РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/1182/17

Провадження № 2/643/2518/17

07.06.2017 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.,

за участю секретаря - Бахметьєвої Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просить усунути йому як власнику перешкоди у користуванні належною йому нежитловою будівлею літ. «М-2» що розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом звільнення її від відповідача ОСОБА_2, інших осіб, що користуються нею з його дозволу чи згоди або без такого дозволу (згоди), а також звільнення нежитлової будівлі від їхніх речей та майна: меблів, обладнання, техніки, документів, інших речей, предметів тощо - з одночасною передачею цієї нежитлової будівлі власнику ОСОБА_1, та вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що йому на праві власності належить нежитлова будівля літ. «М-«», розташована за адресою: АДРЕСА_1. Однак в порушення його прав як власника цього об'єкта нерухомого майна, відповідач продовжує користуватися приміщенням, чим заважає та перешкоджає йому володіти та користуватися цією будівлею, що призводить до порушення його права власності згідно до ст.ст.319,321. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності сторони позивача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, та задовольнити позов в повному обсязі. Крім того зазначив, що проти ухвалення заочного рішення за результатами розгляду позову категорично заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 17.12.2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Широковою В.А., зареєстрований в реєстрі за № 5072. Договір укладено як засіб забезпечення виконання зобов'язання, що виникло у ОСОБА_2 за договором позики у розмірі 17700 доларів США. В разі невиконання ОСОБА_2 зобов'язань за договором позики вчиняється відповідний виконавчий напис після якого право власності на нежитлову будівлю літ. «М-2» що розташована за адресою АДРЕСА_1 переходить до іпотекодержателя /а.с.3-4/.

Відповідно до нотаріально посвідченого Договору відступлення права вимоги за Іпотечним договором (договором про задоволення вимог іпотекодержателя), посвідченим ПН ХМНО Широковою В.А. 17.12.2009 року за реєстровим №5072, ОСОБА_3 передав, а позивач ОСОБА_1 прийняв всі права та обов'язки за Іпотечним договором (договором про задоволення вимог іпотекодержателя), посвідченим ПН ХМНО Широковою В.А. 17.12.2009 року за реєстровим №5072 /а.с.5/.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нежитлова будівля літ. «М-2», яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 /а.с.6/.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію й природні якості землі.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦПК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст..317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно вимог ст..391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як роз'яснено в п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із того що, відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

В постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16 Верховний Суд України також зазначив, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Таким чином, підставою для задоволення позову про усунення перешкод в користуванні власністю є встановлення сукупності певних обставини, а саме: наявність у позивача права власності на майно та наявність перешкод у можливості користування ним своєю власністю.

Будь-яких доказів, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, стосовно того, що відповідач або інші особи користуються нежитловою будівлею «М-2», яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, або перешкоджають позивачеві користуватися будівлею, а також що там знаходяться їхні речі, позивачем не надано.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог з урахуванням їх недоведеності.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном залишити без задоволення в повному обсязі.

Судовий збір, сплачений ОСОБА_1 в сумі 640, 00 грн. звернути на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Т.М.Довготько