістка у відповідності до ч.5 ст.74, ч.1 ст.77 ЦПК України вважається доставленою.
Суд, зі згоди позивача, на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно.
Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної спільної часткової власності на підставі Договору купівлі-продажу від 25.09.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Колядою Ю.А., зареєстровано в реєстрі за № 1214, належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями № АДРЕСА_2, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав не нерухоме майно 25.09.2013 року (а.с.11,16,46-56).
Інша 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями № АДРЕСА_2 належить відповідачу ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2013 року, виданого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Маєвською О.Ю., зареєстровано в реєстрі за № 727 (а.с.8,10,46-56).
18.07.2013 року між ОСОБА_3 (після укладення шлюбу прізвище було змінено на «ОСОБА_3») (за Попереднім договором - Покупець) та ОСОБА_4 (за Попереднім договором - Продавець) був укладений Попередній договір купівлі-продажу 1/2 частки у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями (далі - Попередній договір), посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Маєвською О.Ю., зареєстровано в реєстрі за № 788 (а.с.6-9), згідно з умовами якого сторони зобов'язались у майбутньому в строк до 18.07.2015 року, укласти договір купівлі-продажу (основний договір) 1/2 частки у праві приватної спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями у нотаріальній формі на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п.5 Попереднього договору, при оформлені Основного договору купівлі-продажу, сума, що підлягатиме передачі Покупцем Продавцю буде зменшена на суму переданого за цією угодою забезпечувального платежу.
Відповідно до п.8 Попереднього договору, у разі неможливості укладання Основного договору купівлі-продажу, в наслідку відмови Продавця від продажу, сторони домовились, що Продавець ОСОБА_4, зобов'язується повернути Покупцю ОСОБА_3, забезпечувальний платіж, а також сплатити Покупцю штраф у розмірі 100 % (сто відсотків) від суми забезпечувального платежу.
Відповідно до п.14 Попереднього договору, сторони стверджують, що договір цей не носить характеру мнимої угоди і відповідає дійсним намірам сторін створити для себе юридичні наслідки. Сторони, стверджують, що цей правочин вчинено ними за власним бажанням (задля уникнення будь-якого судового спору), та діють вільно, цілеспрямовано, свідомо і добровільно, розумно та на власний розсуд, без будь-якого примусу, як фізичного, так і психічного, не порушуючи прав третіх осіб, бажаючи реального настання правових наслідків, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам'яті, усвідомлюючи значення своїх дій та керуючи ними, не помиляючись щодо обставин, викладених у цьому правочині, діючи без впливу, обману, за відсутності виливу тяжкої обставини та обставини, що спонукають вчинити цей правочин на вкрай невигідних умовах, у нас сторін відсутні, будь-які заперечення щодо кожної з умов цього правочину, однаково розуміємо значення правочину, умови та його правові наслідки та стверджуємо, що він не с фіктивним та удаваним.
З довідки, виданої приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Маєвською О.Ю. (а.с.23) вбачається, що чоловіком позивача - ОСОБА_11 05.07.2013 року було сплачено 1850,00 грн. за видачу та реєстрацію свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що також підтвердилось в судовому засіданні поясненнями позивача.
Позивачем до позовної заяви було додано ксерокопію розписки від 13.10.2014 року (а.с.24), з тексту якої вбачається, що ОСОБА_4 отримала 13.10.2014 року від ОСОБА_3 2000,00 грн.
Позивачем до позовної заяви було додано ксерокопію розписки від 05.05.2014 року (а.с.25), з тексту якої вбачається, що ОСОБА_4 отримала 05.05.2014 року від ОСОБА_3 4000,00 грн. Однак з наданих позивачем розписок не вбачається характер цих коштів, мета їх передачі тощо.
Посилання позивача в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що нею та її чоловіком були передані відповідачу вказані вище суми: 1850,00 грн. 2000,00 грн. 4000,00 грн. та на надані на підтвердження цього вказані вище довідку та ксерокопії розписок - суд до уваги не приймає, так як ці обставини не є предметом спірного Попереднього договору та посилання на ці обставини та на надані на їх підтвердження докази не стосуються предмету позову.
У зв'язку з невиконанням відповідачем умов Попереднього договору, 14.07.2015 року позивач направила відповідачу письмову заяву, згідно якої ініціювала укладення Договору купівлі-продажу 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями № АДРЕСА_2, як це було передбачено Попереднім договором, та запросила відповідача до нотаріальної контори нотаріуса Іопель С.О. 24.07.2015 року о 10.00 год. (а.с.12), однак лист повернувся як не вручений у зв'язку із закінченням терміну зберігання (а.с.11).
Згідно свідоцтва від 24.07.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель С.О., зареєстровано в реєстрі за № 3078, позивач 24.07.2015 року о 10.00 год. знаходилась у приміщенні нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).
Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Згідно зі статтею 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Згідно ч.ч.1,4, ст.334 ЦК України, право власності у набувача за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Згідно ч.1 ст.210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.
У ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № від року визначено нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, в тому числі і житлові будинки.
Частина друга статті 220 ЦК України застосовується до правовідносин у разі, коли сторони уклали правочин, зміст якого відповідав волі сторін, і лише форма його укладення не відповідала встановленим законом вимогам. Воля ж сторін в удаваному правочині спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином.
Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Верховний Суд України у справі за № 6-162цс12 висловив таку правову позицію.
Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації. Момент вчинення таких правочинів згідно зі статтею 210, частиною третьою статті 640 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними й не створюють прав та обов'язків для сторін.
Договір купівлі-продажу житлового будинку (або його частини) підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, а тому не може бути визнаний дійсним на підставі частини другої статті 220 ЦК України.
Враховуючи викладене суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині вимог щодо визнання дійсною угоди купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2, згідно попереднього договору купівлі-продажу від 18.07.2013 року, зареєстровано в реєстрі за № 788, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Маєвською О.Ю. У задоволенні цієї вимоги слід відмовити.
Так як у задоволенні цієї вимоги позивачу відмовлено, то не підлягає задоволенню і вимога щодо визнання за позивачем права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2, що складається з: А-1 житлового будинку, загальною площею 56,8 кв.м, житловою площею 42,2 кв.м; літньої кухні-Б; убиральні-Г; душу-Ж; підвалу-Дпд; навісу-І; споруджень 1-4,8,1, так як вона тісно пов'язана з тією вимогою у задоволення якої позивачу відмовлено.
На підставі вищевикладеного, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 слід відмовити повністю.
Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215,218,224-226, ч.1 ст.360-7 ЦПК України, ст.ст.210,220,334,640,657 ЦК України, -
У задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя: В. В. Рибакова