Справа № 2-3313/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2017 року

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сидорак В. В.

за участю секретаря Манелюк А. Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за скаргою (боржника) ОСОБА_1 на дії Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області по виконавчому провадженню ВП №34940072 та по виконавчому провадженню ВП №34940084,-

встановив:

03.06.2016 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області надійшла скарга боржника ОСОБА_1 на дії Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області по виконавчому провадженню ВП №34940072 та по виконавчому провадженню ВП №34940084. У зазначеній скарзі субєкт звернення просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції (Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) ОСОБА_2 від 26.10.2012 року по виконавчому провадженню ВП №34940072, якою було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, у межах суми звернення стягнення 7977,53 гривень.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції (Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) ОСОБА_2 від 03.11.2012 року про стягнення з боржника виконавчого збору по виконавчому провадженню ВП №34940072, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 797,75 гривень.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції (Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) ОСОБА_2 від 03.11.2012 року про стягнення з боржника виконавчого збору по виконавчому провадженню ВП №34940084, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 18,82 гривень.

Визнати неправомірною відмову Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області викладену у листі від 18.05.2016 року за вих. №10073, у звільненні з під арешту всього мана , що належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1. Зобовязати Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зняти арешт з усього майна ОСОБА_1.

У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала, просить суд її задоволити з підстав викладених у скарзі.

Представник Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області у судовому засідання не зявився, однак на адресу суду надійшло заперечення щодо скарги, з якого слідує, що державний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», тому його дії є правомірними. Зазначає, що представник боржника за довіреністю ОСОБА_3, отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження шляхом фотозйомки 13.08.2015 року під особистий підпис, а борг боржником погашено 14.04.2016 року, тобто не в самостійний строк до 20.08.2015 року, в звязку з чим з останнього підлягають стягненню суми виконавчого збору, визначені відповідними постановами державного виконавця.

Крім цього на вимогу суду, відділом державної виконавчої служби було повідомлено, що виконавче провадження які випробовувались судом по скарзі ОСОБА_1, було знищено згідно актів від 10.01.2017 року.

Заслухавши пояснення представника боржника, проаналізувавши матеріали справи, заперечення на скаргу, судом встановлені наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи:

12.01.2012 року Центрально-Міським районним судом Дніпропетровської області видано два виконавчі листи у справі № 2-3313 про стягнення з ОСОБА_1. М. на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» боргу у розмірі 7977,53 грн. та судового збору у розмірі 18,82 грн. На підставі заяви стягувача, державник виконавцем Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції м. Кривий Ріг, були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.10.2012 року. В цей же день, виконавцем, було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

30.11.2012 року, державним виконавцем винесено постанов ВП №34940072 про стягнення з ОСОБА_1 797,75 грн. виконавчого збору та постанову ВП№34940084 про стягнення 18,82 грн. виконавчого збору, за невиконання виконавчого листа у визначений виконавцем строк.

11.04.2016 року, при продажі свого будинковолодіння, ОСОБА_1 довідався в нотаріуса, що на його майно постановою державного виконавця накладено арешт. В звязку з цим, за погодженням із стягувачом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», ОСОБА_1 11.04.2016 року добровільного погасив заборгованість з урахуванням боргу в розмірі 7977,53 грн. та судового збору у розмірі 18,82 грн. Після чого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» скерував до Центрально-Міського відділу ДВС листа від 14.04.2016 року про те, що у звязку з добровільним погашенням ОСОБА_4 , заборгованості перед банком у повному обсязі, просить зняти арешт з усього його майна.

На вказаний лист ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», ОСОБА_1 через його представника, 18.05.2016 року відділом ДВС було надано відповідь від 18.05.2016 року за вих. №10073 про те, що у державного виконавця не має правових підстав для зняття арешту з майна боржника. В такому листі зазначається, що представником боржника ОСОБА_3 було отримано копію постанови про відкриття виконавчого провадження шляхом виконаної нею фотозйомки 13.08.2015 року під особистий підпис, тоді як борг погашено 14.04.2016 року не в самостійний строк встановлений вимогами Закону. В звязку з чим, відсутні правові підстави для звільнення майна з під арешту та скасування постанови про стягнення виконавчого збору, оскільки боржником не погашено виконавчий збір 10% від фактично стягнутої суми згідно виконавчого документа.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Разом з тим, відділом ДВС суду не було надано жодного доказу, який би підтверджував факт скерування боржнику постанови державного виконавця, більше того у своїх заперечення відділ ДВС зазначає, що з матеріалами виконавчого провадження був ознайомлений представник боржника, чим констатує факт неповідомлення безпосередньо боржника про відкриття виконавчого провадження. Тобто, боржник був обмежений у праві добровільно виконати рішення суду, у визначений в постанові виконавця строк.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

В силу вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Враховуючи, що державним виконавцем не було повідомлено божника про відкриття виконавчого провадження, а отже, не надано боржнику можливості добровільного виконання рішення суду, суд прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_1 підставна, а тому підлягає задоволенню.

В силу вимог ч. 2 ст. 385 ЦПК України, суд вважає за необхідне поновити скаржнику пропущений строк для подання скарги, зважаючи на те, що останні тривалий час перебуває на лікуванні у лікарні, в звязку з ампутацією гомілок, а пропущений ним строк звернення до суду є незначним (копію рішення про зняття арешту з майна представник позивача отримала 19.05.2016 року, скарга подана в суд 03.06.2016 року).

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 11, 57-61, ст. ст. 209, 212- 215, 383-387 ЦПК України суд,-

ухвалив:

Скаргу (боржника) ОСОБА_1 на дії Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області по виконавчому провадженню ВП №34940072 з приводу виконання виконавчого листа №2-3313, виданого 12.01.2012 року та по виконавчому провадженню ВП №34940084 з приводу виконання виконавчого листа №2-3313, виданого 12.01.2012 року задоволити.

Поновити ОСОБА_5, строк звернення до суду зі скаргою на дії Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області по виконавчому провадженню ВП №34940072 з приводу виконання виконавчого листа №2-3313, виданого 12.01.2012 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» боргу у розмірі 7977, 53 грн та по виконавчому провадженню ВП №34940084 з приводу виконання виконавчого листа №2-3313, виданого 12.01.2012 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судового збору у розмірі 188,22 грн.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції (Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) ОСОБА_2 від 26.10.2012 року по виконавчому провадженню ВП №34940072, якою було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, у межах суми звернення стягнення 7977,53 гривень.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції (Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) ОСОБА_2 від 03.11.2012 року про стягнення з боржника виконавчого збору по виконавчому провадженню ВП №34940072, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 797,75 гривень.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції (Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) ОСОБА_2 від 03.11.2012 року про стягнення з боржника виконавчого збору по виконавчому провадженню ВП №34940084, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 18,82 гривень.

Визнати неправомірною відмову Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області викладену у листі від 18.05.2016 року за вих. №10073, у звільненні з під арешту всього мана , що належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1. Зобовязати Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зняти арешт з усього майна ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1, який був накладений у межах суми стягнення 7977,53 гривень постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.10.2012 року.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду, якщо інше не встановлено ЦПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В. В. Сидорак