Справа № 574/313/17
Провадження № 2-о/574/71/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Кошелєвої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Михайлівська сільська рада Буринського району Сумської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_2, яка померла 09.05.2011 року з ОСОБА_3, який помер 26.06.2006 року та факту належності останньому державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №001385 мотивуючи тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 1988 року проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу і в державному акті невірно зазначене по батькові останнього «Парфилович» замість правильоного «Парфирович», як зазначено у свідоцтві про смерть. При зверненні до нотаріальної контори постало питання доведення факту проживання із спадкодавцем однією сімєю на протязі останніх пяти років, оскільки кровно спорідненими родичами вони не були і в шлюбі не перебували та факту належності державного акту ОСОБА_3. Встановлення даних фактів необхідне йому для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2, яку вона прийняла після смерті ОСОБА_3, але юридично за життя не оформила.

Заявник ОСОБА_1 заялені вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою.

Представник заінтересованої особи Михайлівської сільської ради в задоволенні заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що надав до суду листа.

Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 26 червня 2006 року помер ОСОБА_3, який з 1998 року проживав із ОСОБА_2, яка померла 09 травня 2011 року однією сімєю без реєстрації шлюбу в с. Михайлівка, Буринського району Сумської області, ведучи господарство, маючий спільний побут, взаємні права та обовязки притаманні подружжю, що підтверджується свідоцтвом про смерть, довідками Михайлівської сільської ради (а.с.6,13-14).

Після смерті останньої відкрилася спадщина, до якої ввійшла земельна ділянка площею 2,57 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Михайлівської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №001374, що вбачається з копії державного акту (а.с.10), яку прийняв заявник по справі ОСОБА_1 подавши згідно ч.1 ст.1269 ЦК України до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, являючись при цьому спадкоємцем за заповітом, що вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.11).

Крім того, до складу спадщини ОСОБА_2 ввійшла земельна ділянка площею 2,57 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Михайлівської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №001385, яку вона прийняла після смерті ОСОБА_3, яку вона прийняла відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї, але юридично за життя не оформила, що вбачається з копії державного акту серії СМ №001385.

Однак заявник не може належними чином оформити свої спадкові права через неможливість підтвердження факту проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 однією сімєю без реєстрації шлюбу.

Крім цього судом встановлено, що в державному акті серії СМ №001385 існують розбіжності в написанні по батькові спадкодавця та зазначено «Парфилович» замість праильного «Парфирович», як зазначено у його свідоцтві про смерть.

Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту , визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частино 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

Частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Як вбачається з розяснень, які містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих немайнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про доведеність фактів, які просить встановити заявник та про необхідність задоволення заяви, оскільки від встановлення цих фактів залежить виникнення його прав щодо спадкового майна, а встановлення вказаних фактів не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Керуючись ст. 5,6,10,15, 212, 234,235, ст.256 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Встановити факт проживання ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 09 травня 2011 року та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 26 червня 2006 року однією сімєю без реєстрації шлюбу по вул.Ватутіна,77 с.Михайлівка Буринського району Сумської області понад пять років до часу відкриття спадщини, тобто з 1988 року до 26 червня 2006 року.

Встановити факт про те, що державний акт на право приватної власності на землю серії СМ №001385, виданий 29 березня 2002 року Михайлівською сільською радою народних депутатів на підставі розпорядження голови Буринської районної державної адміністрації від 22.03.2002 року №63 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 516 на земельну ділянку площею 2,57 га, розташованої на території Михайлівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на імя «Зюзько Олександра Парфиловича», належить ОСОБА_3, який помер 26 червня 2006 року в с.Михайлівка Буринського району Сумської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: