Справа №: 398/47/17
провадження №: 2/398/1093/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" червня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі:

головуючого Крімченко С.А.

при секретарі Куліковій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Олександрійського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про поділ спадкового майна та внесення змін до свідоцтва про право на спадщину,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_2 і просить :

-здійснити поділ спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 , виділивши йому двокімнатну житлову квартиру АДРЕСА_1 та виділити в натурі ОСОБА_2 домоволодіння №19 по вул.. Невського в м.Олександрії Кіровоградської області .

-Внести зміни до виданого ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу ОСОБА_3 21.07.2014 року, виключивши з нього інформацію про належність ОСОБА_2 ? частини житлової квартири АДРЕСА_2 та включивши до нього відомості про належність відповідачці спадкового домоволодіння, розташованого за адресою: Кіровоградська область, м.Олександрія, вул..Невського,19.

Свої вимоги мотивує тим, що 11 грудня 1995 року його батько уклав шлюб з ОСОБА_2 . 23.08.2012 року батько помер .Після його смерті відкрилася спадщина , яка складається з квартири АДРЕСА_3 та двоповерхового житлового будинку , розташованого біля «Олександрійської брикетної фабрики « ЗАТ « Енерговугілля» . Заповіт батько не залишив. Після відкриття спадщини він та відповідачка звернулися до приватного нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Відповідачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на ? частину квартири по вул. Семашко,22 в м.Олександрії Кіровоградської області . На час звернення до суду він не отримав свідоцтва про право на спадщину за законом.Він неодноразово звертався до відповідачки з пропозицією розділити спадщину добровільно, передав їй предмети домашнього вжитку, які знаходилися в квартирі АДРЕСА_5 . Але відповідачка не погоджується з його пропозиціями. Тому він вимушений звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач і його представник позов підтримали і просять його задоволити. Позивач зазначив, що він вважає, що буде справедливим, якщо спадкова квартира дістанеться йому, а відповідачці житловий будинок.

Відповідач і її представник не визнали позов. Відповідачка пояснила, що 21.07.2014 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом і стала власницею ? частину квартири по вул. Семашко,22 в м.Олександрії Кіровоградської області . Але позивач змінив замки в вхідних дверях квартири і вона позбавлена можливості користуватися даною квартирою. Навіть після винесення рішення суду про усунення їй перешкод в користуванні квартирою відповідач не впускає її в квартиру. За допомогою державного виконавця її вселили в спірну квартиру, вона туди завезла меблі, а позивач знову замінив замки в вхідних дверях і вона по час розгляду справи позбавлена можливості користуватися квартирою. Будинок, про який йдеться в позові, являється садовим будинком, не придатним для постійного проживання, без необхідних комунікацій.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони і їх представників, суд вважає що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

В судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_6 належала на праві особистої приватної власності ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 12.12.1994 року.

23.08.2012 року ОСОБА_4 помер. Заповіт за життя не склав. Після його смерті з заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса звернулися його дружина ОСОБА_2 та його син ОСОБА_1, які являються спадкоємцями першої черги за законом.

Згідно ч.1,2 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Згідно ч.1,2 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Спадкоємець ОСОБА_2, прийнявши спадщину, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом 21.07.2014 року на ? частку квартири АДРЕСА_1.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 34512331 від 21.07.2014 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.07.2014 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємець ОСОБА_1, прийнявши спадщину після смерті батька, не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом і на час розгляду справи свідоцтво не отримано.Відмову в отриманні свідоцтва мотивує тим, що він бажає оформити спадщину на всю квартиру, а не на ? частку квартири.

Згідно ч.1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Так як спадкодавець ОСОБА_4 за життя не склав заповіт і не розділив спадщину між спадкоємцями, то частки спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є рівними і останній має право оформити спадщину лише на ? частку спадкового майна.

В судовому засіданні встановлено, що спадкоємець ОСОБА_2 являючись власником ? частку квартири АДРЕСА_1 не має можливості користуватися належною їй власністю. Тому для усунення перешкод в користуванні належною їй власністю вона зверталася з відповідним позовом до ОСОБА_1 Васильовича.Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 3.11.2015 року ОСОБА_2 усунуто перешкоди в користуванні спірною квартирою, вселено її в дану квартиру і встановлено порядок користування квартирою між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 На час розгляду справи ОСОБА_2 позбавлена можливості користуватися даною квартирою, так як спадкоємець ОСОБА_1 продовжує чинити їй перешкоди в користуванні квартирою. Останній в судовому засіданні не спростував, що він не чинить перешкоди власнику користуватись її майном.

Позивач, звернувшись з даним позовом до суду , вважає справедливим, якщо буде розділена спадщина між ним та ОСОБА_2 по запропонованому ним варіанту.А саме , він бажає отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на всю квартиру АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 вважає, що повинно бути видано свідоцтво на будинок, розташований за адресою: Кіровоградська область, м.Олександрія, вул..Невського,19.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 пояснювала, що спадкодавцю ОСОБА_4 та їй належав садовий будинок , розташований біля « Олександрійської брикетної фабрики « ЗАТ « Енерговугілля», без відповідних комунікацій. Представником відповідача в судовому засіданні був наданий технічний паспорт на садовий будинок №143 в садовому товаристві « Ромашка».В технічному паспорті зазначено, що будинок належить ОСОБА_4 на підставі довідки садового товариства « Ромашка»№3 від 20.08.1996 року, садовий будинок має лише електропостачання, а водопровід, каналізація та газопостачання відсутні. Вартість будинку в технічному паспорті зазначена 115000 карбованців.( Згідно Указу Президента України « Про грошову реформу в Україні № 762/96 від 25.08.1996 року 100000 карбованців підлягають обміну на 1 гривню. Тому вартість становить 1,15 грн.).Оглянувши в судовому засіданні даний технічний паспорт, позивач ОСОБА_1 зазначив, що технічний паспорт складений на будинок, про який він зазначив в позовних вимогах і саме цей будинок він бажає, щоб був виділений відповідачці ОСОБА_2 в порядку поділу. Доказів про вартість даного будинку на час отримання відповідачкою свідоцтва про право на спадщину сторони в судове засідання не надали.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що даний садовий будинок є спільною сумісною власністю відповідачки та спадкодавця ОСОБА_4, так як шлюб між ними був укладений 11.12.1995 року, а будинок оформлений в 1996 році.Тому позивач та відповідачка мають право лише на ? частину даного будинку кожний в порядку спадкування, так як відповідачці належить ? частина даного будинку.

Згідно ч.1-3 ст. 1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину.

На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину.

У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (стаття 10 ЦПК України). Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК.

В судовому засіданні позивачем не доведено, що проведення розподілу спадкового майна по запропонованому ним варіанту в позовних вимогах, а саме, щоб йому була виділена квартира АДРЕСА_1, а відповідачці садовий будинок , буде справедливим і не порушить законних прав відповідачки.Не надано суду доказів що дані об»єкти нерухомості є рівнозначними по вартості та рівню комфортності проживання в них. Крім того, відповідачка являється власником ? частини квартири АДРЕСА_1 і не бажає відмовлятися від свого права власності на користь позивача.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним.Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Позбавлення права власності відповідачки ОСОБА_2 на належне їй на праві власності майно без її згоди приведе до порушення її майнових прав.

Крім того, до основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948) та Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950). Стаття 17 Загальної декларації проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Статтею 1 Протоколу № 1 (1952) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів , суд вважає, що відсутні підстави для перерозподілу спадкового майна між сторонами та внесення змін до свідоцтва про права на спадщину за законом, виданого ОСОБА_2 та посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу ОСОБА_3 21.07.2014 року.

Тому з урахуванням викладеного , суд вважає за можливе відмовити позивачу в задоволенні його позову як безпідставного та необґрунтованого.

Керуючись ст.ст. 1278, 1300 ЦК України , ст.ст. 60,209,215 ЦПК України,-

Вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Олександрійського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про поділ спадкового майна та внесення змін до свідоцтва про право на спадщину - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий