Номер провадження: 22-ц/785/478/17
Головуючий у першій інстанції Добров П. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Колеснікова Г.Я.,

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3, за участю третьої особи ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 жовтня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії, звернувшись 21 серпня 2015 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 укладено договір відновлювальної кредитної лінії 2089-н від 14 листопада 2007 року, за яким надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії із сумою ліміту в розмірі 505000,00 грн., що надається окремими частинами (траншами) у період до 13 листопада 2009 року, під 15,5% річних з остаточним терміном повернення кредиту 14 листопада 2017 року (додатковою угодою №1 від 8 жовтня 2008 року встановлено розмір процентів 19,5%). Для забезпечення виконання зобов'язань по поверненню кредиту в розмірі 505000,00 грн., сплаті процентів та інших платежів за кредитним договором між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки від 14 листопада 2007 року, за яким передано в іпотеку житловий будинок загальною площею 209,6 кв.м з господарчими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,232 га кадастровий номер НОМЕР_1 цільового призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану по АДРЕСА_1. Посилаючись на невиконання умов кредитного договору, заборгованість станом на 1 серпня 2015 року в загальній сумі 1231563,33 грн., ПАТ «Державний ощадний банк України» просив в рахунок погашення кредитної заборгованості, що станом на 1 серпня 2015 року становила 1231563,33 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок та земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, розташовані по АДРЕСА_1, шляхом визнання права власності на іпотечне майно за ПАТ «Державний ощадний банк України» за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна; з метою вжиття заходів забезпечення збереження предмета іпотеки передати житловий будинок та земельну ділянку в управління ПАТ «Державний ощадний банк України» до моменту реєстрації права власності на предмет іпотеки за банком; стягнути судові витрати (а.с.1-3).

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала (а.с.49-53).

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 жовтня 2016 року позов задоволено (а.с.80-81).

В апеляційній скарзі представник в інтересах ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Неправильність рішення суду мотивовано невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з кредитних зобов'язань, забезпечених іпотекою нерухомого майна, порушення виконання зобов'язань за основним договором та права ПАТ «Державний ощадний банк України» одержати задоволення своїх потреб як то визначеної станом на 1 серпня 2015 року кредитної заборгованості в загальній сумі 1231563,33 грн. за рахунок предмета іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ПАТ «Державний ощадний банк України» права власності на передане в іпотеку нерухоме майно.

Висновки суду не відповідають обставинам справи, вказують на неправильне застосування норм матеріального права, що згідно п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає встановленими такі факти та відповідні ним правовідносини.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). З підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, виникають зобов'язання (ч.2 ст.509 ЦК України). Виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою (ч.1 ст.546 ЦК України).

У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (ч.1 ст.589 ЦК України). Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.590 ЦК України). Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.591 ЦК України.

Іпотекою є застава нерухомого майна, яка залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч.1 ст.575 ЦК України).

Іпотека регулюється Законом України «Про іпотеку», стаття 1 якого визначає, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні та користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому законом.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до положень статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосовувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: 1) передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Згідно статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Встановлено, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_6 укладено договір відновлювальної кредитної лінії 2089-н від 14 листопада 2007 року, за яким надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії із сумою ліміту в розмірі 505000,00 грн., що надається окремими частинами (траншами) у період до 13 листопада 2009 року, під 15,5% річних з остаточним терміном повернення кредиту 14 листопада 2017 року (а.с.6-8).

Додатковою угодою №1 від 8 жовтня 2008 року до кредитного договору №2089-н від 14 листопада 2007 року викладено пункт 1.1 кредитного договору в новій редакції, відповідно до якої кредитні кошти в сумі 505000,00 грн. надано під 19,5% річних та комісійні винагороди в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором (а.с.13).

Між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, за яким для забезпечення виконання зобов'язань по поверненню кредиту в розмірі 505000,00 грн., сплаті процентів та інших платежів за договором відновлювальної кредитної лінії 2089-н від 14 листопада 2007 року передано в іпотеку житловий будинок загальною площею 209,6 кв.м з господарчими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,232 га кадастровий номер НОМЕР_1 цільового призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану по АДРЕСА_1. Договір посвідчено приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області 14 листопада 2007 року, зареєстровано в реєстрі за №679 (а.с.13-21).

Позичальником ОСОБА_6 допущено невиконання умов договору відновлювальної кредитної лінії 2089-4 від 14 листопада 2007 року (додаткова угода №1 від 8 жовтня 2008 року.

21 серпня 2015 року ПАТ «Державний ощадний банк України» (до зміни найменування ВАТ «Державний ощадний банк України») подано до суду позов до майнового поручителя ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ПАТ «Державний ощадний банк України» права власності на іпотечне майно.

За умовами укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» (після зміни найменування «ПАТ «Державний ощадний банк України») та ОСОБА_3 іпотечного договору від 14 листопада 2007 року іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання за кредитним договором та/або цим договором (п.3.1.3); іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов'язання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання іпотекодавцем будь-якого з своїх обов'язків, передбачених цим договором та/або у випадку невиконання боржником своїх обов'язків, передбачених кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірянь іпотекодавцем у відповідності з цим договором виявиться (стане) недійсною (п.6.1); іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом, не забороненим законодавством, в тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення суду у встановленому чинним законодавством України та цим договором порядку, в тому числі у відповідності до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в п.6.6 цього договору (п.6.3).

Пунктом 6.6 укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» (після зміни найменування «ПАТ «Державний ощадний банк України») та ОСОБА_3 іпотечного договору від 14 листопада 2007 року передбачено застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в порядку позасудового врегулювання. За цим договором іпотекодержатель має право від свого імені здійснити продаж предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, та/або набути право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язань на підставі цього договору або укладеного договору про задоволення вимог іпотекодержателя в порядку, встановленому чинним законодавством. Іпотекодавець цим підтверджує, що він згоден з тим, що перехід предмету іпотеки до іпотекодержателя або третьої особи у випадку, передбаченому цим пунктом договору, відбувається за його волевиявленням, яке міститься в цьому пункті, і такий перехід не потребує будь-яких додаткових узгоджень та обговорення сторонами. У цих випадках остаточна ціна предмета іпотеки визначається на підставі оцінки нерухомого майна на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид нерухомості майна, що підтверджується відповідним документом суб'єкта оціночної діяльності. Цим договором іпотекодавець доручає іпотекодержателю укласти договір на проведення оцінки предмета іпотеки з метою реалізації положень п.6.6 цього договору. У разі переходу права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя на підставі цього пункту договору або в разі укладення іпотекодержателем договору купівлі-продажу з будь-якою особою, цей договір іпотеки нерухомого майна або вказаний договір купівлі-продажу є правовою підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно, що було предметом іпотеки за цим договором.

Пунктом 6.7 іпотечного договору визначено, що після звершення позасудового врегулювання згідно пункту 6.6 цього договору іпотекодержатель втрачає право вимоги до іпотекодавця щодо виконання зобов'язання.

З огляду на викладене, статтею 36, 37 Закону України «Про іпотеку», пунктами 6.1, 6.2, 6.6 укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» (після зміни найменування «ПАТ «Державний ощадний банк України») та ОСОБА_3 іпотечного договору від 14 листопада 2007 року передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки можлива лише шляхом позасудового врегулювання.

Таким чином, правові підстави для задоволення позову ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ПАТ «Державний ощадний банк України» права власності на предмет іпотеки відсутні.

Дане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 22 березня 2017 року в справі №6-2967цс16, яка орієнтує на те, що законодавцем визначено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки як то судовий (на підставі рішення суду) та два позасудових (на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя); у свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу; при цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно; суди, ухвалюючи судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на обтяжене іпотекою майно в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, неправильно застосували норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» (а.с.135-136).

Оскільки вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в заявлений спосіб не підлягають задоволенню, то не має й необхідності в даній справі з'ясовувати розмір заборгованості за кредитним договором, наявність підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності, проведення оцінки іпотечного майна тощо.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 жовтня 2016 року - скасувати.

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3, за участю третьої особи ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков