справа № 208/5328/16-ц
№ провадження 2-з/208/1/17
УХВАЛА

07 червня 2017 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого,судді Івченко Т.П.,

При секретарі Бондаренко В.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1, в інтересах позивачки ОСОБА_2 «про забезпечення позову, шляхом накладення арешту», суд

встановив:

25.10.2016 року згідно до автоматизованого розподілу цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «про поділ спільного майна подружжя».

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 30.08.2016 року у справі № 208/5328/16-ц відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено до судового розгляду.

07.06.2017 року через канцелярію суду передано заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, згідно до якої прохає забезпечити позов, шляхом накладення арешту на автомобіль що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, та те, що невжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тому просив:

- вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на автомобіль

«Ford Transit», 1997 року випуску, двигун 2000с см3, державний номер НОМЕР_1, вартістю 95870 гривень, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

В свою чергу відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 надали заяву про часткове задоволення клопотання в частині розпорядження майном до вирішення питання по суті.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України, Суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову предметом спору є спір між подружжям щодо поділу майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності, а саме: автомобіль «Ford Transit», 1997 року випуску, двигун 2000с см3, державний номер НОМЕР_1, вартістю 95870 гривень.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 208/5328/16 в межах якої представником позивача заявлена вимога в порядку передбаченому ст. 151 ЦПК України, на підтвердження долучено інформація щодо реєстрації за відповідачем транспортного засобу - автомобіль «Ford Transit», 1997 року випуску, двигун 2000с см3, державний номер НОМЕР_1, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Дніпродзержинським ВРЕР ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області від 06.04.2012 року.

Згідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області №695 від 30.10.2004 року, серії 1-КИ №228766, зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем, що підтверджує факти придбання спірного автомобіля під час перебування сторін у шлюбі.

Але, судом також враховуються вимоги ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна є мірою, що забезпечує інтереси громадян, організацій та держави у випадках, передбачених законом. Власне арешт майна полягає: 1) у проведенні його опису, 2) оголошенні заборони розпоряджатися ним, 3) обмеженні права користування майном, 4) вилученні у боржника та передаванні на зберігання іншим особам.

Тому, враховуючи, що зі змісту заяви про забезпечення позову, не вбачається як і в яких цілях використовується автомобіль відповідачем, а лише зазначено, що він знаходиться в його користуванні, то в цій частині суд приходить до висновку що вимоги що стосуються забезпечення спільного майна автомобіля підлягають частковому задоволенню, а саме в частині обмеження відповідача у розпорядженні майном.

Згідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до положень ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом, зокрема, накладення арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи положення ст. ст. 151, 152, 209 ЦПК України, положення Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1, в інтересах позивача ОСОБА_2 «про забезпечення позову, шляхом накладення арешту» - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль автомобіль «Ford Transit», 1997 року випуску, двигун 2000с см3, державний номер НОМЕР_1, вартістю 95870 гривень, зареєстрований за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою будинок № 56-а по вулиці Курганська у місті Камянське Дніпропетровської області, шляхом накладення заборони ОСОБА_3 на розпорядження спірним майном.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред'явлення до виконання ухвали про забезпечення позову один рік.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Івченко Т. П.