Справа № 333/1851/17
Провадження № 2/333/1355/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2017 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І. при секретарі Носаченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання згоди на тимчасовий виїзд дітей за межі України без згоди та супроводу батька, -

В С Т А Н О В И В:

03.04.2017р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначила, що з 04.02.2006 р. по 09.02.2017 р. вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 09.02.2017 р. шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні.

Позивач має намір в період своєї відпустки з 26.06.2017 р. по 08.08.2017 р. відвідати разом з дітьми своїх батьків, які проживають у Воронезькій області Російської Федерації.

Відповідач відмовляється надати згоду на тимчасовий виїзд дітей за кордон, що шкодить інтересам дітей, позбавляє їх права на зустріч з рідними людьми та не сприяє їх всебічному та гармонічному розвитку.

Позивач зобов'язується вживати всіх заходів, необхідних для безпечного перебування дітей закордоном, і по закінченню зазначеного строку забезпечити повернення дітей в Україну.

У зв'язку з чим, позивач просить суд надати дозвiл на тимчасовий виїзд дітей: доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до Російської Федерації у її супроводi в перiод з 26.06.2017 року по 08.08.2017 року без дозволу та супроводу батька ОСОБА_2.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримала повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі.

Суд, керуючись ст.169 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та на підставі їх заяв ухвалити рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМ України від 27.01.1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного із батьків може здійснюватися без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч.3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. П.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 04.02.2006 р. по 09.02.2017 р. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.02.2017 р. шлюб між сторонами було розірвано.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження дитини, виданим Комунарським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №900, та доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Свідоцтвом про народження дитини, виданим Комунарським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №321, які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні.

Позивачка бажає виїхати з доньками до Російської Федерації в перiод з 26.06.2017 р. по 08.08.2017 р.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Відповідно до «Декларації про загальні засади державної політики України стосовно сім'ї та жінок», схваленої Постановою Верховної Ради України № 475-Х1V від 05.03.1999 року, держава захищає материнство та дитинство і визнає пріоритетність інтересів матері та дитини в суспільстві та забезпечує неухильне додержання законодавства України та норм міжнародного права стосовно сім'ї та жінок.

Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітніх дітей за межі України для тимчасового перебування, суд з урахуванням інтересів дітей, приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд малолітніх дітей: доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до Російської Федерації без згоди батька в перiод з 26.06.2017 року по 08.08.2017 року.

Зважаючи на те, що позивачка взяла на себе витрати по сплаті судового збору, та просить їх не стягувати, суд вважає за необхідне не стягувати з відповідача на користь позивача судові витрати.

Керуючись, ст. 313 ЦК України, ст.ст. 141, 150 СК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (зі змінами), ст.ст. 212-215, 224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги - задовольнити.

Надати громадянцi Російської Федерації ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки Казахстану, iдентифiкацiйний номер НОМЕР_1) дозвiл на тимчасовий виїзд дітей: доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до Російської Федерації у супроводi їх матерi ОСОБА_1 в перiод з 26.06.2017 року по 08.08.2017 року без дозволу та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя А.І. Боровікова