Справа № 452/924/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"16" червня 2017 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Кравціва В.І.,

з участю секретаря Добрянського І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку ч. 2 ст. 158 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 11 квітня 2017 року предявила позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на двоє неповнолітніх дітей у розмірі по 1 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно.

У обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання котрих матеріальної допомоги не надає.

Вона, позивач, на даний час працює бухгалтером і її середньомісячний дохід становить 3 600,00 грн., яких недостатньо, щоб забезпечити дітям належний рівень життя, придбати все необхідне, а також речі, які потрібні для їх всебічного розвитку, а тому вона потребує матеріальної допомоги від відповідача.

Відповідач покинув сімю, позивачу невідомо де він на даний час проживає, до сімї не повертався та самоусунувся від будь-якого виховання дітей, оскільки місце праці та заробіток відповідача їй невідомі просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 також подав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову, але заперечив проти стягнення судових витрат.

Суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Із свідоцтв про одруження, про народження та довідки про склад сімї відомо, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 5, 6, 7, 8).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у

частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею ст. 184 Сімейного кодексу України встановлено якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не домовилися про спосіб виконання обовязку утримання неповнолітніх дітей, відповідач має нерегулярний, мінливий дохід і тому є підстави присудити кошти на утримання дітей (аліменти) у твердій грошовій сумі, ураховуючи вимогу позивача.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 1 777,00грн.

Ураховуючи наведене, є підстави присудити з відповідача у користь позивача аліменти на двоє неповнолітніх дітей у розмірі по 1 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так як позивача ОСОБА_1 на підставі п. 3) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір звільнено від сплати судового збору і її позов задоволено повністю, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави повністю, розмір якого відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 4 цього Закону становить 640,00 грн.

Частиною першою статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Із квитанції від 06.07.2017 б/н про оплату правової допомоги у вказаній цивільній справі вбачається, що ОСОБА_1 оплатила адвокату ОСОБА_5 500,00 грн. за надання правової допомоги.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Ураховуючи наведене, а саме сумнівність квитанції про оплату правової допомоги, у якій зазначена дата, що не наступила, та відсутність розрахунку і виду правової допомоги, що була надана, вимога позивача про відшкодування таких витрат задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 у користь ОСОБА_1 аліменти на дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі по 1 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 11 квітня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць в розмірі 2 000,00 грн. допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 640,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя