Справа №639/8165/16-ц
Провадження №2/639/441/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Антохіної О.С., Кричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про померлу особу, як батька, з актового запису про народження дитини,

ВСТАНОВИВ:
31 жовтня 2016 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся позивач із позовом до ОСОБА_2 про виключення відомостей про померлу особу, як батька, з актового запису про народження дитини, в якому просив суд виключити відомості про померлу особу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як батька, з актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 206 від 24.03.1977 року, складеного відділом РАЦС Феодосійського міського управління юстиції та стягнути з відповідача судові витрати.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Окрім позивача, інших дітей у його батька не було, на день смерті останнього, його батьки вже померли, із матір`ю позивача, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 був розлучений, і іншої дружини не мав.
Після поховання батька, позивач, як єдиний спадкоємець, в встановлений законом 6-ти місячний термін, звернувся до 6-ї Харківської Державної нотаріальної кантори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька. За його заявою була відкрита спадкова справа за №50952851.
26.09.2011 року, він дізнався, що до 6-ї Харківської державної нотаріальної кантори також звернувся і ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Феодосії, та мешкає на даний час у АДРЕСА_1 . У своїй заяві він вказав, що, нібито, є сином померлого батька позивача.
Позивач з вказаним не погоджується та вважає, що відповідач по справі не є сином померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адже із повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, виданого 23.12.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Феодосійського міського управління юстиції АРК, вбачається ряд порушень законодавства, щодо внесення відомостей про батька дитини.
У зв`язку з вище викладеним, позивач і вимушений був звернутися до суду з вказаним позовом.
13.01.2017 року від відповідача ОСОБА_2 надійшли заперечення, відповідно до яких, він просить суд у задоволені позову ОСОБА_1 відмовити, з огляду на наступне.
Жовтневим районним судом м. Харкова розглядалася цивільна справа № 639/104/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту відсутності родинного зв`язку та виключення з кола спадкоємців за законом після померлого ОСОБА_3 .
11 травня 2016 року у вказаній справі винесене рішення, яким ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог було відмовлено.
Вказане рішення було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 22 червня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 листопада 2016 року.
При розгляді зазначеної справи судом вже було встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Феодосія АР Крим (на той час Кримської області). Із копії актового запису про народження від 24 березня 1977 року Лг2 207 вбачається, що його батьком є (російською мовою): « ОСОБА_6 », ІНФОРМАЦІЯ_5 , матір`ю (російською мовою) « ОСОБА_7 », ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Рішенням суду встановлено, що ОСОБА_2 за життя спілкувався з батьком, вони разом святкували сімейні свята, підтримували родинні відносини.
Таким чином, на думку відповідача, рішенням суду, що набрало законної сили, встановлено той факт, що саме ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2 .
Також відповідач посилається на те, що позивач не має права звертатися до суду з вказаним позовом, адже оспорити вчинений запис може лише батько чи мати дитини.
Позивач та його представник, адвокат Герасименя О.Ю., який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 05.12.2016 року, в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити.
Відповідач та його представник, ОСОБА_8 , який діє на підставі довіреності від 26.12.2014 року, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на обставини, які викладені в запереченнях.
Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
З матеріалів справи вбачається,що ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 15 вересня 1980 року Великосільською с. Радою Пружанського районного бюро РАЦС. (а.с. 9)

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 29.03.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. (а. с. 10 )

Як зазначає позивач, після поховання свого батька, він, в встановлений законом строк, звернувся до Шостої Харківської державної нотаріальної контори з заявою після смерті свого батька. За його заявою була відкрита спадкова справа № 50952851.

Водночас до нотаріальної контори звернувся і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також посилається на те, що він є сином померлого ОСОБА_3 .

Так, із копії актового запису про народження №206 від 24 березня 1977 року, складеного відділом запису актів цивільного стану Феодосійського міського виконавчого комітету Республіки Крим вбачається, що « ОСОБА_9 » народився ІНФОРМАЦІЯ_9 в м. Феодосія Республіки Крим. Його батьком значаться « ОСОБА_6 », ІНФОРМАЦІЯ_5 , який працює у в/ч НОМЕР_3 , матір`ю « ОСОБА_10 », ІНФОРМАЦІЯ_6 . У графі 18 вказаного акту зазначені підстави запису відомостей про батька, а саме: свідоцтво про укладення шлюбу міського РАЦС м. Тбілісі від 04.09.1966 року. У графі 19 вказаного актового запису містяться особисті підписи « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 », якими вони підтвердили факт визнання своїм сином « ОСОБА_4 », що також підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. (а.с. 12, 39-42)

Згідно копії свідоцтва про зміну прізвища, імені, по батькові, виданого 27 серпня 1993 року відділом запису актів цивільного стану Феодосійського міського виконавчого комітету Республіки Крим, « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженець м. Феодосія Республіки Крим, змінив прізвище на « ОСОБА_11 », про що в книзі реєстрації актів про зміну прізвища, імені, по батькові 27 серпня 1993 року зроблено запис за №25 (а. с.56).

Позивач в судовому засіданні зазначив, що його батько ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не є батьком та сином, оскільки ім`я його батька « ОСОБА_12 » пишеться без апострофу, його по-батькові « ОСОБА_13 » пишеться без апострофу, а по-батькові ОСОБА_2 » пишеться з апострофом, прізвище його батька « ОСОБА_14 », його прізвище « ОСОБА_14 », а прізвище чоловіка, який вказаний батьком у свідоцтві про народження ОСОБА_2 значиться « ОСОБА_15 ».

Однак, суд не погоджується з вказаними доводами, адже прізвище, ім`я, по батькові покійного « ОСОБА_6 » в свідоцтві про народження ОСОБА_2 зазначене російською мовою, однак це не свідчить про те, що прізвище « ОСОБА_15 » та ім`я ОСОБА_12 у російській мові є неідентичним прізвищу « ОСОБА_14 » та імені ОСОБА_12 у українській мові.

При цьому суд зазначає, що в актовому записі про народження №206 від 24 березня 1977 року зазначено місце роботи батька « ОСОБА_9 » - « ОСОБА_6 » - в/ч НОМЕР_3 , коли із витягу з послужного списку особової справи №20501 старшого лейтенанта запасу ОСОБА_3 , виданого 17 січня 2012 року військовим комісаром Орджонікідзевського районного військового комісаріату м. Харкова вбачається, що ОСОБА_3 з 12 червня 1965 року по 30 квітня 1978 року проходив військову службу у військовій частині п/п НОМЕР_4 в м. Феодосія та був звільнений в запас за скоєння проступків, які дискредитують високе звання радянського офіцера наказом ГКВАС №0228 від 24 березня 1978 року. ( а. с. 36)

Отже маються розбіжності щодо місця роботи батька дитини.

Окрім того, позивач посилається на порушення порядку реєстрації актів громадянського стану.

Як вбачається з матеріалів справи, у вказаному актовому записі про народження №206 від 24 березня 1977 року у графі 18 вказаного акту зазначені підстави запису відомостей про батька, а саме: свідоцтво про укладення шлюбу міського РАЦС м. Тбілісі від 04.09.1966 року.

Однак, в матеріалах справи міститься відповідь Московського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 12.07.2012 року № 3153/06-02-17, відповідно до якої 31.05.2012 року від Агентства громадянського реєстру Міністерства юстиції Грузії на адресу Московського відділу ДРАЦС надійшло повідомлення, що актового запису про шлюб на ОСОБА_16 та ОСОБА_17 не виявлено. Перевірка проведена за 04.09.1966 року по всім районам міста Тбілісі. (а.с. 32)

З листа Агентства громадянського реєстру Міністерства юстиції Грузії № 78/93197 від 04.04.2012 року вбачається, що в 04.09.1966 року зареєстровано актовий запис про шлюб № 3422 ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . (а.с. 43)

Як пояснила в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , відповідач по справі є її сином. В 1975 році вона познайомилася з ОСОБА_3 , разом вони прижили 2 роки. У 1977 році в них народився син. Але на час народження у неї з ОСОБА_3 сина, вона перебувала у шлюбі з іншим чоловіком. Реєструвати сина до органів РАЦС вони з ОСОБА_3 ходили разом, але чому підставою для внесення відомостей про батька зазначено свідоцтво про укладення шлюбу міського РАЦС м. Тбілісі від 04.09.1966 року, вона пояснити не може, адже за її словами в органах РАЦС вони, з померлим ОСОБА_3 писали разом заяви про визнання батьківства.

Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України від 20.06.1969 № 2006-VII, який діяв на час народження ОСОБА_2 , походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану.

Як вбачається з ст. 55 цього ж Кодексу, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис про батька дитини провадиться за заявою батька.

При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у статті 163 цього Кодексу.

Окрім того, порядок реєстрації в державних органах запису актів громадянського стану регулюється Інструкцією про порядок реєстрації актів громадянського стану в Українській РСР від 12.12.1970 року.

Відповідно до п.12 вказаної Інструкції, якщо мати, яка знаходиться в зареєстрованому шлюбі, при реєстрації дитини заперечує проти вписання в запис акта про народження відомостей про свого чоловіка на тій підставі, що він не є батьком дитини, відомості про батька в запис акта про народження вносяться на підставі запису акта про встановлення батьківства або за правилами, викладеними в абзаці четвертому пункту II цієї Інструкції. При цьому в графі 22 запису акта про народження («Для відміток») вказується: «Перебуваю в шлюбі з гр._________________. Відомості про нього прошу не вносити у зв`язку з тим, що він не є батьком дитини».

Ця заява повинна бути підписана матір`ю дитини.

Відповідно абзацу четвертого пункту 11 цієї Інструкції, при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, коли немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі реєстрації актів про народження провадиться за прізвищем матері; ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою.

Однак, всупереч вказаним вимогам, жодних доказів того, що ОСОБА_3 та мати ОСОБА_2 - ОСОБА_20 , писали органах РАЦС заяву про визнання батьківства, чи про те, що мати перебуває в шлюбі з іншим чоловіком і тому просить не вносити відомості про нього до актового запису, у зв`язку з тим, що він не є батьком дитини, суду надано не було.

А отже, вимоги Інструкції виконані не були, а з невідомих причин батьком « ОСОБА_9 » було записано « ОСОБА_6 », при цьому підставою внесення відомостей стало свідоцтво про укладання шлюбу з іншим чоловіком, що є грубим порушенням вищезазначених норм.

Окрім того, судом були допитані свідки ОСОБА_5 , яка пояснила суду, що є колишньою дружиною померлого ОСОБА_3 і матір`ю позивача. Свідок зазначила, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , у шлюбі у них народився син, після розірвання шлюбу стягувалися аліменти на утримання сина, інших дітей у колишнього чоловіка не було. ОСОБА_21 у її колишнього чоловіка були інші діти, він би її про це повідомив, бо він був такою людиною, що нічого не приховував.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що до 2011 року проживала разом із ОСОБА_23 близько трьох років. Знає, що у нього двоє синів, вони з ним їх навідували. Доки вони жили разом, діти один з одним не спілкувалися.

Із пояснень свідка ОСОБА_24 вбачається, що він проживав у ОСОБА_25 , вони разом спілкувалися із ОСОБА_26 . Про те, що у ОСОБА_13 є іще син не знав, ніколи його не бачив, він йому про це ніколи не розповідав.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. ст. 10, 11, 212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів.

В ч.2 п.9, п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року зазначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Отже, в судовому засіданні було встановлено, що відомості про батька в актовий запис про народження №206 від 24 березня 1977 року були внесені з порушенням Інструкції про порядок реєстрації актів громадянського стану в Українській РСР від 12.12.1970 року.

Згідно ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно п. 2.13.1 Наказу Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», підставою для внесення змін в актові записи; цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Щодо посилання відповідача на те, що позивач не має право на звернення до суду з вказаним позовом, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 11, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.
Статтею 137 СК передбачено можливість оспорювання батьківства й після смерті особи, записаної батьком дитини. Якщо така особа померла до народження дитини, оспорити батьківство мають право спадкоємці цієї особи за умови подання нею за життя заяви нотаріусу про невизнання свого батьківства. У разі настання смерті особи після оспорення нею свого батьківства в суді її спадкоємці можуть підтримати позовну заяву відповідно до положень ст. 37 ЦПК про процесуальне правонаступництво в цивільних справах. Коли ж померла особа не знала про те, що її записано батьком дитини, оспорити батьківство вправі її спадкоємці першої черги за законом, названі у ст. 1261 Цивільного кодексу України (далі - ЦК): дружина, батьки й діти.
У зазначених випадках батьківство оспорюється шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про померлу особу як батька з актового запису про народження дитини. Для цих вимог позовну давність не встановлено.
Отже, позивач ОСОБА_1 , будучи сином ОСОБА_3 , мав право звернутися до суду з позовом про виключення відомостей про померлу особу як батька з актового запису про народження дитини.
Окрім того, відповідач в своїх запереченнях посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.05.2016 року , що набрало законної сили встановлено той факт, що саме ОСОБА_16 є батьком ОСОБА_2 . З приводу цього суд зазначає наступне.
Так дійсно, рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.05.2016 року ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог до ОСОБА_2 про встановлення факту відсутності родинного зв`язку та виключення із кола спадкоємців відмовлено. (а.с. 48-49)
Вказане рішення було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22.06.2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. (а.с. 50-51, 52-53)
Однак, предметом розгляду вище зазначеної справи було встановлення факту відсутності родинного зв`язку та виключення із кола спадкоємців, що не відноситься до предмета розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про померлу особу, як батька, з актового запису про народження дитини.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та виключення відомостей про померлу особу, як батька, з актового запису про народження дитини.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем про зверненні до суду з позовом, було сплачено судовий збір у розмірі 551, 20 грн., що беззаперечно підтверджується квитанцією № 5824/з30 від 28.10.2016 року. (а.с. 2)
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 5, 8, 10, 11, 15, 57, 88, 169, 208, 209, 212-215, ЦПК України, ст.ст. 134, 137 СК України, ст.ст. 53, 55 Кодексу про шлюб та сім`ю України від 20.06.1969 № 2006-VII, п.п. 11, 12 Інструкції про порядок реєстрації актів громадянського стану в Українській РСР від 12.12.1970 року, п..п. 9, 11, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, п. 2.13.1 Наказу Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», суд ,-
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про померлу особу, як батька, з актового запису про народження дитини задовольнити.
Виключити відомості про померлу особу ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як батька, з актового запису про народження ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , № 206 від 24 березня 1977 року, складеного відділом РАЦС Феодосійського міського управління юстиції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551,20 грн. (п`ятсот п`ятдесят одна гривня 20 копійок).

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В. В. Труханович