Справа №: 653/1706/17
Провадження № 2/653/791/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 червня 2017 року

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Шарко Н.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя та виділення майна в натурі,

встановив:

07 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив визнати між ним та відповідачем право спільної сумісної власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку, на якій вона розташована за адресою: м. Генічеськ, вул. Монастирська, 81; визначити розмір часток в праві власності на ? частину житлового будинку з господарським будівлями і спорудами на земельній ділянці, на якій вона розташована та поділити в натурі вказані обєкти нерухомого майна.

Розглянувши матеріали вказаного позову, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Частина п'ята статті 119 ЦПК України передбачає, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640,00 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8000 грн.).

Згідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру слід сплатити судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 640,00 грн.

Частиною третьою ст. 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно вимог п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до ч.2 ст 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 640грн. за немайнову вимогу, при цьому не надано доказів дійсної вартості нерухомого майна (житлового будинку та земельної ділянки), які підлягають поділу, на момент звернення до суду.

Враховуючи місцезнаходження майна, його опис, суд вважає обґрунтованим попередньо визначити розмір судового збору, що підлягає до сплати за майнову вимогу у розмірі 2,5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4000 грн. та відповідно до вимог ч. 2 ст. 80 ЦПК України пропонує позивачу доплатити судовий збір на зазначену суму з наступним поверненням можливо переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відповідно до частини 1 статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність залишення позову без руху з наданням позивача часу для усунення указаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Надати позивачу строк, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ним копії ухвали про залишення позову без руху для виправлення недоліків, а саме: надання суду доказів сплати судового збору в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн., розяснивши, що у випадку невиконання вимог суду позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала не підлягає апеляційному оскарженню і набирає законної сили в момент ухвалення.

Суддя ОСОБА_3