Справа № 640/8539/17
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2017 р.

Суддя Київського районного суду м. Харкова Невядомський Д.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 про визнання недійсною Ухвалу суду та відшкодування моральної шкоди-,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з заявою в якій просить визнати недійсною Ухвалу суду Київського районного суду від 19 травня 2017 року винесеною суддею Шмадченко С.І. та стягнення моральної шкоди в розмірі 10000(десять тисяч гривень).

Але вказана позовна заява не відповідає вимогам: п. п. 2, 3, 5, 6 ч. 2, ч. 4, 5 ст. 119, ч. 1 ст. 120 ЦПК України:

?позивачу у позовній заяві в якості відповідачів або третіх осіб слід вказати осіб, дії яких він просить суд визнати незаконними, з зазначенням їх зареєстрованого у встановленому законом місця проживання (перебування), оскільки спірні правовідносини торкаються і їх інтересів і без них справу розглянути не можливо;

?позивачем з урахуванням його позовних вимог (вимог майнового характеру ) не було сплачено судовий збір у розмірі відповідно до ст. 4, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір».

?позивачу слід уточнити обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, оскільки згідно п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування немайнової (моральної) шкоди» слід зазначити, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, в чому полягає така шкода, якими доказами підтверджується її наявність;

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК . У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У звязку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання недійсною ухвалу та відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки заяви, в строк протягом пяти діб з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.В. Невядомський