СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16834/16-ц

пр. № 2/759/1791/17

02 червня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Ю.В.,

за участю секретаря - Самчик І.М.,

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача -ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання факту прийняття спадщини та визнання права на майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання факту прийняття спадщини та визнання права на майно в порядку спадкування за законом та просив визнати факт прийняття спадщини на автомобіль «Дачія Логан», номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, Свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 27.05.2006 року, який належав ОСОБА_6 на праві власності; визнати право власності на автомобіль «Дачія Логан», номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, Свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 27.05.2006 року, який належав ОСОБА_6, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначає про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_6, після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась з автомобіля «Дачія Логан» з номером кузова НОМЕР_1, номером двигуна НОМЕР_2. Факт належності цього автомобіля ОСОБА_6 підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на його ім'я за № НОМЕР_3 від 27.05.2006 р. Після відкриття спадщини позивач, прийняв спадщину, а інші спадкоємці відмовились від цього і в нотаріальну контору не звертались. В жовтні 2016 року позивач звернувся до 12-ої державної нотаріальної контори з проханням видати Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_6, але йому було відмовлено, про що була складена постанова про відмову у вчинені нотаріальних дій від 19 листопада 2016 року в зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач, його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідачі повінстю визнали позовні вимоги, зазначивши, що не претендують на вказану спадщину.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, які знають позивача більше 10 років в судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_2 завжди проживав разом зі своїм батьком ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідачів, свідків, дослідивши матеріали справи, в тому числі копії спадкової справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім обставин, передбачених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, які визнаються сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 (а.с. 58).

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась з автомобіля «Дачія Логан» з номером кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2. Факт належності цього автомобіля ОСОБА_6 підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на його ім'я за № НОМЕР_3 від 27.05.2006 (а.с. 57).

Позивач ОСОБА_2 є сином померлого, згідно Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_6, актовий запис № 2620, від 08.08.1989 року (а.с.56).

Після смерті ОСОБА_10, Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу щодо майна померлого № 987/11. Як вбачається із матеріалів даної спадкової справи, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10 звернувся позивач ОСОБА_2, як спадкоємець першої черги спадкування за законом. Згідно матеріалів даної спадкової справи, інших спадкоємців після померлого, які бажали прийняти спадщину, не має. Заповіт померлим також не складався.

Факт належності автомобіля ОСОБА_6 підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, № НОМЕР_3 від 27.05.2006 (а.с. 57).

Тобто після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на спадкове майно до складу якого входить автомобіль «Дачія Логан», номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

За нормою частини першої статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. (ст.1270 Цивільного кодексу України)

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Згідно з ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкування за законом).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно пункту 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року №20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до постанови нотаріуса від 19.11.2016 року № 7717/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтв на право власності вищевказаного спадкового майна, оскільки ОСОБА_2 пропустив передбачений законодавством шестимісячний встановлений для прийняття спадщини (а.с. 59).

Відповідно до роз'яснення Пленуму Верхового Суду України в п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов про визнання факту прийняття спадщини та визнання права на майно в порядку спадкування за законом, підлягає задоволенню, оскільки позивач, як спадкоємець першої черги має право на спадкове майно в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та враховуючи те, що в інший спосіб, позивач не має можливості оформити право власності на спадкове майно.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 1217, 1218, 1223, 1258, 1261, 1268, 1276, 1297 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-228, 292, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання факту прийняття спадщини та визнання права на майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати факт прийняття ОСОБА_2, спадщини на автомобіль «Дачія Логан», номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, Свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 27.05.2006 року, який належав ОСОБА_6 на праві власності.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на автомобіль «Дачія Логан», номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2, Свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 27.05.2006 року, який належав ОСОБА_6, в порядку спадкування за законом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня його проголошення через Святошинський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю.В. Войтенко