22-ц/775/434/2017(м)
Головуючий у 1 інстанції Вайновська О.Є.
Доповідач Попова С. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Попової С.А.,

суддів Пономарьової О.М., Ткаченко Т.Б.,

при секретарі Герасимовій Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, на дії державного виконавця Нікольського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Володарського районного суду Донецької області від 12 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року заявник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Володарського відділу ДВС (нині Нікольський ВДВС), посилаючись на наступні обставини. 21.10.2008р. Володарським відділом ДВС винесено постанову АА № 812440 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме: арешт належної заявникові на праві власності ? частини квартири АДРЕСА_1 (нині Свободи) в місті Маріуполі. Виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт, згідно відповіді ВДВС, було закрито, передано до архіву і знищено у звязку зі спливом строку зберігання документів, однак при цьому, всупереч положенням ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» не знято арешт і заборону на відчуження його майна. Заявникові невідомо, який орган видав виконавчий документ. Просив визнати дії державного виконавця незаконними, зобовязати Нікольський ВДВС зняти арешт з належного йому майна.

Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 12 травня 2017 року скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, на дії державного виконавця Нікольського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області повернуто заявнику для подання до належного суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просив ухвалу скасувати та направити справу до Володарського районного суду Донецької області для розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2, який підтримав доводи скарги, розглянувши справу згідно із ч. 2 ст. 305 ЦПК України у відсутність повідомлених про дату і час розгляду справи заявника і представника Нікольського ВДВС, від керівника якого надійшло клопотання про вирішення справи у відсутність представника цього органу, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 подано скаргу в порядку розділу VII ЦПК України на допущені ВДВС Володарського РУЮ (нині Нікольський ВДВС) порушення, що полягають у невчиненні дій, передбачених ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», щодо зняття накладеного 21.10.2008р. державним виконавцем Терендій А.В. арешту на належну заявникові на праві власності ? частки квартири АДРЕСА_2 після закриття виконавчого провадження.

Заявник вказує, що не здобув відомостей, саме в межах якого виконавчого провадження було накладено арешт на його майно.

Повертаючи скаргу заявнику, суд виходив з того, що до скарги не долучено відомостей щодо суду, який видав виконавчий документ, що має значення для вирішення питання про підсудність поданої скарги. На підставі цього зробив висновок, що справа не підсудна Володарському районному суду Донецької області.

З такими висновками суду не можна не погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.XI.1950) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вказана норма міжнародно-правового акту, ратифікованого Україною і такого, що став пріоритетною частиною національного законодавства, вказує на право кожного громадянина на розгляд його справи компетентним судом, встановленим законом.

Так, частиною 2 статті 384 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано подання скарги в порядку розділу VII цього кодексу до суду, який видав виконавчий документ.

У даній справі заявником не надано відомостей про те, який саме суд видав виконавчий документ і в межах саме якого провадження (цивільне/кримінальне/господарське/адміністративне або рішення інших органів), як до суду першої інстанції, так не представлено такої інформації і в суді апеляційної інстанції, що унеможливлює визначити критерій підсудності даної справи Володарському районному суду Донецької області.

Згідно із ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

За положеннями п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

За розясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в п. 12 постанови № 6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК), незалежно від місця виконання судового рішення. У зв'язку із цим у разі подання такої скарги з порушенням правил підсудності суддя повертає скаргу заявникові на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 ЦПК.

Отже, прийняття судом першої інстанції процесуального рішення про повернення скарги ОСОБА_1 на дії відділу державної виконавчої служби з мотивів відсутності даних про підсудність даної справи Володарському районному суду Донецької області одночасно з розясненням судом права заявника на звернення з цією скаргою до компетентного (в сенсі ч. 2 ст. 384 ЦПК України) суду - не можна вважати порушенням прав на захист субєктивних прав заявника щодо власного майна, оскільки оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог процесуального закону.

Заявнику пропонується прийняти передбачені цивільним процесуальним кодексом і Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016р. (в діючій редакції) заходів до зясування питання, в межах якого саме судового рішення і виданого на підставі нього виконавчого документу відкривалося виконавче провадження, за яким зараз заявлено скаргу; до якого суду була направлена постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження (ч.ч. 3-5 ст. 39 Закону № 1404-VIII); якщо заявник є боржником в певному виконавчому провадженні в межах певного рішення, то треба згадати, саме в якому суді розглядалось провадження.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушень вимог закону судом першої інстанції при розгляді справи, то підстави для задоволення апеляційної скарги, яка виявилася необґрунтованою, та скасування оскаржуваної ухвали суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Володарського районного суду Донецької області від 12 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий С.А.Попова

Судді О.М.Пономарьова

ОСОБА_3