Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/2195/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

19 червня 2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

приватного нотаріуса ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Галактика», територіальної громади в особі Полтавської міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, визнання спадкоємцем четвертої черги, треті особи приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 11 квітня 2017 року звернулася в суд з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Галактика», територіальної громади в особі Полтавської міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, визнання спадкоємцем четвертої черги.

Посилалася на те, що ОСОБА_6, яка померла 22 червня 2016 року, була власником квартири АДРЕСА_1. Після її смерті спадщину прийняв чоловік померлої ОСОБА_7, але не отримав свідоцтва про право на спадщину.

Також позивач вказувала, що проживала більше 5 років однією сімєю з померлими, є спадкоємцем четвертої черги та звернулася з відповідною заявою до приватного нотаріуса.

В своїй позовній заяві просила суд встановити факт спільного проживання її з ОСОБА_6, яка померла 22 червня 2016 року, та ОСОБА_7, який помер 21 грудня 2016 року, однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_2.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Представник ЖБК «Галактика» в судовому засіданні визнавала позовні вимоги повністю та просила їх задовольнити.

Представник територіальної громади щодо задоволення позовних вимог заперечувала, вважає, що позивачем не доведено в судовому засіданні факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, тому в задоволенні вимог просила відмовити.

Приватний нотаріус в судовому засіданні жодну із сторін не підтримала, надала пояснення щодо відкриття спадкової справи за завою ОСОБА_1

Суд, заслухавши пояснення та обґрунтування позивача та представника позивача, представників відповідачів та третьої особи, дослідивши зібрані в справі докази, матеріали цивільної справи № 552/1511/14-ц, та оцінивши надані пояснення, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_3 на праві приватної власності належить ОСОБА_6 відповідно до свідоцтва про право власності, виданого 22 жовтня 1996 року.

Також встановлено, що ОСОБА_6 померла 22 червня 2016 року, спадкова справі після її смерті не відкривалася.

Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261, 1262 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців для прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлено, що на час смерті ОСОБА_6 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, який постійно проживав із померлою 22 червня 2016 року ОСОБА_6, тому в силу норм ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину після ОСОБА_6

Також судом встановлено, що ОСОБА_7 помер 21 грудня 2016 року.

Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_5 після померлого ОСОБА_7 відкрита спадкова справа за заявою ОСОБА_1, інші заяви про прийняття чи про відмову від спадщини не подавалися.

Згідно ст. 1264 ЦК України, на яку як на підставу своїх позовних вимог посилається позивач ОСОБА_1, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

За змістом ст. 1264 ЦК України особи, які відносяться до четвертої черги спадкоємців за законом, повинні відповідати таким двом вимогам: вважатися членом сім'ї спадкодавця; проживати зі спадкодавцем однією сім'єю протягом п'яти років саме на день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем ОСОБА_1 на обґрунтування своїх позовних вимог не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що вона проживала однією сімєю, будучи пов'язаною спільним побутом та маючи взаємні права та обов'язки, з ОСОБА_7 не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Натомість, як встановлено судом, ОСОБА_7 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, яка померла лише в червні 2016 року. При цьому за життя ОСОБА_6 висловлювала наміри укласти договір довічного утримання з іншими особами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (цивільна справа № 552/1511/14-ц).

Будь-які підстави вважати, що ОСОБА_7 до смерті перебував в безпорадному стан, потребував сторонньої допомоги, відсутні.

Посилання позивача на ту обставину, що постійно здійснювала догляд за померлими ОСОБА_7 та ОСОБА_6, придбавала продукти харчування, ліки, виконувала обовязки медичної сестри не підтверджено дослідженими в справі доказами.

Окрім того, сама по собі обставина здійснення догляду жодним чином не свідчить про наявність між позивачем та померлими спільного побуту, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонту.

Відтак, сама по собі обставина здійснення догляду не є свідченням того, що ОСОБА_1 за життя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вважалася членом їх сім'ї.

Показаннями допитаних в судовому засіданні свідків лише підтверджено ту обставину, що позивач надавала певну допомогу померлим, але показаннями свідків не підтверджено факт того, що позивач була повязана спільним побутом з померлим ОСОБА_7, мала взаємні з ним права та обов'язки.

Окрім того, позивач в судовому засідання пояснила, що ОСОБА_7 отримував пенсію, розмір якої був достатній.

Понесення витрат на поховання, на що також наголошувала позивач, не може бути підтвердженням факту спільного проживання.

Довідки ЖБК «Галактика» про фактичне проживання позивача однією родиною з померлими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 судом оцінюються критично. Зазначені довідки не є належними доказами для підтвердження факту того, що позивач була повязана спільним побутом з померлим ОСОБА_7, мала взаємні з ним права та обов'язки з ним.

Окрім того, як пояснила в судовому засіданні голова ЖБК «Галактика» ОСОБА_3, обставина проживання позивача однією сімєю з померлими їй відома виключно зі слів мешканців будинку, особисто ніколи в квартирі АДРЕСА_4 не була.

Більш, як встановлено в судовому засіданні та підтверджено безпосередньо позивачем ОСОБА_1, подружжя ОСОБА_7 за життя протягом літнього періоду в місті Полтаві за вказаною адресою фактично не проживали, тривалий час знаходилися поза межами міста Полтави, що повністю спростовує інформацію, яка викладена в довідках ЖБК.

В свою чергу позивач ОСОБА_1 має окреме житло АДРЕСА_5, де зареєструвала своє постійне місце проживання.

На підставі викладеного, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_7 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Оскільки судом не встановлено підстав для встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю, вимоги про визнання позивача ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги, які є похідними від вимог про встановлення факту, також не підлягають задоволенню.

При вирішенні справи суд також приходить до висновку, що факт спільного проживання позивача однією сімєю з померлою 22 червня 2016 року ОСОБА_6 не має для позивача жодного юридичного значення.

Як встановлено судом, після смерті ОСОБА_6 фактично спадщину прийняв ОСОБА_7 (чоловік померлої) як спадкоємець першої черги, позивач жодних дій по сприйняттю спадщини не вчиняла.

Відтак, в судовому порядку не підлягає встановленню факт спільного проживання позивача ОСОБА_1 однією сімєю із ОСОБА_6 не менш як пять років до часу відкриття спадщини, оскільки такий факт не має ніякого юридичного значення для позивача.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню в повному обсязі.

У звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають їй відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Галактика», територіальної громади в особі Полтавської міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, визнання спадкоємцем четвертої черги відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_10

Суддя Н.Л.Яковенко