Справа № 642/2578/17;
Ленінський районний суд м. Харкова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 р.

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Євтіфієв В.М., розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нового іпотекодавця, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання нового іпотекодавця, в якому просить визнати ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, що мешкає за адресою: Федеративна Республіка Німеччина, Ханновер, Ротекреу штрассе, 5, іпотекодавцем за договором іпотеки, укладеним 23 липня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ОСОБА_3 та посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, з внесенням змін щодо іпотекодавця до запису про іпотеку у державному реєстрі прав на нерухоме майно № 3007 від 23 липня 2015 року.

Суд, оглянувши матеріали справи, встановив.

Відповідно до п. 42 Постанови № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року встановлено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З позову вбачається, що позовні вимоги позивача стосуються лише визнання нового іпотекодавця та внесення змін до запису про іпотеку у державному реєстрі прав на нерухоме майно і не виникають з приводу нерухомого майна, тобто до даних позовних вимог виключна підсудність не застосовується.

Крім того, в позові не зазначено останнє відоме зареєстроване місце проживання або перебування в Україні ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 в позовній заяві вказано: 30001, Федеративна Республіка Німеччина, Ханновер, Ротекреу штрассе, 5.

За таких обставин, позов неможливо приймати до розгляду за правилами ч. 1 ст. 109 ЦПК України, тому що ОСОБА_2 проживає у Німеччині.

Відповідно ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 115, 209, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нового іпотекодавця - повернути позивачу у звязку з непідсудністю позову Ленінському районному суду м. Харкова.

Запропонувати позивачу звернутися до відповідного суду з врахуванням правил підсудності.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5 денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя В.М. Євтіфієв