Справа № 298/310/17
Номер провадження 2/298/167/17
14 червня 2017 року смт. Великий Березний
Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого-судді Цибика І.Й., при секретарі Брітовій Е.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Служба у справах дітей Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області, про позбавлення батьківських прав,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним вище позовом, в якому просила позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно їх спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 03.11.2007 року проживала у шлюбі з відповідачем, і ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_4. 09.08.2011 року рішенням суду шлюб між ними було розірвано, хоч фактично шлюбні відносини припинилися з жовтня 2010 року. З відповідачем вони проживають окремо, дитина проживає з нею. Спорів стосовно міста проживання дитини не було, відповідач не заперечував щоб син проживав з нею. Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. Зараз синові майже дев'ять років і він майже не пам'ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки за всі роки після розірвання шлюбу жодного разу його не бачив. Також у спілкуванні з нею ніколи про сина не питає та ним не цікавиться. З вересня 2011 року вони з дитиною проживають в АДРЕСА_2, з її бабусею у будинку останньої. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення.
Вказує, що на даний час син навчається в школі, відповідач навчальним процесом сина не цікавиться, участі в ньому не бере. Стягнуті за рішенням суду аліменти не сплачує, у зв'язку з чим було видано виконавчий лист про стягнення з нього аліментів у примусовому порядку. Згідно довідки Великоберезнянського РВ ДВС № 132-14/545 від 06.03.2017 року борг відповідача по аліментах становить 32 464,52 грн.
Тож враховуючи те, що відповідач жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування її та дитини, а з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька у вихованні, вважає, що вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання відповідача виконувати відносно дитини батьківські обов'язки, покладені на нього законом. Нехтування батьківськими обов'язками з боку батька, на її думку, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому призвести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. Тому зазначені факти, як кожен
окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками й у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина.
Крім цього, зважаючи на хронічну несплату аліментів з боку відповідача, позбавлення батька дитини батьківських прав дасть їй можливість отримати статус матері-одиначки та одержувати державну допомогу на дитину.
Позивачка в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позов підтримала в повному обсязі.
Відповідач повторно в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча належним чином, відповідно до ст. 74 ч.9 ЦПК України, був повідомлений про час і місце розгляду справи, тому суд розглянув справу без його участі в порядку заочного провадження, на підставі доказів, що є в ній.
Представник Служби у справах дітей Великоберезнянської РДА Закарпатської області також в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, при цьому позов підтримала в повному обсязі. До заяви додала висновок Служби у справах дітей Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 за вих. № 01-09/169 від 25.04.2017 року.
Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, виходить з наступного.
У судовому засіданні належними доказами встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження останнього НОМЕР_1 від 17.02.2011 року.
Як вбачається з рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 09.08.2011 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами було розірвано, неповнолітнього ОСОБА_3 залишено проживати разом з позивачкою, з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн.
Згідно довідки Великоберезнянського РВ ДВС № 132-14/545 від 06.03.2017 року борг відповідача по аліментах становить 32 464,52 грн.
Відповідач жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує. З моменту розлучення, майже шість років він не цікавиться долею сина, зовсім не спілкується з ним, не бере участі у його вихованні, не надає будь-якої допомоги на утримання дитини, в тому числі по сплаті аліментів. У судове засідання відповідач не з'явився і не спростував таку позицію позивачки.
Тож зазначені факти суд розцінює як ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню своєї дитини.
У поданому висновку Служби у справах дітей Великоберезнянської РДА Закарпатської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 за вих. № 01-09/169 від 25.04.2017 року зазначено, що вивчивши матеріали справи було встановлено, що ОСОБА_2.в АДРЕСА_1, не проживає. Згідно довідки Вишківської сільської ради № 116/02-07 від 13.04.2017 року громадянин ОСОБА_2 знятий з реєстраційного обліку і фактично в с. Вишка не проживає. Зв'язатись з родичами
Гаврила не було можливим, вияснити точне місце проживання також. Факти невиконання батьківських обов'язків були підтверджені і словами самої дитини - ОСОБА_3. Виходячи з вищенаведеного, Служба у справах дітей районної державної адміністрації з метою захисту прав та інтересів малолітнього вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.
Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення прав та законних інтересів дитини, суд вважає необхідним позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3
Документально підтверджені позивачкою понесені нею судові витрати - судовий збір за подачу позову про позбавлення батьківських прав у розмірі 640 (шестисот сорока) грн., відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню на її користь з відповідача.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 -214, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 165 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Служба у справах дітей Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області, про
позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у відношенні до його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 640 (шестисот сорока) грн.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Закарпатської області через Великоберезнянський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги (сторонами, які не були при цьому присутні - в той же строк з дня отримання ними копії цього рішення) і набере законної сили після закінчення вищезазначеного строку, якщо не буде оскаржене, а в разі оскарження - після апеляційного розгляду справи, якщо не буде скасоване.

Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення у десятиденний строк, з дня отримання його копії.

Головуючий: