Ухвала

іменем україни

12 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., ЗавгородньоїІ.М., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Волноваського районного відділу головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області, прокуратури Волноваського району Донецької області про відшкодування шкоди, завданої неодноразовими незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю правоохоронних органів Волноваського району Донецької області під час розгляду кримінальних проваджень, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 18 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 12 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Волноваського районного відділу головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - Волноваський РВГУ МВСУ у Донецькій області), прокуратури Волноваського району Донецької області про відшкодування шкоди, завданої неодноразовими незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю правоохоронних органів Волноваського району Донецької області під час розгляду кримінальних проваджень.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідачі за двома кримінальними провадженнями не виконують своїх обов'язків належним чином, порушували і продовжують порушувати його конституційні і процесуальні права, вимоги законодавства України, відповідні відомчі накази і інструкції, йому завдається матеріальна шкода, а саме: судові та інші матеріальні затрати, витати на листування, поїздки, канцелярські засоби, заспокійливі та інші ліки.

Враховуючи викладене, позивач, уточнивши свої вимоги, просив стягнути на його користь з відповідачів компенсацію (відшкодування) судових витрат, які становили 6 377 грн 35 коп, а також відшкодувати моральну шкоду в розмірі по 9 090 грн з кожного відповідача.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 18 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 12 квітня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов правильного висновку про відмову в позові, виходячи з того, що позивач не довів обставин, на які посилався як на обґрунтування своїх вимог.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 18 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 12 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

І.М.Завгородня

О.В.Попович