Єдиний унікальний номер 341/775/17
Номер провадження 2/341/436/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

19 червня 2017 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області, в складі:

головуючого судді - Мули О. Д..

секретаря - Гомерди Г. М.

в м. Галичі у відкритому судовому засіданні розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, суд -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою Івано-Франківська область, місто Бурштин, вул. С. Стрільців,10/3.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.06.2016 року є власником квартири №3, що знаходиться по вул.С. Стрільців, у будинку №10, м. Бурштин, Івано-Франківської області.

В даній квартирі зареєстрована і його племінниця ОСОБА_2, яка з 2008 року за вищевказаною адресою не проживає, оскільки знаходиться за кордом. Власницею квартири вона не є.

Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов проживання, виданих виконавчим комітетом Бурштинської міської ради, у даній квартирі зареєстрована: ОСОБА_2, проте на даний час не проживає там.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, скерував заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував щодо постановлення заочного рішення.

Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не зявилася, жодних заяв щодо руху справи, заперечень на позов не скерувала.

Судом ухвалено розглядати справу в порядку заочного провадження.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 червня 2016 року позивач є власником ? частини трьохкімнатної квартири , яка розташована за адресою : Україна, АДРЕСА_1.

Згідно актів обстеження матеріально- побутових умов проживання від 15 травня 2017 року та 30 травня 2017 року виконавчого комітету Бурштинської міської ради - в квартирі позивача зареєстрована його племінниця ОСОБА_2, проте на даний час в квартирі не проживає.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач ОСОБА_2 в квартирі позивача за адресою: вул. С. Стрільців, 10/3, в м. Бурштині, Івано-Франківської області не проживає більше одного року без поважних причин, не є його співвласником, іншої домовленості з приводу користування житлом із власником квартири немає, а тому суд приходить до висновку про те, що на даний час відповідач втратила право на користування цим житловим приміщенням.

Відтак, позов в частині визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Такими є органи державної міграційної служби України.

Враховуючи те, що зняття з реєстрації місця проживання не належить до компетенції суду, відсутній спір з органами державної міграційної служби України щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2, відтак в позові в частині вимог примусово зняти її з реєстрації місця проживання фізичної особи,- слід відмовити.

Керуючись ст.ст.14, 74, 212- 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 405 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_3