АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/1582/16-ц Номер провадження 22-ц/786/704/17Головуючий у 1-й інстанції Даценко В. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Дорош А.І., Карпушина Г.Л.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 січня 2017 року

по справі зв позовом Публічного акціонерного товариства " ОТП " Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ «ОТП Банк» звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 25 червня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №ML-D04/040/2008, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 40600 доларів США, строком до 23 червня 2023 року, зі сплатою процентів у порядках та розмірі визначених договором. Відповідач зобов'язався повернути кредит та здійснити плату за користування кредитними коштами.

Банк свої зобовязанняза кредитним договором виконав, надавши позичальнику кредитні кошти. Відповідач взятих на себе зобовязань не виконує, внаслідок чого станом на 29.04.2016 року утворилася заборгованість в сумі 41450,58 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ становить 1043996,19 грн., до складу якої входять: 32958,20 доларів США заборгованість по сплаті кредиту; 8492,38 доларів США заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом. Позивач прохає стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 1043996,19 грн. за кредитним договором №ML-D04/040/2008 від 25.06.2008 року та судові витрати.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 січня 2017 року позов Публічного акціонерного товариства " ОТП " Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2на користь Публічного акціонерного товариства « ОТП Банк» заборгованість по кредитному договору №ML-D04/040/2008 від 25 червня 2008 року по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом станом на 29.04.2016 року в сумі 1 043 996 грн 19 коп. та 15659 грн. 94 коп. сплаченого судового збору.

З вказаним рішенням не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. В обґрунтування своєї апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не надано правової оцінки тому, що Банком не надано належних та допустимих доказів, а саме первинних документів,що засвідчують отримання ним кредитних коштів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування судом матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 25 червня 2008 року Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк» та відповідач, уклали між собою кредитний договір №ML-D04/040/2008, за яким банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти в сумі 40600 доларів США на строк до 23 червня 2023 року на сплату комісії та на споживчі цілі, з умовою сплати за користування кредитом плаваючої процентної ставки FIRD та фіксованого відсотку в розмірі 5,49%. Повернення кредиту та сплата процентів згідно умов кредитного договору здійснюється шляхом сплати позичальником щомісячних платежів у розмірі та строки визначені у Графіку Платежів. Згідно Графіку платежів, який є додатком до кредитного договору, розмір щомісячного платежу складає 479,11 доларів США.

Відповідно до пп.1.9.1 п.1.9 кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових чи інших зобовязань за цим договором. /а.с.5-16/

24 квітня 2014 року був укладений додатковий договір до вказаного кредитного договору. Згідно умов додаткового договору на період з 24 квітня 2014 року до 23 вересня 2014 року для розрахунку процентів за користування кредитом передбачено використання фіксованої процентної ставки в розмірі 7,89% річних. На період з 24 вересня 2014 року до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом передбачено використання плаваючої процентної ставки в розмірі 13,49% та фіксованого проценту в розмірі 5,49%. Відповідно, затверджено новий графік погашення заборгованості.

Відповідно до додатку № 1 до цього Додаткового договору сторони визнали, що сума боргу станом на 24.04.2014 року складає 32 958,20 дол. США /а.с.17-23/

Оскільки ОСОБА_2 належним чином не виконує свої зобовязання згідно кредитного договору, станом на 29.04.2016 року утворилася заборгованість на загальну суму 41450,58 доларів США, до складу якої входять: залишок заборгованості за кредитом 32958,20 доларів США; заборгованість по процентам 8492,38 доларів США. /а.с.23/

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість, розмір заборгованості підтверджено документально. Крім того, наявність боргових зобовязань підтверджується підписаним додатком № 1 до Додаткового договору від 24.04.2014 року, згідно якого сторони визнали, що сума боргу станом на 24.04.2014 року складає 32 958,20 дол. США.

Проте колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Звертаючись з позовом до суду, Банк як на підтвердження наявності у відповідача заборгованості надав кредитний договір та розрахунок заборгованості, згідно з яким така становить 41450, 58 доларів США / а.с. 5 -23/.

В свою чергу, відповідач, не заперечує факт отримання кредиту, проте не погоджується з заявленою сумую отриманих кредитних коштів та посилається на те, що ним заборгованість перед банком погашено, що підтверджується відповідними квитанціями. Факт підписання додаткової угоди заперечує.

Також заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що банком не доведено отримання кредитних коштів у заявленому в позовних вимогах розмірі а саме у сумі 40600 доларів США, оскільки документи, які підтверджують факт видачі коштів позичальнику, в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Пунктом 3 розділу І Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337, (далі - Інструкція), яка була чинною на час надання кредиту, передбачено, що до касових операцій, які регламентуються цією Інструкцією, належать, зокрема, і видача готівки клієнтам з їх рахунків чи рахунку банку через його касу.

До касових документів, які оформлюються згідно із цією Інструкцією, належить заява на видачу готівки (п. 1 глави 1 розділу III Інструкції) та визначені зразки касових документів, на підставі яких здійснюються прийняття і видача готівки (п. 2 глави 1 розділу III Інструкції). Форми документів, які застосовуються під час приймання переказу готівки та виплати її суми отримувачу в готівковій формі, визначаються відповідною платіжною системою і мають містити обов'язкові реквізити: дата здійснення операції, зазначення платника та отримувача, дані паспорта особи-отримувача або документа, що його замінює, сума касової операції, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію.

Таким чином, єдиним допустимим доказом отримання готівкової іноземної валюти Позичальником та факт виконання умов договору є касовий документ - Заява про видачу готівки.

Вказану заяву в якості доказу видачі кредитних коштів до суду надано не було.

В свою чергу, судом першої інстанції вживались необхідні заходи про витребування документів на підтвердження отримання кредитних коштів, про що було постановлено відповідні ухвали про витребування доказів / а.с. 105, 158/.

Проте вказані ухвали суду залишились невиконані позивачем.

Крім того, на вимогу апеляційного суду, позивачем також, не було надано належних первинних документів, які б підтверджували факт отримання відповідачем кредитних коштів та укладення додаткової угоди, оскільки до позовної заяви надано лише ксерокопії документів, які не посвідчені належним чином і не можуть бути належним доказом. Для посвідчення їх судом оригінали документів надані не були.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції за відсутності заяви про видачу готівки позивачу, оформленої відповідно до вимог зазначеної Інструкції, дійшов помилкового висновку про те, що позивачем доведено факт видачі готівки ОСОБА_2.

Отже, суд першої інстанції на порушення ст. ст. 213, 214 ЦПК України, без даних про надання позичальнику кредитних коштів шляхом надання їх готівкою через касу банку (розмір, валюта), за відсутності доказів про розмір заборгованості за кредитним договором, ухвалив рішення, яке не відповідає наведеним нормам процесуального права, не перевірив який розмір кредитних коштів отримано відповідачем та у якій валюті; який розмір коштів ним сплачено на погашення кредитної заборгованості; в якій валюті він здійснював таку сплату, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про доведеність позовних вимог Пат « ОТП Банк» щодо розміру заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи, те, що позивачем як на вимогу суду першої інстанції, так і на вимогу суду апеляційної інстанції, не було надано підтверджуючих первинних документів щодо розміру кредитних коштів, наданих відповідачу, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та про постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства " ОТП " Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в звязку з недоведеністю.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 307, п.2 ч.1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3- задовольнити

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 січня 2017 року- скасувати, постановити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства " ОТП " Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства " ОТП " Банк" на користь ОСОБА_2 судовий зюір сплачений за подання апеляційної скарги в сумі 8800 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий суддя: / підпис/ ОСОБА_1

Судді: / підпис/ ОСОБА_4 / підпис/ ОСОБА_5

З оригіналом згідно:

Головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська