У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Євтушенко О. І., Карпенко С. О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Саване Сорі Мамадієвич, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство комерційного банку «Приватбанк», за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Саване С. М.

В обгрунтування скарги посилався на те, що на підставі виконавчих листів, виданих Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі № 2-4565/11 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, де боржником є ОСОБА_1, відповідно до постанови від 17 лютого 2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 46507801.

У межах вказаного виконавчого провадження 02 березня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. Про існування виконавчого провадження заявнику стало відомо 17 березня 2015 року.

Оскільки вказані постанови винесено з порушенням норм закону, ОСОБА_1 просив суд визнати поважною причиною пропуску строку для подання скарги та поновити його, визнати неправомірними дії державного виконавця Саване С. М. щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно та оголошення заборони на його відчуження, визнати неправомірними та скасувати ці постанови державного виконавця, зобов'язати державного виконавця поновити порушені права боржника шляхом вчинення дій, спрямованих на зняття арешту з усього майна та заборони здійснювати відчуження будь-якого майна ОСОБА_1, накладені вказаною вище постановою, скасування відповідних записів у Державному реєстрі обтяжень, внести відповідні відомості до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2016 року, скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано поважною причиною пропуску строку подання скарги та поновлено цей строк.

Визнано неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Саване С. М. щодо: відкриття виконавчого провадження; накладення арешту на майно ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження; направлення постанови про накладення арешту на майно ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження в усі органи, які реєструють права.

Визнано неправомірними та скасовано постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Саване С. М. щодо: відкриття виконавчого провадження; про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Зобов'язано державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Саване С. М. поновити порушені права боржника шляхом вчинення дій, спрямованих на: зняття арешту з майна ОСОБА_1 та заборони здійснювати відчуження будь-якого майна ОСОБА_1 накладені постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; скасування записів у Державному реєстрі обтяжень; внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить оскаржувані судові рішення скасувати, постанови нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги, мотивуючи свої доводи неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 суди правильно виходили з того, що державний виконавець приймаючи рішення про відкриття виконавчого провадження не звернув уваги на закінчення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

У порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» копію постанови про відкриття виконавчого провадження заявнику надіслано не було, а доказів, які б беззаперечно свідчили про надіслання згаданої постанови боржнику відповідачем не надано.

Крім цього, відкриваючи виконавче провадження державний виконавець усупереч Закону України «Про виконавче провадження» прийняв виконавчий лист до виконання не за місцем проживання боржника.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій правильно встановили характер спірних правовідносин та дійшли правильного висновку про задоволення скарги з огляду на її обґрунтованість.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судами не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
О.І. Євтушенко
С.О. Карпенко