АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б.

секретар: Окармус О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Посилалась на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 2005 року по 15 серпня 2012 року.

За час шлюбу ними було придбане рухоме та нерухоме майно, зокрема автомобілі марок: «Ауді 100», 1989 року випуску, номерний знак НОМЕР_1; «Мітцубісі», 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_2; «Фольксваген Пасат», 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_3, а також земельні ділянки площею 1,25 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої в адміністративних межах Давидівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області і площею 0,0665 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташованої в садівничому товаристві АДРЕСА_1

З урахуванням уточнених позовних вимог просила суд визнати за нею та відповідачем по ? частини вказаного рухомого та нерухомого майна, стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за ? частку в рухомому майні, а саме: автомобіля марки «Ауді 100» 1989 року випуску, номер кузова НОМЕР_4, номерний знак НОМЕР_1, автомобіля марки

№ 22ц/794/293 2017 р. Головуючий у 1 інстанції: Яківчик І.В.

Категорія: 48 Доповідач: Височанська Н.К.

«Мітцубісі Аутлендер» 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_5, номерний знак НОМЕР_2, автомобіля марки «Фольксваген Пасат», 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 та припинити право спільної сумісної власності на вказані автомобілі.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частину автомобіля марки «Мітцубісі Аутлендер», 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_5, номерний знак НОМЕР_2 та на ? частину земельної ділянки площею 1,25 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в адміністративних межах Давидівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог, у вигляді судового збору в сумі 2250 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 1378 грн..

На дане рішення суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на її користь вартості ? частини автомобіля марки «Мітцубісі Аутлендер», 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_5, номерний знак НОМЕР_2, автомобіля марки «Ауді 100» 1989 року випуску, номер кузова НОМЕР_4, номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля марки «Фольксваген Пасат», 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог в цій частині. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про поділ земельних ділянок не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не переглядається.

Визнаючи за сторонами право власності по ? ідеальній частці на автомобіль марки «Мітцубісі Аутлендер», 2004 року випуску, суд першої інстанції виходив із того, що сторони не дійшли згоди з приводу вартості автомобіля, позивач за власним розсудом визначила таку вартість і ніхто із сторін не заявляв клопотання про призначення судової авто товарознавчої.

Відмовляючи в поділі автомобілів марки «Ауді 100», 1989 року випуску, та марки «Фольксваген Пасат», 1999 року випуску, суд першої інстанції виходив із відсутності їх у будь-кого з подружжя на час розгляду справи.

Проте, такі висновки суду є помилковими та такими, що зроблені при неповно з»ясованих обставинах справи.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 2005 року по 15 серпня 2012 року.

Відповідно до довідки Управління ДАІ УМВС України в Чернівецькій області від 07.05.2015 року №8/1558 за ОСОБА_2 22.03.2011 року зареєстровано транспортний засіб марки «MITSUBISHI OUTLANDER», 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_5, державний номер НОМЕР_2.

22.10.2006 року зареєстровано транспортний засіб марки «AUDI 100», 1989 року випуску, номер кузова НОМЕР_4, номерний знак НОМЕР_1, який 29.07.2014 року знято з обліку для реалізації. 06.08.2014 року даний транспортний засіб був зареєстрований за ОСОБА_3, який 01.04.2015 року знято з обліку (т.1 а.с.57).

Відповідно до довідки Управління ДАІ УМВС України в Чернівецькій області від 20.08.2015 року №8/2800 за ОСОБА_1 28.07.2009 року зареєстровано транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 1999 року випуску, державний номер НОМЕР_3, який 17.02.2015 року перереєстровано на підставі довідки-рахунок серії ВІА №925625 від 17.02.2015 року виданої ТОВ «АВТОЛЮКС-КОСТОПІЛЬ» (т.1 а.с.118).

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (чч. 1, 2, 4 ст. 71 СК України).

Як роз'яснив судам Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

В засіданні колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області встановлено, що автомобіль марки «MITSUBISHI OUTLANDER», 2004 року випуску, зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2 і знаходиться в його користуванні.

Позивач ОСОБА_1 погоджується на отримання грошової компенсації за ? частку вартості зазначеного автомобіля.

Відповідно до висновку судової авто товарознавчої експертизи №260-А від 16.05.2017 року середня ринкова вартість автомобіля марки «MITSUBISHI OUTLANDER», 2004 року випуску, складає 179214,76 грн.

З огляду на те, що спірний автомобіль знаходиться в користуванні ОСОБА_2, позивач ним не користується і дає свою згоду на отримання грошової компенсації, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визнання права власності по ? частині за кожною із сторін на вказаний автомобіль підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про виділення автомобіля відповідачу ОСОБА_2 зі стягненням з нього на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за ? частину спірного автомобіля.

Що стосується поділу автомобілів марки «AUDI 100», 1989 року випуску, та марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 1999 року випуску, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував, що спірні автомобілі були відчужені після розірвання шлюбу та без згоди іншого з подружжя, а тому при поділі такого майна повинна враховуватись їх вартість.

Доводи позивача ОСОБА_1 про те, що автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 1999 року випуску, був фактично відчужений відповідачем ОСОБА_2 не підтверджені належними та допустимими доказами. Так, з довідки ДАІ УМВС України в Чернівецькій області від 20.08.2015 року №8/2800 вбачається, що зазначений автомобіль був зареєстрований за позивачем і 17.02.2015 був відчужений.

Відповідно до висновку судової авто товарознавчої експертизи №260-А від 16.05.2017 року середня ринкова вартість автомобіля марки «AUDI 100», 1989 року випуску, складає 86827,83 грн. та марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 1999 року випуску, складає 117270,51 грн.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції в частині відмови у вирішенні позовних вимог про поділ автомобілів марки «AUDI 100», 1989 року випуску, та марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 1999 року випуску, підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за ? частку автомобіля марки «AUDI 100», 1989 року випуску, в розмірі 43413,91 грн.. та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації за ? частку автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 1999 року випуску, в розмірі 58635,25 грн.

Рішення суду в частині вирішення судових витрат підлягає зміні.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, пов»язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви, заяви про забезпечення позову та апеляційної скарги в розмірі 6681,80 грн. та витрати за проведення судової авто товарознавчої експертизи в розмірі 1015,20 грн., а всього 7697 грн.

Що стосується витрат на правову допомогу, то колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Витрати на правову допомогу - це витрати сторін та третіх осіб, які вони несуть у зв'язку із оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, котрі беруть участь у справі.

Правова допомога в цивільному судочинстві включає в себе юридичні консультації, участь у позасудовому врегулюванні спору, участь у переговорах, підготовка проектів юридичних документів (заяв, пояснень, клопотань, скарг), представництво в суді та інші фактичні та юридичні дії, яка вчиняє особа, яка надає правову допомогу.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною і особою, яка надає правову допомогу.

Відповідно до розділу 2 договору про надання правової допомоги від 4 лютого 2015 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Спіжавка Т.Г., послуги надаються замовнику шляхом усного та письмового консультування з юридичних питань, складання необхідних процесуальних документів, представництва у судах всіх інстанцій.

Згідно п.4.1 Договору за послуги, передбачені п.1.1 цього Договору Замовник сплачує Виконавцю гонорар, розмір якого зазначається у Додатках та актах виконаних робіт.

Пунктом 2 Додатку №1 до Договору про надання правової допомоги від 28 січня 2016 року передбачено, що за послуги передбачені п.1 цього додатку Замовник сплачує Виконавцю гонорар у розмірі 551,20 грн. за кожну годину витраченого часу для виконання послуг (т.1 а.с.283).

З акту виконаних робіт №1 від 20.12.2016 року вбачається, що на ознайомлення з матеріалами справи адвокатом витрачено 2 години, на підготовку позовної заяви - 4 години, на представництво інтересів Замовника в судових засіданнях - 10 годин (т.1 а.с.284).

З квитанції №35 від 20.12.2016 року вбачається, що адвокатом Спіжавка Т.Г. від ОСОБА_1 отримано гонорар за надання правової допомоги в розмірі 8819,20 грн. (т.1 а.с.285).

З огляду на викладене підлягають стягненню витрати, пов»язані з ознайомленням з матеріалами справи в розмірі 1102,40 грн. та підготовкою позовної заяви в розмірі 2204,80 грн.

З журналів судового засідання вбачається, що адвокат Спіжавка Т.Г. витратив на участь у судових засіданнях 186 хвилин або 3 години 6 хвилин.

З урахуванням вимог Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справ" від 20 грудня 2011 року та договору про надання правової допомоги, витрати адвоката за участь у судових засіданнях складають 1708,72 грн.

Всього витрати, пов»язані з наданням правової допомоги становлять 5015,92 грн.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2016 року в частині вирішення позовних вимог про поділ автомобілів марки «AUDI 100», 1989 року випуску, марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 1999 року випуску, та марки «MITSUBISHI OUTLANDER», 2004 року випуску, скасувати.

Позов в цій частині задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за ? частину вартості автомобіля марки «AUDI 100», 1989 року випуску, номер кузова НОМЕР_4, номерний знак НОМЕР_1 в розмірі 43413,91 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 компенсацію за ? частину вартості автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 в розмірі 58635,25 грн.

Виділити у власність ОСОБА_2 автомобіль марки «MITSUBISHI OUTLANDER», 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_5, номерний знак НОМЕР_2, вартістю 179214,76 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за ? частину вартості автомобіля марки «MITSUBISHI OUTLANDER», 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_5, номерний знак НОМЕР_2, в розмірі 89607,38 грн.

Право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на автомобіль марки «MITSUBISHI OUTLANDER », 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_5, номерний знак НОМЕР_2 припинити.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2016 року в частині вирішення судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 12712,92 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно:

Суддя Височанська Н.К.