Справа №592/9436/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/893/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі: головуючого- Бойка В. Б.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 квітня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа : Приватне акціонерне товариство « Акціонерна страхова компанія « Омега » про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з даним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 87858 грн. 70 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 15 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 87 858 грн. на відшкодування майнової шкоди та 3 000 грн. моральної шкоди.

Зобовязано ОСОБА_5 передати ОСОБА_3 після відшкодування ним збитків замінені запчастини в автомобілі VOLKSWAGEN Caddy, державний номер НОМЕР_1, а саме: бампер передній, капот, замок капоту, поперечна балка, фала ліва, фара права, протитуманна фара ліва, протитуманна фара права, крило праве, підкрилок правий, підкрилок лівий, вітрове скло, бачок для рідини, вимикач очисника, водяний радіатор, кільце вентилятора, електровентилятор, повітряний фільтр, стартер.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, не врахував те, що ОСОБА_5 не має права вимоги, оскільки він не є власником автомобіля VOLKSWAGEN Caddy, а довіреність надає позивачу право лише розпоряджатись даним майном та представляти інтереси власника ОСОБА_6 перед третіми особами. Зазначає, що розмір матеріальної шкоди встановлений висновком автотоварознавчого дослідження №049/016, складений 22 вересня 2016 року, який становить 49 799 грн. 64 коп., доказів понесення витрат на ремонт пошкодженого автомобіля позивачем не надано.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення апелянта, який підтримав доводи своєї скарги, заперечення представника позивача проти задоволення скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та як вбачається із матеріалів справи, 11 червня 2016 року, близько 08 год. 07 хв. в м. Суми на перехресті вул. Металургів з вул. Реміснича водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем ГАЗ 3302, державний номер НОМЕР_2 під час повороту ліворуч при зеленому сигналі світлофора не надав переваги в русі та допустив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN Caddy, державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5, який рухався назустріч прямо. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 16.6 ПДР України, за що був притягнутий до відповідальності за ст. 124 КУпАП ( а.с. 6-8 ).

Вина відповідача ОСОБА_3 та механізм ДТП учасниками процесу не оспорюється.

Автомобіль VOLKSWAGEN Caddy, д.н. НОМЕР_3 ( а.с. 10-16, 79-80 ), внаслідок ДТП 11 червня 2016 року отримав механічні пошкодження.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження №049/2016, складеного 22 вересня 2016 року, підлягають заміні та відновленню наступні складові ( деталі ): номерний знак передній, панель кріплення номерного знаку, бампер передній (панель), знак виробника, облицювання (решітка) передка, накладка (решітка) бамперу ліва, накладка (решітка) бамперу права, поперечина (підсилювач) бамперу, фара протитуманна (кронштейн) права, фара протитуманна (кронштейн) ліва, бризговик бамперу переднього нижній, капот, замок капоту, кронштейн капоту правий, ущільнювач капоту, крюк замка капоту, фара у зборі права фара у зборі ліва, кронштейн кріплення фари правий, панель передка у зборі, охолоджувач наддувочного повітря, накладка лонжерону передня, лонжерон передній колісної арки лівий, бризговик брудозахисний крила переднього правий, бризговик брудозахисний крила переднього лівий, кронштейн бічний бамперу переднього правий, бачок омивача, повітря забірник верхній повітряного фільтру, патрубок повітряного фільтру, фільтр повітряний у зборі, вентилятор правий, радіатор системи охолодження, кожух вентилятору, електровентилятор лівий, патрубок повітряного фільтру, площадка кріплення акумулятора, кришка задня стартеру, дріт маси стартеру, кронштейн коробки передач, картер коробки передач, крило переднє праве, лонжерон верхній колісної арки правий, подушка двигуна ліва, скло вітрового вікна, перемикач склоочисника.

12 червня 2015 року відносно автомобіля ГАЗ 3302, державний номерний знак НОМЕР_2 між Приватним акціонерним товариством « Акціонерна страхова компанія « Омега » ( далі ПрАТ ) та ОСОБА_7 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії до 11 червня 2016 року включно, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю 100 000 грн., за шкоду, заподіяну майну 50 000 грн., розмір франшизи 5 000 грн. ( а.с. 27 ).

17 серпня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до ПрАТ із заявою про виплату страхового відшкодування за пошкодження автомобіля VOLKSWAGEN Caddy, державний номер НОМЕР_3. Даний автомобіль було оглянуто 17 червня 2016 року судовим експертом ОСОБА_8, та складено розрахунок, з якого вбачається, що вартість відновлювального ремонту ( без урахування зносу деталей, що змінюються ) становить 136 212 грн. 34 коп., розмір матеріального збитку 49 469 гр. 20 коп., а сума страхового відшкодування, з вирахуванням суми франшизи - 48 969 грн. 20 коп. ( а.с. 76-80).

Листом від 06 вересня 2016 року ПрАТ повідомлено ОСОБА_5 про прийняте рішення про виплату страхового відшкодування, за наслідками ДТП, що сталось 11 червня 2016 року у розмірі 48 969 грн. 20 коп. ( а.с. 9 ).

Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження №049/2016, складеного 22 вересня 2016 року судовим експертом автоварознавцем ОСОБА_8, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля VOLKSWAGEN Caddy, станом на 21 вересня 2016 року становить 136 827 грн. 90 коп., а розмір матеріальної шкоди, завданої власникові вказаного транспортного засобу, без рахування ПДВ на роботи - 49 799 грн. 64 коп. ( а.с. 10-16 ).

Відповідачем, всупереч приписам ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України, не надано будь-яких доказів, які б спростовували визначену висновком автотоварозначого дослідження вартість відновлювального ремонту належного позивачу транспортного засобу.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок порушення ПДР особою, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована, його автомобіль був пошкоджений, тому він зазнав матеріальних збитків.

Суд правильно визначився, що спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України та Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » ( далі - Закон ).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Доводи апеляційної скарги з приводу невірного визначення розміру завданих збитків позивачу є безпідставними.

Зокрема, ч. 1 ст. 988 ЦК України передбачено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності ( страхове відшкодування ) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом пункту 1) частини другої статті 22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до положень вищевказаного Закону :

відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України " Про страхування ", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону ( ст. 2 );

у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи ( ст. 22 );

шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана в т.ч. із пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу ( ст. 28 );

у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством ( ст. 29 );

якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна ( транспортного засобу ) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи ( її представника ), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком ( у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту ( ст. 36 ).

Згідно з пунктом 2.4 ОСОБА_1, вартість матеріального збитку ( реальні збитки ) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ ( втрати товарної вартості ).

Відповідно до пункту 8.3 ОСОБА_1, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Разом з тим, згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування ) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням ).

Колегія суддів не може погодитися з твердженнями апелянта в тій частині, що позивач повинен був при визначенні розміру збитків ( ціни даного позову ) враховувати зношеність свого транспортного засобу, а також керуватися Методикою товарознавчої експертизи колісних транспортних засобів.

Зокрема, зі змісту ст.ст. 22, 1166, 1194 ЦК України слідує, що на винну особу покладено обовязок відшкодувати потерпілій стороні різницю між сумою відшкодування, визначеного вищевказаним Законом та фактичним розміром збитків ( витрати які вона понесла, або мусить понести для відновлення свого порушеного права ).

Дана різниця, як правило, утворюється за рахунок коефіцієнту зносу транспортного засобу, франшизи, ПДВ тощо.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що різницю між розміром відновлювального ремонту ( 136 827 грн. 90 коп. ) та страховим відшкодуванням ( 49 469 грн. 20 коп.. ), з урахуванням франшизи ( 500 грн. ), у розмірі 86 858 грн. 70 коп. ( 136 827 грн. 90 коп. 49 469 грн. 20 коп. 500 грн. ) належить стягнути на користь позивача з ОСОБА_3

Посилання представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на те, що позов поданий особою, яка не має права вимоги, є безпідставними виходячи з наступного.

Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.

В пункті 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки » №4 від 01 березня 2013 року розяснено, що враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль VOLKSWAGEN Caddy, державний номер НОМЕР_3 зареєстрований за ОСОБА_6, який 31 травня 2013 року строком на десять років видав довіреність в тому числі уповноважив ОСОБА_5 розпоряджатись вказаним транспортним засобом та керувати ним ( а.с. 8 ).

Згідно поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних від 21 січня 2016 року №АЕ/6955735, ОСОБА_5 застрахував в Приватному акціонерному товаристві СК « Український страховий стандарт » свою цивільно-правову відповідальність, забезпечений транспортний засіб VOLKSWAGEN Caddy, державний номер НОМЕР_3 ( а.с. 23 ).

Окрім того, реєстраційні документи на вказаний транспортний засіб знаходяться у позивача.

Таким чином, позивач правомірно володіє вказаним автомобілем, отже він має право на захист свого порушеного речового права, в тому числі на відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням даного майна.

Колегія суддів погоджується також із висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди.

Згідно зі ст.ст. 16 та 23 ЦК України, відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів особи. Моральна шкода полягає в тому чисті і в душевних стражданнях, які фізична особа зазнала в звязку з знищенням чи пошкодженням майна.

Оскільки факт пошкодження внаслідок ДТП автомобіля позивача знайшов підтвердження, позивач тривалий час був позбавлений можливості вести звичний спосіб життя, вільно користуватися автомобілем, ОСОБА_3 ухилився від добровільного вирішення спору, а тому, у відповідності до ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка була визнана винною в скоєнні ДТП, тобто відповідачем. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, розмір стягнутого місцевим судом відшкодування, відповідає характеру моральних страждань.

Таким чином, колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, ОСОБА_3 при подачі апеляційної скарги судовий збір сплачено не в повному обсязі, в звязку з чим дана скарга ухвалою апеляційного суду Сумської області від 11 травня 2017 року була залишена без руху.

З наданої відповідачем на виконання вказаної ухвали суду від 18 травня 2017 року квитанції ( а.с. 123 ) вбачається, що судовий збір в сумі 606 грн. 33 коп., в порушення приписів ст. 9 Закону України « Про судовий збір », сплачено не за місцем розгляду справи апеляційний суд Сумської області.

Враховуючи те, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, недоплачена сума судового збору 440 грн. 86 коп. ( ( 878,59 грн. + 551,20 грн.) * 110% - 1131,91грн ) підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 квітня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на корить держави судовий збір в сумі 440 гривень 86 копійок за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді