АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 682/2509/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1038/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Талалай О.І.,

суддів: Корніюк А.П., П'єнти І.В.,

секретар Кошельник В. М.

з участю: представника апелянта Кисіля Ю.В.,

представника ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргоюПублічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання поруки припиненою.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

у с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ПАТ «Універсал Банк» (далі - Банк), звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що 30 березня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», і ОСОБА_4 (тепер ОСОБА_5.) був укладений кредитний договір №07-159-КФ-2007, згідно з умовами якого остання отримала кредит у сумі 43500 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 12,50% річних з кінцевим терміном повернення 29 березня 2027 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором з ОСОБА_2 30 березня 2007 року був укладений договір поруки №2, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати за невиконання позичальником зобов'язань перед кредитором за кредитним договором. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань станом на 23 червня 2015 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 19908,16 доларів США, у тому числі: 998,32 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту, 17720,66 доларів США - сума дострокового стягнення кредиту, 779,01 доларів США - відсотки, 410,17 доларів США - пеня. Зазначену заборгованість Банк просив стягнути з відповідача.

24 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом та уточнивши вимоги, просив визнати припиненою поруку. В обґрунтування вимог зазначав, що 24 березня 2008 року між позичальником і ВАТ «Банк Універсальний» була укладена Додаткова угода до кредитного договору №07-159-КФ-2007 від 30 березня 2007 року, внаслідок укладення якої істотно змінилося основне зобов'язання, передбачено можливість збільшення відсоткової ставки, змінено термін сплати кредиту, нарахування пені, збільшився обсяг його відповідальності як поручителя. Ця угода укладена без згоди поручителя. Порушення графіку платежів за кредитним договором почалося з вересня 2014 року, проте позов до нього пред'явлено лише у серпні 2015 року. Відповідно до ч. 1 і ч. 4 ст. 559 ЦК України порука є припиненою.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2017 року в задоволенні первісного позову ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Зустрічний позов задоволено. Визнано припиненою поруку ОСОБА_2 за договором поруки №2 від 30 березня 2007 року, укладеним між ОСОБА_2 і ВАТ «Банк Універсальний» (правонаступник ПАТ «Універсал Банк»). Вирішено питання про судові витрати.

ПАТ «Універсал Банк», не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову та відмову в позові ОСОБА_2 Посилається на порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Суд, посилаючись на період виникнення заборгованості за кредитним договором у грудні 2008 року, не звернув увагу, що вона погашалася послідуючими платежами, які вносилися до травня 2015 року. Помилковим є висновок про припинення поруки. Банк змінив строк виконання основного зобов'язання, про що письмово у лютому 2015 року повідомив боржника і поручителя та у шестимісячний строк у серпні 2015 року звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя. Суд дійшов хибного висновку про збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок укладення додаткової угоди з позичальником. Умови цієї угоди відповідають умовам кредитного договору, у тому числі й щодо зміни (збільшення) процентної ставки. Додатковою угодою лише уточнено порядок погашення грошових зобов'язань позичальника перед Банком. В подальшому процентна ставка фактично не збільшувалася.

У засіданні апеляційного суду представник Банку апеляційну скаргу підтримав. Представник ОСОБА_2 визнав апеляцію не обґрунтованою у повному обсязі.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про розгляд справи належним чином повідомлений.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування або зміни рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 30 березня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», і ОСОБА_4 (тепер ОСОБА_5.) був укладений кредитний договір №07-159-КФ-2007, згідно з умовами якого остання отримала кредит у сумі 43500 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 12,50% річних з кінцевим терміном повернення 29 березня 2027 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком і ОСОБА_2 30 березня 2007 року був укладений договір поруки №2, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати за невиконання позичальником зобов'язань перед кредитором за кредитним договором. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість.

Наведене підтверджується матеріалами справи і не заперечується сторонами.

При відмові в позові Банку і задоволенні зустрічного позову про визнання поруки припиненою, суд виходив з того, що з часу виникнення заборгованості за кредитним договором у розрахунковому періоді з 10 грудня 2008 року по 09 січня 2009 року, позивач за первісним позовом у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся з вимогою до поручителя. Крім того, 24 березня 2008 року між Банком і позичальником без згоди поручителя була укладена додаткова угода, що призвело до зміни основного зобов'язання (можливість збільшення процентної ставки) і відповідно збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Проте, такий висновок суду не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Встановлено, що 24 березня 2008 року між ВАТ «Банк Універсальний» і ОСОБА_4 була укладена додаткова угода до кредитного договору №07-159-КФ-2007 від 30 березня 2007 року (т.1, а.с.169), відповідно до якої сторони домовилися, що, починаючи з 11 квітня 2008 року виконання сторонами своїх зобов'язань за договором має здійснюватися в порядку та умовах, визначених додатковою угодою.

У зустрічному позові ОСОБА_2 посилався на те, що збільшення обсягу відповідальності поручителя у зв'язку з укладенням додаткової угоди, полягає у можливості збільшення процентної ставки за кредитним договором, у зміні терміну щомісячної сплати кредиту і процентів та нарахування пені.

На думку колегії суддів, укладення додаткової угоди не призвело до зміни основного зобов'язання та збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди сторони погодили, що протягом дії цього договору може бути змінено розмір процентної ставки в сторону збільшення, у разі настання будь-якої із наступних обставин: у разі зміни Національним банком України розміру ставки, та/або у разі запровадження адміністративних та/або інших заходів, які збільшують вартість коштів ринку, та /або у випадку зміни ставок LIBOR EURIBOR, та/або в інших випадках, якщо Банк обґрунтовано вважає, що така зміна відповідає ринковим умовам або має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів Банку. Про зміну процентної ставки Банк має повідомити позичальника письмово не менше ніж за 15 календарних днів до дати зміни процентної ставки; протягом 7 календарних днів з дати набрання чинності нового розміру процентної ставки.

Пунктом 7.1.2. кредитного договору передбачено, що при зміні облікової ставки НБУ, інфляційного індексу чи кон'юктури ринку попиту на кредитні ресурси Банк має право переглянути встановлену п. 1.1. процентну ставку за користування кредитом, про що повідомляє позичальника в письмовій формі за 10 календарних днів до дня настання встановлення нової ставки.

Передбачене кредитним договором право перегляду Банком встановленої процентної ставки включає і можливість її збільшення.

Фактично процентна ставка за кредитним договором не змінювалася.

Згідно з п. 1.2. додаткової угоди термін сплати процентів та погашення відповідної частини кредиту встановлюється останній день, що передує 10 числу кожного місяця.

Пунктом 4.4 кредитного договору визначено, що сплата процентів здійснюється позичальником не пізніше 26 числа наступного за звітним місяцем. Проценти нараховані за останній (неоплачений) період користування кредитом , сплачуються одночасно з поверненням останньої суми кредиту.

Відповідно до п. 1.5.1 додаткової угоди за порушення термінів сплати грошових зобов'язань позичальника за договором (зокрема, це погашення у терміни кредиту та/або процентів) Банк має право додатково нараховувати пеню, а позичальник при цьому зобов'язується її сплатити в такому порядку: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу), якщо сума такого прострочення виражена у гривні, починаючи з першого дня виникнення такого прострочення; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу (еквівалент розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такого простроченого платежу виражена в іноземній валюті, починаючи з першого дня виникнення такого прострочення.

Пунктом 9.1 кредитного договору передбачено, що при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування коштами позичальник додатково сплачує пеню за кожен прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу за весь час прострочення.

На підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Договором поруки, укладеним між сторонами, не передбачено строк припинення поруки. Пунктом 12 договору поруки передбачено, що договір діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором боржником чи поручителем.

Така умова договору поруки не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, відповідно до якої строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при неналежному виконанні позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором строк пред'явлення кредитором вимоги до поручителя про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, що передбачені цим договором, а також відшкодування збитнів, завданих Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов договору, а позичальник зобов'язаний повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити процента та штрафи, а також відшкодувати завдані збитки (п. 10.3 кредитного договору).

Відповідно до п. 10.4 кредитного договору шляхом підписання договору сторони прийшли до згоди про те, що у випадку виникнення у позичальника простроченої заборгованості по погашенню кредиту та/або сплаті процентів за користування ним чи інших платежів строком більше 10-ти календарних днів, Банк надсилає позичальнику повідомлення, в якому зазначається сума прострочки та термін сплати. У випадку невиконання позичальником вимоги Банку в термін, встановлений у повідомленні, дата погашення кредиту, вказана у п. 1.1. договору, вважається такою, що настала на наступний день після дати зазначеної в повідомленні. В цю дату позичальник зобов'язується повернути Банку суму кредиту в повному об'ємі, проценти та інші платежі, передбачені цим договором.

Банк відповідно до умов договору направив позичальникові вимогу від 24 лютого 2015 року про негайну сплату заборгованості за кредитним договором (т.1, а.с.23-25, 192-194), з повідомленням, що у випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається Банком таким, що настав достроково на шістдесят перший день з моменту отримання вимоги.

У лютому 2015 року кредитодавець скористався своїм правом на повернення кредиту достроково. Строк припинення поруки договором не визначений, а тому порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Позов про стягнення заборгованості з поручителя пред'явлений до суду у серпні 2015 року з дотриманням шестимісячного строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

У зв'язку з наведеним, підстав для задоволення зустрічного позову про визнання поруки припиненою немає.

Такий висновок колегії суддів узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 10 вересня 2014 року у справі №6-32цс14, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

На підставі ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 554 ЦК України в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Пунктом 5 договору поруки №2 від 30 березня 2007 року передбачено, що поручитель відповідає по зобов'язаннях боржника в повному обсязі, а саме за повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, комісії, сплату неустойки, а також за відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору.

Із наданого Банком розрахунку заборгованості за кредитним договором (т.1, а.с.15-17) вбачається, що платежі в погашення кредиту вносилися до травня 2015 року, але не в повному обсязі. Заборгованість станом на 23 червня 2015 року становить 19908,16 доларів США (еквівалент за курсом НБУ на час розгляду справи 519019 грн 67 коп), у тому числі: 998,32 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту, 17720,66 доларів США - сума дострокового стягнення кредиту, 779,01 доларів США - відсотки, 410,17 доларів США - пеня.

Зазначена заборгованість підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача.

Наявність у Банку Генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій від 10 жовтня 2011 року № 92 надає можливість стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті.

Верховний Суд України у постанові від 15 травня 2017 року у справі №6-211цс17 зазначав, що виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. При вирішенні спору про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті суд повинен установити наявність у банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши таку обставину, - стягнути грошову суму в іноземній валюті. Якщо умовами договору про надання кредиту в іноземній валюті передбачено сплату пені в установленому розмірі від суми простроченого платежу, то разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й пеню в іноземній валюті.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення первісного позову та відмову у зустрічному позові.

Документально підтверджені судові витрати Банку у сумі 8279 грн 72 коп підлягають стягненню з ОСОБА_2 на підставі ч. 1 і ч. 5 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Первісний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №07-159-КФ-2007, укладеним 30 березня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» і ОСОБА_4 (тепер ОСОБА_5.), у сумі 19908, 16 доларів США (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот вісім доларів США 16 центів), у тому числі: 998,32 доларів США (дев'ятсот дев'яносто вісім доларів США 32 цента) - прострочена заборгованість по кредиту, 17720,66 доларів США (сімнадцять тисяч сімсот двадцять доларів США 66 центів) - сума дострокового стягнення кредиту, 779,01 доларів США (сімсот сімдесят дев'ять доларів США 01 цент) - відсотки, 410,17 доларів США (чотириста десять доларів США 17 центів) - пеня.

В позові ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання поруки припиненою відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати у сумі 8279 грн 72 коп (вісім тисяч двісті сімдесят дев'ять грн 72 коп).

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий/підпис/ О.І. Талалай

Суддя/підпис/ І.В. Пєнта

Суддя /підпис/ А.П. Корніюк

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай

___________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції Мацюк Ю.І. Провадження: № 22-ц/792/1038/17

Доповідач Талалай О.І. Категорія: 19, 27