Справа № НОМЕР_2/406/17
Провадження № 2/НОМЕР_2/324/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2017 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Миркушіної Н. С.,

при секретарі - Листопад В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1: представник позивача ОСОБА_2 до Новоаврамівської сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новоаврамівської сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, в обгрунтування якого вказала, що їй ОСОБА_1, відповідно до запису по господарській книзі №7 за 2011-2015 роки , особистий рахунок № НОМЕР_2, належить ,житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1.(відповідно довідки від 23 січня 2017 року №127).

За період проживання за адресою:. АДРЕСА_1 ОСОБА_1 за власні кошти здійснила необхідні ремонтні роботи для його утримання в нормальному для проживання стані, зокрема: замінено покрівлю будинку, вікна, вхідні та між кімнатні двері, проведено електропостачання, побудовано плиту для опалення будинку, огорожу та інше.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з"явилися, подали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю.

Відповідач Новоаврамівська сільська рада Хорольського району Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, зазначивши, що сільська рада позов визнає повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, з»ясувавши позицію сторін, взявши до уваги визнання відповідачем позову, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

Судом було роз'яснено право позивача, відповідача заявляти клопотання про витребування судом доказів, якщо у сторін існують складності в їх отриманні, подавати відповідні докази, заявляти клопотання про витребування документів та призначення експертиз по справі.

У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права або інтересу і суд може захистити порушене право способом передбаченим договором або законом.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що понад 10 років, ОСОБА_1, добросовісно, відкрито та безперервно володіє вказаним будинком з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Першотравнева, будинок 17, с. Попівка, Хорольського району Полтавської області. Відповідно до технічного паспорту домоволодіння складається з:

„А-1"-Житловий будинок, „Б"- Гараж , „В"- Літня кухня , „Г"- Сарай, "г" - прибудова. "г1"- Курник, „Д"- Сарай , „Е"- Гараж, №1-Колодязь. №2 -Вигрібна яма, №3-Огорожа. №4- Ворота.

З технічного паспорта, виданого ПП «Бюро послуг та консультацій» 17 лютого 2017 року, вбачається, що вказане домоволодіння перебуває у задовільному технічному стані, придатному до подальшої експлуатації.

Згідно з довідкою КП « Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації від 03.02.2017 року за № 11 станом на 29.12.2012 року житловий будинок, що знаходиться: АДРЕСА_1 в КП " Лубенське МБТІ" не зареєстрований.

Відповідно до частин 1, 4 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може виникнути з сукупності певних юридичних фактів: законності обєкту володіння, добросовісності володіння, відкритості володіння, давності володіння та його безперервності (тобто строку володіння), які повинен довести позивач.

Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено у ч.1 ст. 344 ЦК України (особа заволоділа чужим майном).

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред»явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст.15,16 ЦК, а також ч.4 ст.344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв»язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Отже, відповідно до вищевказних норм чинного законодавства України, набувачеві достатньо володіти чужим нерухомим майном протягом 10 років із дотриманням вимог, встановлених законом, набуває право власності на це майно.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Згідно з п.п. 1, 8 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Кодексу він набирає чинності з 1 січня 2004 року, а правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, перебіг строку володіння майном для визнання права власності на нього за набувальною давністю слід рахувати тільки після 1 січня 2001 року.

Отже, правила про набувальну давність можуть поширюватись на випадки, коли володіння майном (в тому числі нерухомим) почалося за три роки до набрання чинності ЦК України, тобто відлік строків, про які йдеться в частині першій статті 344 цього Кодексу, зокрема, 10-річного, може починатися з 01.01.2001 року, тому право на звернення до суду в порядку ст.344 ЦК України з вимогою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю виникає тільки після 1 січня 2011 року.

Отже, з огляду на наведене, беручи до уваги неможливість оформлення своїх прав у іншому порядку, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов ОСОБА_1: представник позивача ОСОБА_2 до Новоаврамівської сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 174, 212, 213, 215 ЦПК, ст.ст. 344 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1: представник позивача ОСОБА_2 до Новоаврамівської сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1

право власності в порядку набувальної давності на нерухоме майно будинок з допоміжними

будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Полтавської області через Хорольський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Н.С. Миркушіна