УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 16 травня 2017 року у справі за позовом квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці до ОСОБА_1 про виселення з гуртожитку без надання іншого житлового приміщення,

в с т а н о в и в:
Квартирно-експлуатаційний відділ м. Вінниця (далі КЕВ м. Вінниця) звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що на його балансі перебуває гуртожиток по АДРЕСА_1 .
На підставі рішення командира військової частини НОМЕР_1 від 16 лютого 2004 року відповідачу, як військовослужбовцю, 07 вересня 2004 року видано ордер на кімнату № 38 у зазначеному гуртожитку.

На час отримання кімнати у гуртожитку відповідач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та перебував на квартирному обліку відповідно до рішення житлової комісії від 10 січня 2000 року № 86. У подальшому відповідача перевели до нового місця служби військової

частини НОМЕР_3 , яка розташована в межах Вінницького гарнізону.

Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_4 від 06 червня

2015 року відповідача знято з квартирного обліку у зв`язку із переведенням до нового місця служби військової частини НОМЕР_5 , за яким на квартирний облік відповідач не зарахований.

19 лютого 2016 року наказом командира військової частини НОМЕР_5 № 34 ОСОБА_1 направлено до нового місця служби в м. Краматорськ Донецької області.

Посилаючись на те, що відповідача переведено до іншої військової частини, яка знаходиться за межами Вінницького гарнізону, у зв`язку з чим його знято з квартирного обліку, позивач просив суд виселити відповідача з кімнати АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення та стягнути судові витрати.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області

від 14 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 16 травня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі КЕВ м. Вінниця просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Встановивши, що відповідно до п. 5.8 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України

від 30 листопада 2011 року № 737 у разі переміщення військовослужбовця по службі, пов`язаного з переїздом в іншу місцевість, жиле приміщення в гуртожитку, яке він займав за попереднім місцем служби, підлягає звільненню ним та членами його сім`ї в місячний строк з дня отримання жилого приміщення (службового жилого приміщення, жилого приміщення в гуртожитку, спеціально пристосованій казармі) або орендованого жилого приміщення за новим місцем служби, а також врахувавши, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами отримання відповідачем жилого або орендованого житлового приміщення за новим місцем служби, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці до ОСОБА_1 про виселення з гуртожитку без надання іншого житлового приміщення за касаційною скаргою квартирно-експлуатаційного відділу

м. Вінниця на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області

від 16 травня 2017 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня