Справа № 299/2811/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Собослой Г.Г.,Фазикош Г.В.,

секретарі: Шукаль О.Я.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 «АСК «ІНГО Україна» ОСОБА_3 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Приватного акціонерного товариства «Акціонерна Страхова компанія «ІНГО Україна» про відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся з даним позовом до відповідачів про відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, посилаючись на те, що 07.05.2016р. о 20.30 годині між с. Вільхівка та с. Гребля, Іршавського району, Закарпатської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ», реєстр, н/з А НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5, який перебував у стані алкогольного сп'яніння, та транспортного засобу «МЕRСЕDES-ВЕNC Е350», реєстр, н/з ОY59ТVК під керуванням позивача, внаслідок якої належний позивачу на праві володіння вказаний транспортний засіб отримав пошкодження.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що постановами Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14.07.2016р. та від 22.07.2016р., які набрали законної сили, відповідача ОСОБА_5 визнано винним у настанні згаданої пригоди та керуванні ТЗ у стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим його притягнено до адміністративної відповідальності. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_5, пов'язана з експлуатацією транспортного засобу «ВАЗ», реєстр, н/з А НОМЕР_1, була застрахована страховиком ОСОБА_2 «АСК «ІНГО Україна» за полісом №АЕ/3164634 від 14.10.2015р. обов'язкового страхування такої відповідальності. Умовами цього полісу встановлено ліміт відповідальності Страховика за заподіяну майну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.

В подальшому, відповідно до вимог ЦК України та норм Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вважаючи, що відповідачами порушуються його права, позивач звернувся в суд і просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь 189 271,88 грн. (сто вісімдесят дев'ять тисяч двісті сімдесят одну грн. 88 коп.) у відшкодування заподіяної майнової шкоди, а також судові витрати по справі, а саме: 1 892,55 грн. (одну тисячу вісімсот дев'яності дві грн. 55 коп.) судового збору та 4 551,27 грн. (чотири тисячі п'ятсот п'ятдесят одну грн. 27 коп.) витрат на оплату правової допомоги адвоката; стягнути з ОСОБА_2 «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на його користь 50 870,00 грн. (п'ятдесят тисяч вісімсот сімдесят грн. 00 коп.) страхового відшкодування та судові витрати по справі, а саме 508,87 грн. (п'ятсот вісім грн. 87 коп.) судового збору та 1 223,73 грн. (одну тисячу двісті двадцять три грн. 73 коп.) витрат на оплату правової допомоги адвоката.

Представник позивача в судовому засіданні уточнив свої вимоги в частині зменшення страховику відшкодування на 510,00 грн. франшизи, збільшивши на цю суму вимоги до відповідача ОСОБА_5, а також стягнення з відповідачів вартості перекладу документів, а відтак уточнені позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог та просить суд їх повністю задоволити.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 січня 2017 року уточнений позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН в матеріалах справи відсутній) на користь ОСОБА_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3»я, Буського району, Львівської області 189.781,88 грн. відшкодування заподіяної майнової шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН в матеріалах справи відсутній) на користь ОСОБА_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3»я, Буського району, Львівської області документально підтвердженні судові витрати по справі, а саме: 1.892,55 грн. судового збору та 4.551,27 грн. витрат на правову допомогу та 500 грн. за здійснення перекладу.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна Страхова компанія «ІНГО Україна» м.Київ, вул.Воровського-33 () на користь ОСОБА_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3»я, Буського району, Львівської області 50.870,00 грн. страхового відшкодування.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна Страхова компанія «ІНГО Україна» м.Київ, вул.Воровського-33 () на користь ОСОБА_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3»я, Буського району, Львівської області документально підтвердженні судові витрати по справі, а саме: 508,87 грн. судового збору та 1.223,73 грн. витрат на правову допомогу та 220,00 грн. за здійснення перекладу.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_2 «АСК «ІНГО Україна» ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, мотивуючи апеляційну скаргу порушенням судом першої інстанції норм матеріального права та неповним з'ясуванням обставин справи. Зокрема, зазначає, що позивач користувався автомобілем без достатніх правових підстав, не повідомив про настання страхового випадку та інше.

Заслухавши суддю-доповідача, представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Судом вірно встановлено, 07.05.2016р. о 20.30 годині між с.Вільхівка та с.Гребля, Іршавського району, Закарпатської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ», реєстр, н/з А НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5, який перебував у стані алкогольного сп'яніння, та транспортного засобу «МЕRСЕDES-ВЕNC Е350», реєстр, н/з ОY59ТVК під керуванням позивача, внаслідок якої належний позивачу на праві володіння вказаний транспортний засіб отримав пошкодження.

Постановами Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14.07.2016р. та від 22.07.2016р., які набрали законної сили /а.с.10-11/, відповідача ОСОБА_5 визнано винним у настанні згаданої пригоди та керуванні ТЗ у стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим його притягнено до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За приписами п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_5, пов'язана з експлуатацією транспортного засобу «ВАЗ», реєстр, н/з А НОМЕР_1, була застрахована відповідачем ОСОБА_2 «АСК «ІНГО Україна» за полісом №АЕ/3164634 від 14.10.2015р. обов'язкового страхування такої відповідальності, умовами якого встановлено ліміт відповідальності страховика за заподіяну майну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи позивач подав до страховика заяву від 09.08.2016р. /а.с.32/ про виплату страхового відшкодування, додавши до неї всі документи, які передбачені ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і необхідні для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, проте, листом від 07.09.16 №2830 страховик відмовив позивачеві у виплаті страхового відшкодування, оскільки позивач використовує зазначений як експлуатант пошкодженого ТЗ, а не як власник.

Суд погоджується з таким висновком, що зазначене рішення страховика протирічить приписам ст.36.4 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якої виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування, лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

На момент настання ДТП (страхового випадку) позивач був законним володільцем (користувачем) пошкодженого ТЗ /а.с.6-8/ і правомірно експлуатував цей засіб на законних підставах, а тому має право на виплату відповідного страхового відшкодування.

Зокрема, факт правомірності керування позивачем ТЗ підтверджується даними техпаспорту і свідоцтва про реєстрацію з перекладом (відповідно до уточнення вимог позивача від 18.01.2015р.), в якому позивач зазначений зареєстрованим експлуатантом ТЗ, а відтак доводи страховика про те, що вказаний документ не відноситься до вичерпного переліку документів, встановленому п.п «б» п.35.2 ст.35 Закону, не заслуговують на увагу, оскільки за приписами цієї норми Закону до заяви про страхове відшкодування додається документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником.

Матеріалами справи ствердежно, що в даному випадку позивач саме і є потерпілим, тому жодних інших документів на наявність у нього права на отримання страхового відшкодування він не повинен був надавати, а тому страховик безпідставно відмовив у виплаті позивачеві страхового відшкодування.

За приписами ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Відповідно до вимог ст.ст.509, 625 ЦКУ кредитор у зобов'язанні вправі вимагати від боржника виконання його обов'язку. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

А тому, суд вірно прийшов до висновку, що позивач вправі вимагати від страховика виплати страхового відшкодування за пошкодження належного йому транспортного засобу в розмірі 50 350,00, а від відповідача ОСОБА_5 виплати 189 781,88 грн. у відшкодуванні різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Зважаючи на викладене, судова колегії вважає, що підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає. Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 «АСК «ІНГО Україна» ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді