АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі: Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.03.2017 у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» про зміну договору поруки у зв'язку з істотною зміною обставин, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» про зміну договору поруки у зв'язку з істотною зміною обставин, в якому з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просив суд ухвалити рішення про зміну договору поруки № РХ029031.7006.013 від 05.06.2014, призупинивши (відстрочивши) виконання зобов'язань позивача за договором поруки до моменту закінчення антитерористичної операції.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.03.2017 в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» про зміну договору поруки у зв'язку з істотною зміною обставин - відмовлено.

Справа № 761/33869/16-ц
№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/6083/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Піхур О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Не погодився із вказаним рішенням суду позивач, його представником подана апеляційна скарга, в якій зазначається про незаконність, необґрунтованість рішення суду у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин справи, що мають значення для її вирішення. Представник позивача зазначає, що відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції в рішенні вказав на те, що позивач при укладенні договору поруки 05.06.2014 повинен був керуватися Указом Президента України і РішеннямРади національної безпеки України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 та врахувати вказані норми права при підписанні договору поруки і у зв'язку з цим передбачити зміну обставин. Проте позивач вважає такі посилання суду безпідставними, оскільки вказане не передбачено діючим законодавством та позивач не міг передбачити погіршення ситуації на момент підписання договору поруки. До того ж позивач в позовній заяві зазначав про те, що до серпня 2014 року він мав змогу виконувати умову договору, а після серпня суттєво змінилися обставини в зоні АТО, які не дозволяли виконувати договори кредиту та поруки, тобто він не посилався на початок проведення АТО, а вказував на зміну обставин в зоні АТО, які він не міг передбачити. Враховуючи вищевикладене, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заявлених позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просив про задоволення заявлених ним вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Причини неявки представника суду повідомлені не були. Тому, в порядку ч.2 ст. 305 ЦПК України, неявка представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Перевіряючи обставини, справи апеляційним судом встановлено, що 05.06.2014 між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ТОВ «Метбудзабезпечення» був укладений Кредитний договір № KKPOG.6298.018, відповідно до умов якого, банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпечення та цільового характеру використання грошові кошти, на умовах, визначених цим Договором. Сторони встановлюють, що зобов'язання банку з надання кредиту не є безвідкличними.

Згідно п. 1.1.1 Кредитного договору, кредит надається у розмірі 1589139 (один мільйон п'ятсот вісімдесят дев'ять тисяч сто тридцять дев'ять) гривень 68 копійок.

Відповідно до п. 1.1.2 Кредитного договору, термін користування кредитом до 04.09.2014 включно. Пунктом 1.1.3 Кредитного договору передбачено, що процентна ставка за користування кредитом 24,0% процента річних.

Також 05.06.2014 між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», позивачем та ТОВ «Метбудзабезпечення» був укладений Договір поруки № РХ029031.7006.013, відповідно до умов якого, позивач поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань вказаних в розділі «Зобов'язання, що забезпечені порукою» цього Договору. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання боржником в повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає право кредитора вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі як від боржника і поручителя разом, так і від кожного з них окремо (п. 1.3 Договору поруки № РХ029031.7006.013).

Місцем укладення вказаних договір зазначено - м. Донецьк.

В обґрунтування вимог, позивач зазначає, що при укладені 05.06.2014 Договору поруки № РХ029031.7006.013 ним не передбачалася зміна обставин, а саме того, що з кінця липня 2014 року і в подальшому в зоні проведення АТО значно ускладняться і погіршаться умови ведення бізнесу, а знаючи б наперед вказану зміну обставин, ОСОБА_1 не укладав би вищезазначений договір.

Разом з тим, Указ Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України»» був прийнятий 14.04.2014 № 405/2014. Цим указом постановлено вести в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

За наведених обставин слід погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки Указ було прийнято 14.04.2014, а Договір поруки був укладений позивачем 05.06.2014, то позивач при його укладенні міг передбачити зміну обставин, які він зазначає у позовній заяві, так як вказана обставина (АТО) станом на 05.06.2014 вже тривала.

Частиною 2 ст. 652 ЦК України передбачено, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний або змінений за наявності одночасно чотирьох умов. Існування одночасно умов, що відповідно до ч. 2 ст. 652 є необхідним для встановлення ускладнень у виконанні, достатніх для розірвання або зміни договору вимагає з'ясування змісту кожної окремо взятої умови.

Перш за все законодавець визначає, що в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане. У відповідності до даної умови, події, що викликали ускладнення у виконанні договору, і які можна назвати «істотною зміною обставин» повинні мати місце або стати відомими сторонам (заінтересованій стороні) після укладення договору. Названа умова є відсутньою якщо буде встановлено, що заінтересована у розірванні або зміні договору сторона, знала про ці події і могла прийняти їх до уваги у момент укладення договору, а не легковажно ігнорувати їх. Легковажно проігноровані події, які і створили ускладнення, або іншими словами «істотну зміну обставин», створюють неможливість для сторони, яка заінтересована розірвати або змінити договір, покладатися на ускладнення. Іншими словами мова йде про те, що події, які викликають ускладнення не могли стороною бути розумно прийняті до уваги.

Враховуючи вищевикладене, не можуть бути прийняті до уваги в якості підстав для скасування рішення суду доводи апеляційної про зміну обставин в зоні АТО, які відбулись в серпні 2014 року, оскільки будучи обізнаним про початок проведення АТО, позивач мав прийняти їх до уваги.

За відсутності доведення однієї з умов визначених положеннями ч. 2 ст. 652 ЦК України, дослідження інших не є доцільним, так як вказаною нормою передбачається існування одночасно всіх з чотирьох обов'язкових умов, що дають підстави для зміни договору в судовому порядку.

Твердження представника позивача про неврахування судом першої інстанції всіх доказів поданих ним в ході розгляду справи є безпідставними, так як матеріали справи не містять доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. Долучені стороною позивача копії податкової документації боржника не завірені в установленому порядку та не спростовують висновків суду. А тому відсутність їх оцінки в рішенні суду першої інстанції не є підставою для його скасування.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам закону, суд повно і об'єктивно з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін зібраними у справі доказами, яким дав належну правову оцінку і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.03.2017 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: