Справа № 201/4550/17
Провадження № 2/201/1585/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління-служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради (треті особи - Управління-служба у справах дітей Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради, Комунальний заклад соціального захисту центр соціально-психологічної реабілітації дітей Управління-служби у справах дітей Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради, Центр соціальних служб для сім,ї, дітей та молоді Соборної районної у м. Дніпрі ради) про скасування удочеріння та передачу дитини до комунального закладу,

В С Т А Н О В И В:

27.03.2017р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до Соборної районної у м. Дніпрі ради управління-служби у справах дітей (третя особа - Центр соціальних служб для сім,ї, дітей та молоді Соборної районної у м. Дніпрі ради) про скасування удочеріння та передачу дитини під опіку Соборної районної у м. Дніпрі ради (а.с. № 3-6).

03.05.2017р. позивачкою було уточнено позовні вимоги в частині сторін по справі та назви закладу, до якого позивачка просила передати дитину у випадку задоволення її позовних вимог, а саме позовні вимоги були вже заявлені до Управління-служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради (треті особи - Управління-служба у справах дітей Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради, Комунальний заклад соціального захисту центр соціально-психологічної реабілітації дітей Управління-служби у справах дітей Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради, Центр соціальних служб для сім,ї, дітей та молоді Соборної районної у м. Дніпрі ради), та в прохальній частині позову позивачки просила передати дитини до комунального закладу соціального захисту центр соціально-психологічної реабілітації дітей Управління-служби у справах дітей Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради (а.с.№ 39-43).

В уточненій позовні заяви та в ході судового розгляду справи, позивачка свої позовні вимоги підтримала. В обґрунтування свого позову, посилалася на те, що у шлюбі з ОСОБА_3 вона удочерила ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, якій на час удочеріння було 5,5 років. Після удочеріння вона змінила данні дитини з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Новоіванівка Васильківського району Дніпропетровської області на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженку м. Дніпропетровська. Таке удочеріння було здійснено на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2006р. В подальшому, шлюб із чоловіком було розірвано 23.10.2009р., а дівчинка залишилася проживати з нею. Останні 2-3 роки (з настанням перехідного віку доньки) відносини між нею і донькою погіршилися, а останній рік стали нестерпні, донька стала її ображати, в тому числі нецензурною лайкою, не слухатися, вимагати гроші на розваги та навіть жорстоко побивати. Враховуючи, що між удочерителем та дитиною склалися стосунки, незалежно від волі удочерителем, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання удочерителем своїх батьківських обов'язків, просила скасувати удочеріння ОСОБА_4 та передати неповнолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 до відповідного комунального закладу ДМР.

Представник позивачки - адвокат Стрельнікова С.Б. (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 26.04.2017р. - а.с. № 32) в судових засіданнях по справі позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представники відповідача - Управління-служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради - Шиман В.І. та Голік О.І. (діють на підставі довіреностей від 31.08.2016р. та 27.12.2016р. - а.с. № 33, 63) в судових засіданнях по справі вважали позов таким, що підлягає задоволенню частково, а саме в частині скасування удочеріння, оскільки дитина з 15.05.2017р. вже перебуває у комунальному закладі соціального захисту центр соціально-психологічної реабілітації дітей Управління-служби у справах дітей Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради. Представники підтримали висновок виконкому Соборної районної у місті Дніпрі ради від 26.04.2017р. про доцільність скасування усиновлення (удочеріння). Також зазначили, що особисто спілкувалися з дівчинкою неодноразово і до розміщення її в комунальний заклад і після. Враження від спілкування підтвердили всі скарги матері на свою доньку, її по віденку в побуті, у навчанні, які привели до побоювання матері за своє життя. Вони були свідками, як ОСОБА_4 розмовляє з матір,ю, зневажливо до неї ставиться. Навіть до них, працівників служби у справах дітей, вона зневажливо ставилася, лаялася нецензурно. За всі роки роботи у службі, це взагалі перший випадок такої поведінки дівчини-підлітка, який вони спостерігали.

Представник третьої особи - Центру соціальних служб для сім,ї, дітей та молоді Соборної районної у м. Дніпрі ради - Балаца Д.О. (діє на підставі довіреностей від 10.05.2017р., 01.06.2017р. - а.с. № 62, 66) в судовому засіданні позовні вимоги вважала такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 02.06.2017р. (винесена без нарадчої кімнати) суд ухвалив розглядати справу за відсутності представників 2-х третіх осіб - Управління-служби у справах дітей Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради, Комунального закладу соціального захисту центр соціально-психологічної реабілітації дітей Управління-служби у справах дітей Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради з урахуванням їх належного повідомлення про розгляд справи та листа Управління-служби у справах дітей Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради від 10.05.2017р. про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с. № 45-46, 65, 71).

Суд, вислухавши сторони (їх представників), вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків. Скасування усиновлення не допускається після досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 240 СК України, право на звернення до суду з позовом про скасування усиновлення чи визнання його недійсним мають батьки, усиновлювач, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, прокурор, а також усиновлена дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Така самі підставі скасування усиновлення (удочеріння) містить в пункт 13 Постанови Пленуму ВСУ „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007р., який також зазначає, що підстави для скасування усиновлення та визнання його недійсним різні.

В нашому випадку йдеться мова саме про скасування усиновлення (удочеріння) з підстав п.3 ч.1 ст. 238 СК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4. В свідоцтві про народження її батьками вказані: батько - ОСОБА_10, мати - ОСОБА_11. Місто народження - с.Ново-Іванівка, Васильківського району Дніпропетровської області (а.с. № 7).

На підставі рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 23.11.2005р. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були позбавлені батьківських прав у відношенні ОСОБА_4 (а.с. № 10).

На підставі рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 14.12.2006р. у справі № 2о-145/06 ОСОБА_1 була удочерена ОСОБА_4. На підставі вище вказаного рішення були внесені зміни до актового запису №11 від 17.05.2001р. про народження ОСОБА_4 - була записана матір'ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3. У відповідності с п.1.ст.135 Сімейного кодексу України було змінено ім'я на ОСОБА_4 та по батькові - ОСОБА_4 (а.с. № 10, 8).

26.04.2007р. було видано свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1. В свідоцтві про народження вказано: прізвище - ОСОБА_4, ім'я - ОСОБА_4, по-батькові - ОСОБА_4, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2, батько - ОСОБА_12, мати - ОСОБА_1 (а.с. № 8).

В 2016 році ОСОБА_4 закінчила 9 класів СШ №73 та вступила до Дніпропетровського базового медичного коледжу. З 01.09.2016р. вона стала студенткою першого курсу Дніпропетровського базового медичного коледжу (а.с. № 23).

Позивачка у позові та при судовому розгляді справи зазначала, що з 2014р. у ОСОБА_4 почав змінюватись характер. В її характері стали з'являтися риси агресії, неслухняності, нерозуміння оточуючих людей, брехливості. Дівчинка стала не врівноваженою, лицемірною. З часом негативні риси характеру ставали сильніше. Вона стала нецензурно лаятися, обманювати, грубити. Позивачка сподівалася, що поступово в медичному коледжі ОСОБА_4 захопиться заняттями, в неї з'являться нові друзі і в її характері відбудуться зміни в кращу сторону. Між тим, все сталося навпаки, вона проходила у коледж декілька місяців, потім стала прогулювати заняття, а з січня 2017р. взагалі припинила навчання.

Усі спроби позивачки знайти контакт з ОСОБА_4, роз'яснити їй необхідність зміни своєї поведінки, повернення до навчання, оберталися з її сторони сплеском роздратування, жорстокості, неадекватної поведінки, нецензурною лайкою на адресу матері, навіть погрозами вбивства.

Ці обставини підтвердила допитана в якості свідка сусідка позивачки - ОСОБА_13 (а.с. № 69), яка розповіла, що ОСОБА_4 зневажливо ставилася як до матері, так і до бабусі, яка з ними проживала до смерті, вона декілька разів жорстоко побивала матір, за три останні роки вона стала звичайною хуліганкою.

Вона стала систематично прогулювати заняття у медичному коледжі, а з середини січня 2017р. взагалі припинила своє навчання у цьому закладі.

Ці обставини підтвердила допитана в якості свідка сусідка куратор ОСОБА_4 - ОСОБА_14 (а.с. № 77), яка повідомила суду, що з таким психотипом дитини за 32 роки своєї педагогічної практики, вона стикнулася вперше. Дівчина виявила себе лицемірною, лживою, жорстокою, цинічною, безвідповідальною. За словами куратора, ОСОБА_4 постійно говорила неправду для виправдання своїх дій, постійно вступала в конфлікт з товаришами по групі та викладачами. ОСОБА_4 брала у одногрупників їх мобільні телефони начебто продавати, потім не повертала ні телефони, ні гроші. Часто знаходилась у стані, який занепокоював педагогів, а саме постійно пила воду, анальгін, було схоже, що вона знаходиться під впливом психотропних речовин. Вона, як її куратор, намагалися вплинути на ОСОБА_4, але до позитивного результату це не привело. За її словами ОСОБА_4 з осені 2016р. стала прогулювати зайняття, або дуже запізнюватися, брехала про причини запізнень. З середини січня 2017р. взагалі перестала відвідувати заняття. У першому та другому семестрах дівчина не атестована. Це привело до того, що у медичному коледжі було поставлено питання що до виключення ОСОБА_4 з лав студентів.

Позивачка при судовому розгляді справи зазначала, що донька часто не ночує вдома, її спосіб життя не відповідає поведінці дівчинки 15-16 років. Вона палить, вимагає великі гроші на нічні клуби, гулянки, телефони. Відмова матері в дачі великих грошей виводить її із з себе. Вона розлючується, миттєво кидається на матір, викручує пальці, руки, б,є ногами, запалює сірники та кидає їх матері у ліжко. В хаті трощить меблі, двері, кидає в матір тим, що потрапляє під руку.

В зв'язку з неправомірною поведінкою ОСОБА_4 позивачка змушена була неодноразово звертатися за захистом до поліції (07.12.2016р., 09.12.2016р., 21.01.2017р., 30.01.2017р., 31.01.2017р., 19.02.2017р., 09.03.2017р.), до Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Соборної районної у м. Дніпрі ради, та Соборної районної у м. Дніпрі ради управління-служби у справах дітей (а.с. № 11-20, 22).

31.01.2017р. ОСОБА_4 була запрошена на консультацію до Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Соборної районної у м. Дніпрі ради, де вона сказала, що не бажає повертатися до дому, до матері відноситься неприязно та не хоче з нею мешкати.

15.02.2017р. на засіданні Соборної районної у м. Дніпрі ради управління-служби у справах дітей по питанню ОСОБА_4 рекомендовано звернутися за допомогою психолога. Але згідно письма Соборної районної у м. Дніпрі ради управління-служби у справах дітей від 27.02.2017р. ОСОБА_4 жодного разу не з'явилась на психологічну консультацію, хоча психолог по телефону її неодноразово запрошував до себе. Психолога відвідувала позивачка одна.

Тричі, а саме 09.03.2017р., 27.03.2017р. та 11.04.2017р. ОСОБА_4 жорстоко побила матір, била ногами вдягненими у взуття по тулубу, кінцівкам, сідницям. в область поперекової ділянки, хапала та душила за шию, виривала волосся, викручувала руки, вдарила дверима по голові. Ці побиття підтверджуються висновками судово-медичного експерта (а.с. № 24-26, 50-51,52-53).

Підтвердили факти побиття ОСОБА_4 своєї матері і допитані судом свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які бачили ці наслідки побиття на тілі жінки.

Згідно листів Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, Соборної районної у місті Дніпрі ради Управління служби у справах дітей, Центра соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Соборної районної у місті Дніпрі ради позивачка приймала усі міри для налагодження відносин з ОСОБА_4, але належних результатів це не дало.

26.04.2017р. Виконкомом Соборної районної у м. Дніпрі ради було надано висновок про доцільність скасування усиновлення (удочеріння) ОСОБА_1 неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження. В даному висновку зазначено, що під час спільного проживання матері та дочки виявилась відсутність взаєморозуміння, з 22.02.2017р. неповнолітня ОСОБА_4 була поставлена на облік, як дитина, яка систематично залишає місце свого постійного проживання. Спеціалістами управління-служби у справах дітей неодноразово проводилися з ОСОБА_4 бесіди, вони констатували, що дівчинка веде себе агресивно, вживає ненормативну лексику. Мати втратила над дитиною контроль, конфлікти та відсутність взаєморозуміння привело до неможливості сумісного проживання матері та дитини (а.с. № 67-68).

08.05.2017р. позивачка потрапила у ДТП, в результаті чого отримала струс головного мозку, рани, гематоми, перелом правого плеча, внаслідок чого була поміщена до ГКЛ № 16 і де перебувала до 25.05.2017р. (а.с. № 76).

У цей час, спеціалісти управління-служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради відвідали ОСОБА_4 вдома, де вона тимчасово проживала без матері, та те що вони побачили вдома (грязь, немитий посуд за декілька днів прямо у ліжку, відсутність їжі, тощо) та поведінка дівчини по відношенню до них, стали причиною поміщення ОСОБА_4 15.05.2017р. до центру соціально-психологічної реабілітації дітей (а.с. № 74).

Всі додані по позову докази, а також докази, які були добуті під час розгляду справи судоми, підтверджують те, що матір втратила контроль над поведінкою дитини. Все це призвело до неможливості спільного проживання та виконування з боку ОСОБА_1 своїх батьківських обов'язків, незалежно від її волі.

Незважаючи на положення ч.3 ст. 5 СК України, яка декларує, що державою забезпечується пріоритет сімейного виховання дитини, та враховуючи зміст ч. 8 ст. 7 СК України, де зазначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї, суд приходить до висновку про можливість скасування удочеріння ОСОБА_1 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Новоіванівка Васильківського району Дніпропетровської області.

Таке рішення судом прийнято з огляду на те, що під час судового розгляду справи, позивачкою було надано належні та допустимі докази того, що між нею та дитиною склалися стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання з боку ОСОБА_1 своїх батьківських обов'язків. Також позивачкою суду надані докази на підтвердження поважності причин, які перешкоджають останній належним чином виконувати батьківські обов'язки, виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, надавати піклування та турботу доньці, спілкуватися з нею (положення ст.12 Закону України «Про охорону дитинства») .

З огляду на те, що жодна зі сторін по справі не заявляла клопотання про допит неповнолітньої дитини ОСОБА_4, а суд самостійно в позовному провадженні позбавлений права збирати докази, то справа розглянута без врахування думки дитини щодо скасування її усиновлення (удочеріння). Між тим, суду надано листи від 02.06.2017р. та 07.06.2017р. директора центру соціально-психологічної реабілітації дітей Журавель Н.В. про те, що у бесіді з практичним психологом центру ОСОБА_17, ОСОБА_4 заперечувала проти свого разусиновлення. Зазначала, що у випадку, якщо суд прийме таке рішення, бажає залишити собі ті анкетні дані, які вона отримала у 2006р. у з,в'язку із усиновленням (а.с. № 74, 75). В цих листах директор центру також повідомляє, що ОСОБА_4 поступила до центру в емоційно-збентеженому стані, на контакт йшла не охоче, проявляла агресію та зневагу до дітей та персоналу закладу. Усвідомивши, що мати прийняла рішення про разусиновлення, ОСОБА_4 почала цікавитися можливими варіантами її подальшої долі.

Представник відповідача Управління-служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради - Шиман В.І. в судових засіданнях двічі повідомляли суду, що поспілкувавшись з дитиною у цьому закладі, вона вважає, що ОСОБА_4 не бажає бути разусиновленою тільки з огляду на те, що вона втрачає матеріальні блага, комфортне житло, при цьому мати їй не потрібна. Такі висновки представника відповідача підтверджуються і листом директора центру від 02.06.2017р., яка зазначає, що у бесіді з практичним психологом закладу ОСОБА_17 ОСОБА_4 висловлювала побоювання потрапити до дитячого будинку або повернення у сільську місцевість, де її удочерили.

Суд критично ставиться до інформації, яка зазначена у цьому листі, що ОСОБА_4 шкодує про свої вчинки та поведінку, хоче конструктивно та позитивно спілкуватися з матір,ю з огляду, по-перше, на докази жорстокого відношення до матері, її побиття, поведінки дитини у навчальному закладі, по-друге, з огляду на покази свідків, допитаних судом, по-третє, з огляду на пояснення представників Управління-служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради - Шиман В.І. та Голик О.І., які особисто спілкувалися в дитиною, включаючи травень 2017р., та підтвердили зневажливе ставлення ОСОБА_4 до матері, яка навіть відмовилася попросити у матері вибачення за проявлену зневагу, неодноразові образи та побиття. На прохання представників служби, попросити пробачення у матері, вони облаяла нецензурно вже і самих працівників.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування удочеріння та передачу дитини до комунального закладу задовольнити тільки в частині скасування удочеріння.

Що стосується позовних вимог про передачу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженки м. Дніпропетровська до Комунального закладу соціального захисту центр соціально-психологічної реабілітації дітей Управління-служби у справах дітей Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради, то в цій частині позову слід відмовити, оскільки при розгляді справи було встановлено, що дівчина з 15.05.2017р. вже влаштована до цього закладу (а.с. № 74).

При скасуванні удочеріння з огляду на положення ч. 5 ст. 239 СК України та п. 13 Постанови Пленуму ВСУ „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007р., та приймаючи до уваги бажання дівчинки на випадок задоволення позову, залишити призвіще, ім'я та по батькові, які вона отримала у 2016р., суд в рішенні зазначає, що призвіще ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженки м. Дніпропетровська не змінюються.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, та приймаючи до уваги те, що під час судового засідання 09.06.2017р. позивачка просила не стягувати на їх користь з відповідача 640грн., понесені нею при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору (а.с. № 2), ці судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 7, 19, 238, 239, 240 Сімейного Кодексу України, п. 13 Постанови Пленуму ВСУ „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007р., ст.ст. 8, 10, 11, 57-60, 88, 169, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління-служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради (треті особи - Управління-служба у справах дітей Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради, Комунальний заклад соціального захисту центр соціально-психологічної реабілітації дітей Управління-служби у справах дітей Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради, Центр соціальних служб для сім,ї, дітей та молоді Соборної районної у м. Дніпрі ради) про скасування удочеріння та передачу дитини до комунального закладу - задовольнити частково.

Скасувати удочеріння ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Запоріжжя неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Дніпропетровська (до удочеріння призвіще, ім'я та по батькові дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Новоіванівка Васильківського району Дніпропетровської області, актовий запис про народження № 11 від 17.05.2001р., зроблений Письменською селищною радою Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області), яке відбулося на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2006р. по справі № 20-45/06, залишивши призвіще, ім'я та по батькові дитини - ОСОБА_4.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в частині передачі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на влаштування до Комунального закладу соціального захисту центр соціально-психологічної реабілітації дітей Управління-служби у справах дітей Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Н.В.Ткаченко