Справа № 2/593/113/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2017 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Крамаря В. М.

при секретарі Осадці М. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бережанах цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Біщівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Біщівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В позовній заяві, з врахуванням уточнень позовних вимог, зазначили, що будинковолодіння по вул. Шевченка, 101, в с. Біще Бережанського району Тернопільської області належало ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Гисі (дошлюбне прізвище ОСОБА_6), ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6) ОСОБА_7, кожному з яких належало по 1/6 частці будинковолодіння. 29 травня 1993 року в селі Біще Бережанського району помер ОСОБА_3, після смерті якого спадщину за законом прийняли ОСОБА_4 та ОСОБА_6, як дружина та дочка спадкодавця відповідно, які проживала разом з спадкодавцем, внаслідок чого кожній з них стало належати по 1/12 частки будинковолодіння (1/6 + 1/12=3/12). 09 вересня 1995 року в селі Біще Бережанського району померла ОСОБА_6, після смерті якої спадщину за законом прийняли позивачі, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, відповідно як дочки, чоловік та матір померлої, які проживала разом з спадкодавцем. Внаслідок чого кожен з них успадкував по 3/48 часток будинковолодіння, їм та ОСОБА_5 стало належати по 11/48 часток будинковолодіння (1/6+3/48=11/48), ОСОБА_4 15/48 часток будинковолодіння (3/12+3/48=15/48). 02 листопада 1996 року в селі Біще Бережанського району померла ОСОБА_4, яка у відповідності до заповіту посвідченого 21 жовтня 1996 року секретарем Біщецької сільської ради Бережанського району за реєстровим номером 102, заповіла все своє майно їм ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках. Вони спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли, оскільки проживали разом із спадкодавцем на момент смерті останньої, внаслідок чого їм перейшло у спадщину по 15/96 часток будинковлодіння і стало належати по 37/96 часток будинковолодіння (11/48+15/96=37/96). 28 грудня 2003 року в селі Біще Бережанського району помер ОСОБА_5, після смерті якого спадщину за законом прийняла ОСОБА_1, як дочка померлого, яка проживала разом з спадкодавцем, а ОСОБА_8 відмовилася від прийняття спадщини, подавши відповідну заяву, внаслідок чого до ОСОБА_1 перейшла частка ОСОБА_5 в розмірі 11/48 і Гисі має належати 59/96 будинковолодіння (11/48+37/96=59/96). Не зважаючи на вказане оформити право на спадщину їм виявилося неможливим і їм було відмовлено в цьому, оскільки відсутні свідоцтва про право власності на житловий будинок на імя спадкодавців. Отримати такі документи після смерті спадкодавців в установленому для цього порядку неможливо, оскільки згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю власника і реєстрація такого права можлива тільки відносно живої особи. З цієї причини питання про визначення належності нерухомого майна особі, що померла та спадкоємцю, у разі відсутності первинної реєстрації права власності, повинно вирішуватись у судовому порядку.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, визнати за неї право власності на 59/96 часток будинковолодіння по вул. Шевченка, 101, в селі Біще Бережанського району в порядку спадкування.

Позивач ОСОБА_2, в судове засідання не зявилася подала до суду заяву в якій змінені позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею право власності на 37/96 часток будинковолодіння по вул. Шевченка, 101, в селі Біще Бережанського району в порядку спадкування.

Представник відповідача в судове засідання не зявився до суду надійшла заява в якій сільська рада позов про визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, який помер 29.05.1993 року, ОСОБА_6, яка померла 098.09.1995 року, ОСОБА_9, яка померла 02.11.1996 року та ОСОБА_5, який помер 28.12.2003 року, - визнає, просить розглядати справу у відсутності її представника.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в частині визнаній відповідачем, в решті позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року), до ст. 1268 ЦК України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями і спадщина належить їм з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню.

Позивачі звернулися до суду з позовом по визнання права власності на спадкове майно. Спадкове майно складається з 4/6 часток будинковолодіння по вул. Шевченка, 101, в селі Біще Бережанського району. Зважаючи на вказане за позивачами може бути визнано право власності на спадкове майно, яке в сукупності становить 4/6 будинковолодіння. Позивачі ж просять визнати за ними, в сукупності, право власності на ціле будинковолодіння, тобто і на частки в розмірі 1/6 будинковолодіння по вул. Шевченка, 101, в селі Біще Бережанського району, які не спадкуються і відомостей про наявність перешкод в посвідченні права власності на які відсутні. Зважаючи на вказане позовні вимоги позивачів підлягають до задоволення частково, а саме: за ОСОБА_1 слід визнати право власності в порядку спадкування на 43/96 будинковолодіння по вул. Шевченка, 101, с. Біще Бережанського району, які належали ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_10, які померли 29 травня 1993 року, 02 листопада 1996 року, 09 вересня 1995 року та 28 грудня 2008 року відповідно, - в селі Біще Бережанського району Тернопільської області; за ОСОБА_2 слід визнати право власності в порядку спадкування на 21/96 будинковолодіння по вул. Шевченка, 101, с. Біще Бережанського району, які належали ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та ОСОБА_10, які померли 29 травня 1993 року, 02 листопада 1996 року та 09 вересня 1995 року відповідно, - в селі Біще Бережанського району Тернопільської області. В решті позовних вимог слід відмовити за безпідставністю, оскільки решта будинковолодіння не належить до спадкового майна.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивачів слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 531, 548, 553 ЦК України (1963 року), ст. ст. 325, 328, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 57, 60, 61, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 43/96 будинковолодіння по вул. Шевченка, 101, с. Біще Бережанського району, які належали ОСОБА_3, який помер 29 травня 1993 року в селі Біще Бережанського району Тернопільської області, ОСОБА_4, яка померла 02 листопада 1996 року в селі Біще Бережанського району Тернопільської області, ОСОБА_6, яка померла 09 вересня 1995 року в селі Біще Бережанського району Тернопільської області та ОСОБА_10, який помер 28 грудня 2008 року в селі Біще Бережанського району Тернопільської області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на 21/96 будинковолодіння по вул. Шевченка, 101, с. Біще Бережанського району, які належали ОСОБА_3, який помер 29 травня 1993 року в селі Біще Бережанського району Тернопільської області, ОСОБА_4, яка померла 02 листопада 1996 року в селі Біще Бережанського району Тернопільської області та ОСОБА_6, яка померла 09 вересня 1995 року в селі Біще Бережанського району Тернопільської області.

В решті позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків на його апеляційне оскарження.

СУДДЯ: