Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/720/17
Провадження № 2/280/563/17
У Х В А Л А

16 червня 2017 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши матеріали позовної заяви Підприємства Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» до ОСОБА_1 про стягнення неустойки,

встановив:

До суду звернувся представник позивача з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача неустойку у розмірі подвійної плати за час прострочення користування критим столом №27, 33, 34, 35 в сумі 29952 гривні 00 копійок. Відповідно до позовної заяви між сторонами було укладено 31.12.2013 договір №331. Відповідно до копії договору оренди №331 від 31.12.2013 він укладений між Підприємством Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» та приватним підприємцем ОСОБА_1. На запит Коростишівського районного суду 15 травня 2017 року від Коростишівського відділення Житомирської ОДПІ Головного управління ДФС у Житомирській області надійшла відповідь про те, що ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, перебуває на податковому обліку в Коростишівському відділенні Житомирської ОДПІ як фізична особа-приватний підприємець.

Тому вважаю, що у відкритті провадження в порядку цивільного судочинства необхідно відмовити, виходячи з такого.

Відповідно до розяснень пункту 3 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Згідно положень частини 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до розяснень у п.п. 2, 3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24 жовтня 2011 року «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; - відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорі, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 122 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладені обставини, вважаю, що у відкритті провадження за вказаним позовом в порядку цивільного судочинства слід відмовити, оскільки вказаний спір слід розгляду у порядку господарського судочинства.

Відповідно до розяснень, викладених у пункті 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 про повернення сплаченої суми судового збору зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті; в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 293 Цивільного процесуального кодексу України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Підприємства Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» до ОСОБА_1 про стягнення неустойки.

Повернути Підприємству Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок, сплачений при подачі позовної заяви згідно платіжного доручення №395 від 06.06.2017.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом п'яти днів з моменту її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Щербаченко