АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3647/17 Головуючий 1 інст. Єрмоленко В.Б.
Справа 639/9503/16-ц Доповідач Кругова С.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунової А.І.,

ОСОБА_1,

секретарів Прологаєвої А.Д.,

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 4 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка» про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку за період з 11.12.2015 року по 28.09.2016 року.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 4 квітня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 558 грн. 96 коп за період з 11.12.2015 року по 22.12.2015 року. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто з Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» на користь держави судовий збір в сумі 1600 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 звернулися з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати вказане рішення в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 558 грн. 96 коп. та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування скарги посилаються на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з'ясовані всі обставини справи, не досліджені всі його доводи та не надано їм належної оцінки.

Суд при ухваленні рішення невірно застосовуючи норму ст. 117 КЗпП не звернув уваги та проігнорував вимоги даної статті прийняв незаконне та необґрунтоване рішення.

Оскільки останнім днем розрахунку є не 22.12.2015р., а 28.09.216 р., тобто не день перерахування грошових коштів виконавчій службі, а день перерахування грошових коштів саме стягувачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Постановлюючи рішення про часткове задоволення позову, суд виходив з того, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку є не обгрунтованими в визначеній позивачем сумі.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.01.2014 р. стягнуто з ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка» на користь ОСОБА_3 компенсація за несвоєчасну виплачену заробітну плату у розмірі 576 грн. 04 коп.

На підставі виконавчого листа Жовтневим відділом державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області відкрито виконавче провадження.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова у звязку з невиконанням рішення суду, за період до 28.04.2015 р. стягнуто середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку в сумі 21799 грн. 44 коп., а за період з 29.04.2015 р. по 10.12.2015 р. рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова додатково стягнуто 10829 грн. 85 коп., отже судовим розглядом встановлено, що включно по 10.12.2015 року на користь позивача судовим рішенням стягнуто середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку. Проти цього не заперечує і позивач. Спірним є кінцева дата.

На думку суду остаточною датою слід вважати дату перерахування відповідачем грошових коштів до виконавчої служби, а саме 22.12.2015 року, а на думку позивача остаточною слід вважати дату зарахування грошових коштів 576,04 грн на його картковий рахунок 28.09.2016 року.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції.

У відповідності з ч. 1 ст. 116 КЗпП України виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обовязок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України.

Відповідно довідки філії- Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», на особовий рахунок ОСОБА_3 28.09.2016 р. зарахована сума 576 грн. 04 коп. де призначення платежу є перерахування заробітної плати з ДП ХПЗ «Шевченко» на користь ОСОБА_3 за виконавчим листом № 639/480/14-ц від 15.04.2014 р. Жовтневого районного суду м. Харкова, за виконавчим провадженням 44123080, без ПДВ (а.с. 8).

Отже, судовим розглядом не встановлено вини відповідача за період з 22.12.2015 р. по 28.09.2016 р., коли грошові кошти знаходились у виконавчій службі, тому доводи апеляційної скарги щодо помилкового визначення судом кінцевої дати не спростовують висновків суду, оскільки ґрунтуються на нормах діючого законодавства про працю.

Суд установив правильно обставини справи, надав належну оцінку доказам і ухвалив рішення з дотриманням норм процесуального і матеріального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст.ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 4 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_1