Справа № 136/214/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Шевчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Садово-городнього масиву "Турбівський", про визнання незаконними розпоряджень та державних актів на землю недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувсь до суду із вищевказаним позовом, який мотивував тим, що 10.05.1993 року його було прийнято в члени Садово-городнього масиву "Турбівський", який розташований на території Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. У звязку з цим рішенням загальних зборів товариства йому було виділено в користування земельну ділянку за № 77 (квартал 17) площею 0,29 гектарів (далі земельна ділянка), на якій він побудував цегляний будинок, посадив садові дерева, веде присадибне господарство. З часу вступу до членів товариства позивач регулярно сплачував членські внески. Бажаючи оформити вказану земельну ділянку у власніст, позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, яке надало йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

При виготовленні проекту позивачу стало відомо, що на підставі розпорядженням Липовецької райдержадміністрації № 337 від 17.11.2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 погоджено передачу безкоштовно у приватну власність земельні ділянки розміром 0,12 га та 0,6 га для ведення садівництва, які знаходяться на земельній ділянці якою користується позивач. В подальшому, розпорядженням Липовецької райдержадміністрації № 98 від 02.04.2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було затверджено технічну документацію із землеустрою.

20.05.2010 року на імя ОСОБА_2 видано Державний акт серії ЯК №828952, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 96 (далі державний акт), на право власності на земельну ділянку площею 0,1200 гектарів (кадастровий номер № :003:000:1599), а на імя ОСОБА_3 видано Державний акт серії ЯК №828953, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 95 (далі державний акт), на право власності на земельну ділянку площею 0,0600 гектарів (кадастровий номер № :003:000:1760), які розташовані на території садівничого масиву "Турбівський" Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області.

Земельна ділянка, якою користується позивач в установленому порядку в нього не вилучалася і в користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ніколи не виділялась, а тому оформлення ними права власності на земельну ділянку позивач розцінює як порушення його права як землекористувача на її безоплатну приватизацію.

У звязку з цим, позивач просить суд:

-визнати незаконним розпорядження Липовецької райдержадміністрації № 337 від 17.11.2009 року в частині погодження надання у власність та надання дозволу на виготовлення технічної документації ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1200 гектарів, яка розташована на території садівничого масиву "Турбівський" Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області;

-визнати незаконним розпорядження Липовецької райдержадміністрації № 98 від 02.04.2010 року в частині затвердження ОСОБА_2 технічної документації на земельну ділянку площею 0,12 га, яка розташована на території Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької;

-визнати недійсним Державний акт серії ЯК № 828952 на право власності на земельну ділянку, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 20.05.2010 року за № 96, на право власності на земельну ділянку площею 0,1200 гектарів (кадастровий номер №:003:000:1599), яка розташовані на території садівничого масиву "Турбівський" Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області;

-визнати незаконним розпорядження Липовецької райдержадміністрації № 337 від 17.11.2009 року в частині погодження надання у власність та надання дозволу на виготовлення технічної документації ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0600 гектарів, яка розташована на території садівничого масиву "Турбівський" Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області;

-визнати незаконним розпорядження Липовецької райдержадміністрації № 98 від 02.04.2010 року в частині затвердження ОСОБА_3 технічної документації на земельну ділянку площею 0,06 га, яка розташована на території Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області;

-визнати недійсним Державний акт серії ЯК № 828953 на право власності на земельну ділянку, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 20.05.2010 року за № 95, на право власності на земельну ділянку площею 0,0600 гектарів (кадастровий номер №:003:000:1760), яка розташовані на території садівничого масиву "Турбівський" Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області.

В судовому засіданні позивач та його представник просили суд позов задовольнити.

Будучи повідомленими у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, представники Липовецької райдержадміністрації та Садово-городнього масиву "Турбівський" в судове засідання не зявилися, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не подали, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали суду письмові заперечення в яких вказали, що набули право власності на спірні земельні ділянки у порядку встановленому законом, а тому заявлені вимоги є необґрунтованими.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що в 1993 році рішенням правління СМ "Турбівський" СТ "Інструментальщик" в члени масиву було прийнято ОСОБА_1, якому в користування для індивідуального садівництва виділено земельну ділянку за № 77 (квартал 17) площею 0,12 г, що підтверджується записом в членській книжці садовода (а.с. 128).

Для оформлення вказаної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, яке 30.09.2016 року видало Наказ за № 2-12926/15-16-сб (а.с. 5) надавши позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га на території Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (СМ "Турбівський" СТ "Інструментальщик", ділянка № 77).

Як повідомив позивач, з висновку Липовецького ВП про результати розгляду звернення від 17.10.2016 року він дізнавсь про приватизацію зазначеної земельної ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, при цьому вказаний документ суду не надав, що позбавило суд надати йому оцінку як доказу.

Суд встановив, що 20.05.2010 року на підставі розпорядження Липовецької райдержадміністрації №98 від 02.04.2010 року на імя ОСОБА_2 видано Державний акт серії ЯК №828952 на право власності на земельну ділянку площею 0,1200 гектарів (кадастровий номер №:003:000:1599), що розташована на території Приборівської сільської ради садова ділянка СТ "Інструментальщик" масив "Турбівський", № 17 "б", а на імя ОСОБА_3 видано Державний акт серії ЯК №828953 на право власності на земельну ділянку площею 0,0600 гектарів (кадастровий номер №:003:000:1760), що розташована на території території Приборівської сільської ради садова ділянка СТ "Інструментальщик" масив "Турбівський", № 17.

З пояснень позивача, а також матеріалів справи суд встановив, що земельна ділянка №17 "б" приватизована ОСОБА_2, а також земельна ділянка №17 приватизована ОСОБА_3, у встановленому порядку в користування позивачу не виділялись, а тому погодження ОСОБА_1 на їх вилучення отримувати не потрібно було, оскільки він не є їх землекористувачем.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (стаття 11 ЦПК України).

Розподіл між сторонами тягаря доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка проявляється в тому, що як зазначається в частині 3 статті 10 ЦПК України, сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом..

Згідно пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не підтвердив допустимими доказами виділення йому в установленому порядку земельних ділянок, які приватизовані ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач не довів, що оспорювані розпорядження та державні акти порушують його права.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Садово-городнього масиву "Турбівський", про визнання незаконними розпоряджень та державних актів на землю недійсними.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.І. Стадник