Справа № 444/2354/16 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 22-ц/783/1682/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, її представника

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 17 листопада 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,

встановила:

Заочним рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 17.11.2016 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором №б/н від 16.04.2007 року у розмірі 17035 грн. 13 коп., з яких: 752 грн. 71 коп. - заборгованість за кредитом; 11795 грн. 03 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3200 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 787 грн. 39 коп. - штраф (процентна складова).

Стягнуто з ОСОБА_6 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1378 грн.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 20.12.2016 року у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Жовківського районного суду від 17.11.2016 року відмовлено.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_5, просить його скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що суд допустив порушення норм процесуального закону, не повідомивши її належним чином про час та місце розгляду справи. Крім того, зазначає, що в розрахунку заборгованості, поданому позивачем, односторонньо збільшено процентну ставку, що суперечить вимогам ч.3 ст. 1056-1 ЦК України, а сам розрахунок заборгованості не містить формули, відповідно до якої позивач здійснював нарахування заборгованості за користування кредитом, пенею та комісією.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення протилежної сторони, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 16.04.2007 року відповідач ОСОБА_6 написала заяву (а.с.6), в якій просила надати їй банківські послуги у виді надання кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою базової відсоткової ставки за кредитним лімітом у розмірі 1,9% на місяць.

В цій заяві зазначено, що своїм підписом клієнт підтверджує факт отримання нею інформації про умови кредитування в названому банку і дає згоду на те, що заява разом з Памяткою клієнта і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг.

Пунктом 3.1 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг Банк відкриває Клієнту карткові рахунки, видає Клієнту Картки, їх вид і строк дії визначений в Заяві і в Памятці клієнта, підписанням якої Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата відкриття рахунку, вказана в розділі «Відмітки Банку» заяви.

Після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк здійснює перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку (п.3.2 Умов та Правил…).

В пункті 3.2 вказаних Умов та Правил також зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Пунктом 3.4 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що Клієнт або його довірена особа використовує платіжні картки в розмірі Платіжного ліміту відповідного Картрахунку як засіб для безготівкових розрахунків за товари (послуги), для перерахування засобів з Картрахунків на рахунки інших осіб, а також як засіб для отримання готівкових грошових коштів в касах банків, фінансових установ, через банкомати, і вчинення інших операцій, передбачених угодою сторін і законодавством України (а.с. 7-12).

Пунктом 5.3 цих Умов і Правил передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід»ємних частин договору, в тому числі й відсоткової ставки за кредитом.

Отже, підписана відповідачем заява підтверджує факт ознайомлення відповідача (клієнта) з умовами кредитування та погодження з такими умовами, а також підтверджує її бажання отримати кредит на таких умовах кредитування.

Крім того, відповідач частково погашала заборгованість за кредитним договором на таких умовах, а в подальшому, у 2013 році продовжила дію договору, отримавши нову платіжну картку.

Доводи апелянта про неправильність розрахунку суми заборгованості за кредитним договором є безпідставними, оскільки відповідачем не було надано жодного доказу на спростування поданих позивачем розрахунків.

В судове засідання апеляційного суду відповідач надала укладену з банком 26.05.2017 року додаткову угоду до кредитного договору (а.с.101), відповідно до якої банк зменшив суму заборгованості, яка відповідно до довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 02.06.2017 року №8МРА-FMG3-VR6-RHC5 станом на 02.06.2017 року відповідачем погашена в повному обсязі, однак, ці обставини не є підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, оскільки апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції на момент його ухвалення.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну оцінку доказам, на які сторони посилались в обгрунтування своїх вимог та заперечень, не допустив порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області 17 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_7