Справа № 149/885/17
Провадження №2/149/589/17
Номер рядка звіту 58
06.06.2017 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вергелеса В.О.,
з участю секретаря Лисої В.В.,
позивача ОСОБА_1, представника адвоката Данилюка П.П.,
розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Хмільнику в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Хмільницької державної нотаріальної контори, про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов"язання вчинення нотаріальної дії, -
ОСОБА_1 звернувся в Хмільницький міськрайонний суд з позовом до Хмільницької державної нотаріальної контори, яким просив скасувати постанову державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори Вінницької області Глуздань С.В. від 07.03.2017 року № 188/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії - відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та зобов"язати державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори Вінницької області Глуздань С.В. видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4
Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його рідна тітка ОСОБА_4, після смерті якої залишилося спадкове майно. Він звернувся до Хмільницької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підвтерджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 29.03.2016 року, спадкова справа № 33/2016. У зв"язку з тим, що він не мав можливості довести факт родинних відносин з тіткою, так як документи про це не збереглися, тому він звернувся до суду про встановлення факту проживання з тіткою однією сім"єю. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 26.12.2016 року, яке набрало чинності 06.01.2017 року, було встановлено факт того, що ОСОБА_1 проживав без реєстрації із спадкодавцем ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 з 2000 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто проживав із спадкодавцем однією сім"єю не менше п"яти років. Постановою державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори Вінницької області Глуздань С.В. від 07.03.2017 року № 188/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як відповідно до п. 21 Постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 він не входить до числа спадкоємців 4-ї черги за законом у зв"язку з тим, що знаходився у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Важає, що вказана постанова державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори Вінницької області Глуздань С.В. суперечить вимогам ст. 1264 ЦК України, п.1,2 ст. 14 ЦПК України, ст. 129 Конституції України.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Данилюк П.П. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.
Представник Хмільницької державної нотаріальної контори Вінницької області в судове засідання не з'явився, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність не подав, хоча про час і місце судового розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Частиною 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про день, час і місце судового заідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що підстав для відкладення розгляду справи згідно ст. 169 ЦПК України не має, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд здійснює заочний розгляд справи з врахуванням вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України.
Судом встановлено наступні факти, обставини на відповідні їм правовідносини.
З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 43407152 від 29.03.2016 року вбачається, що після смерті 29.03.2016 року ОСОБА_4, у Хмільницькій державній нотаріальній конторі 29.03.2016 року заведена спадкова справа 58774057, номер у нотаріуса 33/2016 (а.с.7).
Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 26.12.2016 року у справі № 149/3311/16-ц, яке набрало чинності 06.01.2017 року, було встановлено факт того, що ОСОБА_1 проживав без реєстрації із спадкодавцем ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 з 2000 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто проживав із спадкодавцем однією сім»єю не менше п"яти років (а.с.5).

30.03.2016 року ОСОБА_1 подав до Хмільницької міської державної нотаріальної контори заяву про пройняття спадщини після смерті 02.10.2016 року ОСОБА_4 та надав нотаріусу рішення Хмільницького міськрайонного суду від 26.12.2016 року у справі № 149/3311/16-ц, яке набрало чинності 06.01.2017 року, та яким було встановлено факт того, що ОСОБА_1 проживав без реєстрації із спадкодавцем ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 з 2000 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто проживав із спадкодавцем однією сім"єю не менше п"яти років, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6,7).

Постановою державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори Вінницької області Глуздань С.В. від 07.03.2017 року № 188/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як відповідно до п. 21 Постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 він не входить до числа спадкоємців 4-ї черги за законом у зв"язку з тим, що знаходився у зареєстрованому шлюбі з іншою особою ОСОБА_6, а тому не може бути закликаний до спадщини на підставі ст. 1264 ЦК України (а.с.6).

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону № 3425-XII нотаріальними діями є посвідчення права, а також фактів, що мають юридичне значення, та інші дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Поняття "нотаріальний акт" є значно ширшим за поняття "нотаріальна дія" і являє собою будь-яку дію, що є складовою частиною нотаріальної діяльності і вчиняється нотаріусом у межах виконання власних повноважень.

Оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії можливе, якщо особа вважає, що нотаріус безпідставно (неправомірно) відмовив у вчиненні нотаріальної дії, порушивши тим самим покладений на нього обов'язок щодо вчинення нотаріальних дій. У такому разі оскаржується постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій повинні обов'язково обґрунтовуватися причини такої відмови.

Обов'язок нотаріуса та відповідної посадової особи вчиняти нотаріальні дії передбачений ч. 3 ст. 49 Закону № 3425-XII, де встановлено заборону безпідставної відмови в її вчиненні.

Як випливає з п. 9 ч. 1 ст. 49 Закону № 3425-XII, підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії можуть встановлюватися тільки цим Законом.

Перелік підстав для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій, зазначений у ст. 49 Закону № 3425-XII, не є вичерпним.

За наявності умов, передбачених ст. 49 Закону № 3425-XII, на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства.

Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону № 3425-XII відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Як встановлено судом, позивачем державному нотаріусу надано рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 26.12.2016 року у справі № 149/3311/16-ц, яке набрало чинності 06.01.2017 року, яким було встановлено факт того, що ОСОБА_1 проживав без реєстрації із спадкодавцем ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 з 2000 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто проживав із спадкодавцем однією сім"єю не менше п"яти років.

Статтею 129 Конституції України визначено, що судове рішення є обов"язковим для виконання.

Відповідно до п. 1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, виходячи з встановленого судом, у держаного нотаріуса Хмільницькоїдержавної нотаріальної контори Вінницької області Глуздань С.В. не було законних підстав для винесення постанови № 188/02-31 від 07.03.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії та відмови ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_4.

Посилання державного нотаріуса у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії на п. 21 Постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 у даному випадку є помилковим, так як статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а останній абзац п. 21 Постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7, як вбачається з його змісту, стосується виключно осіб, які перебували у фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім"єю із спадкодавцем.

Виходячи з встановленого судом, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори Вінницької області Глуздань С.В. від 07.03.2017 року № 188/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії - відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, підлягають задоволенню.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов"язання державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори Вінницької області Глуздань С.В. видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, необхідно відмовити виходячи з наступного.

Рішення суду, яким скасовано постанову державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори Вінницької області Глуздань С.В. від 07.03.2017 року № 188/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії - відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, вже є підставою для розгляду державним нотаріусом заяви позивача ОСОБА_5 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_4, а тому вимоги в частині зобов'язання нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину є безпідставним. Зобов'язуючи у даному випадку нотаріуса видати свідоцтва, суд виходить за межі повноважень, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину відносить до повноважень виключно нотаріуса і є його обов"язком.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у разі коли в позовній заяві об"єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайного характеру.

Так як позивачем у справі заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру, то позивачем мав бути сплачений судовий збір в розмірі 1280 гривень, по 640 гривень за кожну позовну вимогу немайнового характеру.

Разом з тим, позивачем ОСОБА_1 при поданні позовної заяви до суду, було сплачено судовий збір в розмірі 640 гривень як за одну позовну вимогу немайнового характеру. Таким чином з позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути до державного бюджету України 640 гривень судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15,16, 1264 ЦК України, ст. ст. ст. 10,11, 60,88, 213-215, 223, 224-225, 256, 294 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори Вінницької області Глуздань С.В. від 07.03.2017 року № 188/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії - відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

В задоволенні позовних вимог про зобов"язання державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори Вінницької області Глуздань С.В. видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, відмовити.

Стягнути з Хмільницької державної нотаріальної контори на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до державного бюджету України судовий збір в розмірі 640 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний на протязі 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Вергелес В.О.