Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 300/364/17

Провадження № 2/300/145/2017

19.06.2017 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Вотьканич В.А., за участю секретаря судового засідання Іванової Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нижньоворітської сільської ради, Воловецького району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Воловецька державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, встановив:

16.05.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Нижньоворітської сільської ради Воловецького району Закарпатської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позов мотивовано тим, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Нижньоворітською сільською радою народних депутатів Воловецького району 30.08.2002 року її батько ОСОБА_3 був власником земельної ділянки загальною площею 0,2653 га, яка складається з 0,10 га - для обслуговування жилого будинку, 0,1653 га для ведення особистого підсобного господарства на території с. Нижні Ворота, Воловецького району. Після смерті батька позивачки, який згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим 23.11.2012 року помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася спадщина на належне йому на праві приватної власності майно. Рішенням Воловецького районного суду від 29.05.2013 року за позивачкою визнано право власності в порядку спадкування на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями в АДРЕСА_1. Позивачка вважає, що вона прийняла спадщину, а саме земельну ділянку площею 0,2653 га, яка знаходиться в с. Нижні Ворота, Воловецького району, обробляє її та використовує за призначенням по теперішній час. Через неможливість оформити право власності на земельну ділянку в порядку спадкування в інший спосіб позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх майнових прав у спосіб встановлений п.1 ч.2 ст.16 ЦК України - визнання права. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, що на праві приватної власності належала її батькові ОСОБА_3

В судове засідання позивач не з'явився, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача Нижньоворітський сільський голова Рябінчак М.М. в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Державний нотаріус Воловецької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила розглянути справу на розсуд суду.

Третя особа - брат позивачки ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, але подав заяву про те, що він відмовився від своєї частки у спадщині, яка залишилася після смерті батька, на користь позивачки,

Позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданого 30.08.2002 року на підставі рішення Нижньоворітської сільської ради від 11.12.1997 року ОСОБА_3 отримав у власність земельну ділянку площею 0,2653 га, яка знаходиться в с. Нижні Ворота, Нижньоворітської сільської ради, для обслуговування житлового будинку 0,10 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1653 га.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 23.11.2012 року. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка площею 0,2653 га, яка знаходиться на території Нижньоворітської сільської ради, Воловецького району Закарпатської області.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3, позивачка прийняла спадщину, оскільки згідно з довідкою № 2708 від 24.11.2016 року, виданою Нижньоворітською сільською радою, вона постійно проживає у спадковому будинку, користується земельною ділянкою, обробляє її та використовує за призначенням по теперішній час (а.с.15).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як це зазначено у ст..1217 ЦК України.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки. Що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини - ч.3 ст.1223 ЦУ України.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Як вбачається з рішення Воловецького районного суду від 29.05.2013 року за позивачкою ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями в АДРЕСА_1 Закарпатської області.

Відповідно до нотаріально завіреної заяви (а.с.7) брат позивачки ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець АДРЕСА_1, від належної частини спадкового майна, яке залишилось після смерті його батька ОСОБА_3 відмовився на користь позивачки ОСОБА_1

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позивачка набула право на спадкове майно свого батька за законом, а тому це право позивачки підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 326, 328, 1216, 1218, 1223, 1225, 1268, ЦК України, суд вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Нижньоворітської сільської ради, Воловецького району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Воловецька державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку загальною площею 0,2653 га, яка знаходиться на території с. Нижні Ворота, Нижньоворітської сільської ради, Воловецького району Закарпатської області для обслуговування житлового будинку площею 0,10 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1653 га , що згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданим 30.08.2002 року на підставі рішення Нижньоворітської сільської ради від 11.12.1997 року, належала спадкодавцю ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції, який ухвалив рішення.

Головуючий В.А. Вотьканич