У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-Кабель» про порушення немайнових прав, зобов'язання спростувати поширену недостовірну інформацію, захист прав споживача послуг кабельного телебачення, визнання правочинів дійсними, визнання дій протиправними та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 лютого 2012 року позов задоволено частково. Визнано достовірною інформацію про те, що ОСОБА_2 станом на 28 березня 2006 року був споживачем послуг кабельного телемовлення, які надавались ЗАТ «Воля-Кабель», та сплатив за надані послуги 412 грн 20 коп., а також про те, що позивач не був абонентом ЗАТ «Воля-Кабель» за договором про надання послуг кабельного телемовлення у 2002 році. Визнано за ОСОБА_2 право на отримання від ТОВ «Воля-Кабель» повної та достовірної інформації про надання телекомунікаційних послуг. У задоволенні решти позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 14 червня 2012 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 лютого 2012 року скасовано в частині визнання інформації достовірною та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні вказаних вимог. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вирішено питання щодо судових витрат.

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду м. Києва із заявою про роз'яснення рішення апеляційного суду м. Києва від 14 червня 2012 року.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року заяву ОСОБА_2 про роз'яснення рішення апеляційного суду м. Києва від 14 червня 2012 року залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваної ухвали.

Згідно ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно з ч. 2 ст. 221 ЦПК України подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення можу бути пред'явлене до примусового виконання.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент ухвалення рішення апеляційним судом) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_2 про роз'яснення рішення апеляційного суду м. Києва від 12 червня 2012 року, дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки заявник звернувся до суду із вищевказаною заявою поза межами строку, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання, тобто з пропуском строку для подання заяви про роз'яснення рішення суду, тому вона підлягає залишенню без розгляду відповідно до положень ст. 72 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що апеляційний суд неправильно застосував норми процесуального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-Кабель» про порушення немайнових прав, зобов'язання спростувати поширену недостовірну інформацію, захист прав споживача послуг кабельного телебачення, визнання правочинів дійсними, визнання дій протиправними та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В.Ступак