Справа № 177/1671/16-ц
Провадження № 2/177/203/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 червня 2017 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Коваль Н. В.

за участі: секретаря Зборівської І. С.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з приватного житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про виселення з приватного житлового будинку, в обґрунтування якого зазначив, що він є власником будинку № 33 по вул. Театральна в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області.

В зазначеному будинку він зареєстрований та проживає, разом з ним без реєстрації проживає його батько ОСОБА_2 відповідач.

Проживання разом з відповідачем в одному будинку стало зовсім нестерпним, оскільки він весь час влаштовує сварки і навіть бійки, принижує його перед сусідами. Так, 24.06.2015 року відповідач вчинив бійку і за його заявою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 ч. 1 КУпАП (вчинення насильства в сім'ї), матеріал направлений до Криворізького районного суду Дніпропетровської області для прийняття рішення.

Заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, ОСОБА_2 продовжує сварки, навіть погрожує спалити будинок. В позивача є всі підстави боятися за своє життя і здоров'я, а також за своє майно.

В утриманні будинку, його ремонті, оплаті послуг за електроенергію та газ, відповідач участі не приймає чим завдає йому значних матеріальних збитків, також, використовує будинок не за призначенням, тому просить виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з житлового будинку № 33 по вул. Театральна в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області та стягнути з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на його задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши сторони, розглянувши матеріали справи, давши оцінку доказам, наданим позивачем в обґрунтування своїх вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних законних підстав.

Як встановлено, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловим будинком з господарчими спорудами що розташований за адресою: вул. Театральна, 33, с. Лозуватка, Криворізький район, Дніпропетровська область, що підтверджується договором купівлі-продажу від 22 червня 2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу ОСОБА_3, копією витягу про державну реєстрацію прав № 34691775 від 03.07.2012 (а.с. 5-7,7).

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 07.09.2016 (а.с. 20).

Разом з позивачем в зазначеному будинку без реєстрації проживає батько позивача - ОСОБА_2 відповідач по справі, що підтверджується актом депутата сільської ради про місце фактичного проживання відповідача від 16.09.2016 (а.с. 21).

Як зазначив позивач в позовній заяві та підтвердив в судовому засіданні поживання разом з відповідачем в одному будинку стало зовсім нестерпним, оскільки останній весь час влаштовує сварки і навіть бійки, принижує його перед сусідами.

Як видно, 24 червня 2015 року відповідач вчинив бійку і за заявою ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 ч. 1 КУпАП (вчинення насильства в сім'ї) та матеріал направлений до Криворізького районного суду Дніпропетровської області для прийняття рішення, про що свідчить повідомленням №29/485-Ж60 від 03.07.2015 Головного управління МВС України в Дніпропетровській області (а.с. 9).

З копії постанови Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2015 року видно, що ОСОБА_2 визнано винуватим за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді 30 годин громадських робіт (а.с. 29-30).

Однак, як зазначив позивач в позовній заяві та підтверджено матеріалами справи заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, ОСОБА_2 продовжує сварки, навіть погрожує спалити будинок. Також, зазначив, що в утриманні будинку, його ремонті, оплаті послуг за електроенергію та газ, відповідач участі не приймає чим завдає позивачу значних матеріальних збитків, крім того використовує будинок не за призначенням.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, про що також в судовому засіданні підтвердив відповідач.

Також відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок № 16 по вул. Натолочна в с. Кудашівка Криворізького району Дніпропетровської області, що підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 88934949 (а.с. 31-32).

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За положеннями ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Глава 28 ЦК України визначає житло обєктом права приватної власності, а стаття 379 ЦК України цієї глави вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, якими є дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з вимогами ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу, яка передбачає, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а частиною 2 статті 386 цього Кодексу також встановлено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Аналіз вищенаведених правових норм, зважаючи на встановлені судом обставини дає підстави для висновку про те, що відповідач систематично порушує правила соціального співжиття робить неможливим для позивача проживання з ним в одному будинку, не приймає участі в утриманні будинку, не ремонтує його, не вносить оплату за комунальні послуги, якими користується та використовує будинок не за призначенням, крім того, відповідач має на праві власності власне житлове приміщення, відносини між позивачем, як власником будинку, та відповідачем, щодо проживання у належному позивачу будинку не врегульовані, між ними відсутня будь-яка угода або договірні відносини щодо користування вказаним житлом.

У звязку з наведеним, суд вважає, що проживаючи без законних на те підстав у належному позивачу на праві власності жилому будинку, відповідач порушує його права на користування та розпорядження своїм майном бо чинить йому перешкоди у здійсненні прав власника будинку, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та відповідача необхідно виселити з житлового будинку № 33 по вул. Театральна в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, то згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 551,20 грн. (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 209, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 28, 316,317, 319, 321, 379, 391 ЦК України, ст. ст. 150, 156 ЖК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з приватного житлового будинку задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з житлового будинку № 33 по вул. Театральна в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, с. Дубовка Горностаївського району Херсонської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: