Номер провадження: 22-ц/785/3462/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Вадовської Л.М., Черевка П.М.,

за участю секретаря Томашевської К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Управління Одеської обласної ради з майнових відносин на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Одеської обласної ради з майнових відносин, третя особа: Комунальна установа «Одеська обласна клінічна лікарня» про усунення перешкод,

встановила:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Управління Одеської обласної ради з майнових відносин, третя особа: Комунальна установа «Одеська обласна клінічна лікарня» про усунення перешкод.

Разом з позовом позивач подала заяву, по якій просила суд вжити заходів забезпечення позову, шляхом заборони всім фізичним та юридичним особам вчиняти заходи спрямовані на зміну порядку користування (оренди) асфальтової площадки, площею 54,5 квадратних метрів, що розташована на території лікарні, поруч з поліклінічним відділенням, до розгляду справи по суті.

В обґрунтування поданої заяви представника позивача зазначив, що невжиття таких заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення по справі у випадку задоволення позовних вимог.

Ухвалою суду заяву ОСОБА_2 задоволено. Заборонено всім фізичним та юридичним особам вчиняти заходи спрямовані на зміну порядку користування (оренди) асфальтової площадки, площею 54,5 квадратних метрів, що розташована на території лікарні, поруч з поліклінічним відділенням, до розгляду справи по суті.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду Управління Одеської обласної ради з майнових відносин звернулося до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції вказав на те, що проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши подану позивачем заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із повязаності заходів забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважав, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки у суду є всі підстави вважати, що невжиття цих заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову суд також виходив із співмірності з заявленими позовними вимогами.

Повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не повністю з'ясував обсяг позовних вимог а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позовна заява та заява про забезпечення позову стосується оренди площадки, площею 54,5 кв.м.

В той же час, на а.с.9 міститься заява ОСОБА_2 від 23.10.2016 року, в якій вона просить головного лікаря КУ «ООКЛ» продовжити строк договору оренди асфальтної площадки площею 45,48 кв.м.

Вказані невідповідності розмірів площадки суд не зясував та не усунув, забезпечив позов не вказавши при цьому точну адресу та конкретне місце розташування обєкту який став предметом забезпечення позову.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що винесена ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року не може вважатися повністю законною та обґрунтованою, і тому вона підлягає скасуванню з направленням матеріалів до того ж суду першої інстанції для нового розгляду по суті заяви.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307, 312, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Одеської обласної ради з майнових відносин задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року скасувати, справу направити до того ж суду першої інстанції для нового розгляду заяви по суті у відповідності до чинного процесуального законодавства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та подальшому оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді Л.М. Вадовська

ОСОБА_3