Справа №464/4060/17
пр № 2-о/464/69/17
У Х В А Л А

12 червня 2017 року Суддя Сихівського районного суду м. Львова Теслюк Д.Ю., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Сихівський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, в якій просить встановити факт національності його бабці, ОСОБА_2, «полька», та внести виправлення в поновленому актовому записі про народження його батька, ОСОБА_3, за №126 від 30 серпня 1952 року, складеному виконавчим комітетом Глинянської міської ради Золочівського району Львівської області, щодо національності його матері, а саме, в графі «національність» вказати «полька».

В обґрунтування вказаної заяви покликається на те, що його бабця (по лінії батька) народилася 1897 року в с. Воля Велика Горинецького повіту (ОСОБА_4) та була переселена до Ізмаїлівської області (на даний час Одеська обл.), де 11.01.1943 року померла у селі Малоярославець 1 Тарутинського району. Зі слів його батька у їх сімї матір завжди дотримувалася польських традицій та звичаїв, сповідувала римо-католицьку віру, мовою спілкування була польська. При виготовлені у 1952 році нового свідоцтва про народження його батька, у такому національність матері останнього вказано як українка, що є помилковим та не відповідає дійсності. Оскільки він прагне відновити та зберегти етнічне походження свого роду, а також для виготовлення карти поляка з метою користування пільгами, які гарантуються особам польського походження, та можливого переїзду на постійне місце проживання до родини в ОСОБА_4, звертався до Сихівського районного у м. Львові відділу ДРАЦС із завою про внесення відповідних змін, проте отримав відмову. У зв'язку з цим, звернувся до суду для встановлення факту національності його бабці та внесення змін до актового запису про народження його батька.

За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Однак заявником не зазначено, які юридичні наслідки породить встановлення факту національності бабці, тобто виникнення, зміна чи припинення яких особистих чи майнових його прав залежить від встановлення цього факту.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року, у редакції від 25.05.1998 року, «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме п.2, роз'яснено, що при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено позасудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Верховний Cуд України, в Узагальненнях судової практики розгляду цивільних справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, опублікованих у «Віснику Верховного Суду України» №8 за 2012 рік, зазначає, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо належності особи до певної національності, і наголошує на необхідності застосування судом ч. 2 ст. 122 ЦПК України в разі надходження відповідної заяви.

Відповідно до абз. 4 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадського стану» від 07.07.1995 року №12 питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу.

Згідно з п. 2.16.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 9 , ч.1 ст. 22 Закону України "Про реєстрацію актів цивільного стану" актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація, яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесення змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Враховуючи наведене, у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 122, п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Сихівський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Теслюк Д.Ю.