Справа № 201/7757/13-ц
Провадження № 4с/201/31/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

при секретарі Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 (заінтересовані особи Соборний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2) про поновлення строку на подачу скарги, визнання дій щодо звернення стягнення на пенсію незаконними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2017р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_1 (заінтересована особа Соборний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) про визнання дій щодо звернення стягнення на пенсію незаконними та зобовязання вчинити певні дії (а.с.№2-3).

26.01.2017р. заявником в порядку усунення недоліків скарги, було надано скаргу (заінтересовані особи Соборний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2) про визнання дій щодо звернення стягнення на пенсію незаконними та зобовязання вчинити певні дії (а.с.№12-13).

В обґрунтування заявлених вимог, заявник посилався на те, що на примусовому виконанні в ДВС перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в розмірі 80 930грн. 02.10.2014р. державним виконавцем Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області було винесено постанову та звернуто стягнення на пенсію боржника в розмірі 20% до повного погашення заборгованості. Крім того, заявник вважає, що державний виконавець порушує строки проведення виконавчих дій, які передбачені ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» майже в 5 разів та замість 6 місяців вже більше 30 місяців здійснює виконавчі дії. Просив визнати дії державного виконавця щодо помісячного стягнення 20% пенсії заявника незаконними та зобовязати закрити виконавче провадження. Крім того, заявник просив визнати поважною причину пропуску ним строку на подачу скарги, оскільки протягом трьох років він змушений звертатися до правоохоронних органів та виконавчої служби щодо захисту його порушеного права, повязаного з ухваленням судом незаконного рішення про стягнення на користь ОСОБА_2 грошових коштів.

01.06.2017р. заявник надав суду заяву, в якій просить суд розглянути його скаргу в судовому засіданні без його участі та без фіксування процесу технічними засобами за наявними в матеріалах справи документами. Додатково зазначив, що вважає можливим розглядати справу без участі державного виконавця, оскільки він тривалий час ухиляється від явки в судове засідання та не надає матеріали виконавчого провадження ( а.с.№164).

Представник заінтересованої особи - Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується витягом з журналу вихідної кореспонденції суду (а.с.№61), про причини неявки суду не повідомив. Неодноразові вимоги суду щодо надання матеріалів виконавчого провадження для огляду в судовому засіданні не виконав (а.с.№22, 36,37,51,53).

Заінтересована особа - ОСОБА_2 в судове засідання 01.06.2017р. надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення скарги та поновлення строку на її подачу заперечував з підстав, зазначених у запереченнях, що надійшли до суду 30.03.2017р. та 15.05.2017р. (а.с.№42-43,5455, 64). Крім того, враховуючи що державним виконавцем не було виконано вимоги суду щодо надання для огляду матеріалів виконавчого провадження, то представник ОСОБА_2 ОСОБА_3, яка діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 17.02.2015р. ( а.с. № 166-168) надала суду клопотання про долучення фотокопій матеріалів виконавчого провадження № 144/18 ( номер в ЄДРВП 43693707) за виконавчим листом по справі № 201/7757/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 80 930грн. (а.с.№65163).

За таких обставин, на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, ознайомившись із матеріалами справи, вважає за можливе відмовити в задоволені клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу скарги, а саму скаргу залишити без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду, їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами ст. 385 ЦПК. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх зясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції від 20.07.2014р., чинної на момент винесення постанови від 02.10.2014р.), про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів.

З огляду на те, що даною статтею не передбачений спеціальний порядок оскарження постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, то застосовуються загальні строки оскарження, встановлені ст. 385 ЦПК України.

Судом встановлено, що 12.06.2014р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист по цивільній справі № 201/7757/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 80 930 грн., що були передані йому в якості авансу (а.с.№6768).

17.06.2014р. постановою державного виконавця Лижник С.О. на підставі виконавчого листа № 201/7757/13-ц та заяви ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження ВП № 43693707 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 80 930грн. (а.с. № 70), та цього ж дня постановою державного виконавця було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення за виконавчим документом (а.с. № 70, 7274).

02.10.2014р. постановою державного виконавця Лижник С.О. було звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 та проведено щомісячне утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику ОСОБА_1 після відрахування податків, в розмірі 20% до повного погашення боргу в сумі 80 930грн., виконавчого збору - 8093грн., втрат 50грн. 74коп. (а.с. № 94 95).

Як вбачається з довідки заступника відділу з питань призначення та перерахунку пенсій № 2 Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська ОСОБА_4 (довідка була надана заявником до клопотання від 27.02.2017р.), з грудня 2014р. з пенсії заявника проводиться відрахування коштів на підставі постанови № 43693707 від 02.10.2014р. про стягнення боргу на користь ОСОБА_2 (а.с.№33).

Таким чином, з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що ОСОБА_1, який щомісячно отримує пенсію, принаймні вже з грудня 2014р. був обізнаний про те, що з його пенсії проводяться відрахування за виконавчим провадженням ВП№ 43693707 від 02.10.2014р., а тому десятиденний строк на подачу даної скарги в частині оскарження постанови від 02.10.2014р. мав обчислюватися саме з грудня 2014р.-січня 2015р. та на момент подачі скарги до суду 16.01.2017р. пропущений більш ніж на два роки.

Так само, будучи обізнаним про відкриття виконавчого провадження з 29.07.2014р., про що свідчить підпис ОСОБА_1 на супровідному листі ВДВС № 20102В/18 від 17.06.2014р. про надіслання копії постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с. № 71), заявник лише в січні 2017р. звернувся до суду зі скаргою щодо порушення строків проведення виконавчих дій.

Зі змісту скарги, яка містить клопотання про поновлення строку на її подачу вбачається, що причиною пропуску строку на подачу даної скарги є те, що заявник тривалий час намагається відновити свої порушені права щодо стягнення з нього на користь ОСОБА_2 грошових коштів. В межах кримінального провадження, заявник визнаний потерпілим. Все це, на думку заявника, є поважною причиною для пропуску строку та підставою для поновлення його судом.

Проте суд критично оцінює посилання заявника на поважність пропуску строку на подачу скарги та підстави його поновлення, оскільки з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що майже два роки тому заявник був обізнаний про наявність на примусовому виконанні виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів, про наявність винесеної державним виконавцем постанови, якою звернуто стягнення на його пенсію та мав достатньо часу для оскарження дій та бездіяльності державного виконавця у строки, встановлені ЦПК України, а тому суд вважає за можливе в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу скарги відмовити.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 72 ЦПК України суд вважає за можливе скаргу ОСОБА_1 (заінтересовані особи Соборний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2) про визнання дій щодо звернення стягнення на пенсію незаконними та зобовязання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись п. 16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст. ст. 72, 169, ч. 2 ст. 197, 210, 293, 385 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу скарги ОСОБА_1 (заінтересовані особи Соборний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, ОСОБА_2)про визнання дій щодо звернення стягнення на пенсію незаконними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Скаргу ОСОБА_1 (заінтересовані особи Соборний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, ОСОБА_2) про визнання дій щодо звернення стягнення на пенсію незаконними та зобовязання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Н.В.Ткаченко