Справа № 639/9198/16-ц
Провадження № 2/639/611/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року Жовтневий районний суд районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Труханович В.В.,

з участю секретаря - Антохіної О.С., Кричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Шишко Наталії Михайлівни про розірвання спадкового договору,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, приватного нотаріуса ХМНО Шишко Н.М. про розірвання спадкового договору, в обґрунтування позовних вимог послалася на наступне.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уклала 28 листопада 2014 року з ОСОБА_2 спадковий договір, який посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Шишко Н.М.

Відповідно до умов договору, квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка на праві власності належить позивачу, переходить після її смерті до ОСОБА_2, а остання виконує розпорядження відчуджувача, а саме: організовує за рахунок ОСОБА_1 безперебійне забезпечення продуктами харчування, не рідше одного разу на тиждень проводить прибирання в її квартирі, забезпечує за свій рахунок ліками та наданням медичної допомоги, сплачує комунальні платежі, а також зобов'язується забезпечити її поховання на одному з кладовищ у м. Харкові.

Позивач стверджує, що копію даного договору їй не надали. Вона його змогла витребувати у нотаріуса лише у 2016 році. Всіх умов спадкового договору ОСОБА_1 не пам'ятала, а тому не могла вимагати їх виконання.

Відповідач ОСОБА_2 свої обов'язки ніколи не виконувала. Спочатку ОСОБА_1 мирилася з цим, але після погіршення її стану здоров'я, вона не може самостійно купувати собі продукти харчування, ходити платити за квартиру, прибирати, стирати, тощо. На її зауваження ОСОБА_2 відповідає грубо, навіть не хоче обговорити умови спадкового договору.

З 23.09.2016 року по 11.10.2016 року позивач знаходилась на стаціонарному лікуванні. ОСОБА_2 купувала їй ліки, однак за кошти позивача.

Крім того, позивач зазначає, що вона самостійно купує продукти харчування, оплачує комунальні платежі, що можуть підтвердити свідки.

Відповідач ніколи не прибирала в квартирі позивача, не прала білизну, все це робить ОСОБА_1 самостійно.

Вищевикладені обставини вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 її представник ОСОБА_4, заявлений позов підтримали та дали пояснення про обставини, які викладені у рішенні вище. При цьому, позивач ОСОБА_5 зазначила, що відповідач ОСОБА_2 це її сусідка по тамбуру. Знайомі вони біля п'ятнадцяти років, стосунки завжди були добрі. Оскільки вона одинока, то вирішила укласти договір. Також позивач зазначила, що після укладання спадкового договору стосунки між нею та ОСОБА_2 не погіршилися. Остання пропонувала її купувати продукти, платити за комунальні платежі, але остання відмовлялася, оскільки сама хоче прогулятися та це зробити. Випадків того, що ОСОБА_2 відмовлялась від виконання будь-яких прохань ОСОБА_1, не було. Коли остання хворіла, то відповідач викликала швидку допомогу, купували ліки, відвідувала у лікарні. Були випадки, коли ОСОБА_2 прала білизну позивача, прибирала в квартирі, однак це були одиничні випадки.

До суду позивач звернулась з даним позовом, оскільки її про це просить племінник, який проживає у Німеччині.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні. Надали суду письмові заперечення в яких посилаються на те, що умови спадкового договору ОСОБА_2 виконувалися.

Відповідач приватний нотаріус ХМНО Шишко Н.М. в судовому засіданні підтвердила факт, що нею був посвідчений спадковий договір, який був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 При укладанні договору сторони діяли добровільно. Нею в голос було прочитано текст договору, роз'ясненні його умови та наслідки. Крім того, сторони особисто ознайомилися з текстом договору.

В подальшому відповідач приватний нотаріус ХМНО Шишко Н.М. в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлялась.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 10 ЦПК України)

Оцінюючи докази суд виходить з положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, відповідно до яких суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 28.11.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено спадковий договір, який посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Шишко Н.М., зареєстрований в реєстрі за №5947. ( а.с. 9-10)

Відповідно до ст. 1302 ЦК України за спадковим договором, одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. (ст. 1304 ЦК України)

За вищевказаним спадковим договором, ОСОБА_2, зобов'язується виконувати розпорядження ОСОБА_1, що встановлені цим договором, і в разі її смерті набуває право власності на майно відчужувача, що є предметом цього договору.

Предметом цього договору є квартира АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності. (п.п. 1,2,3 Договору)

Відповідно до п.6 Договору ОСОБА_2 зобов'язується виконувати такі розпорядження відчужувача: організовувати за рахунок відчужувача його безперебійне забезпечення продуктами харчування; не рідше одного разу на тиждень робити прибирання квартири відчужувача; забезпечувати купівлю відчужувану ліків та забезпечувати надання їй медичної допомоги у випадку захворювання за власні кошти; у строки, зазначені у квитанціях, за рахунок коштів відчужувача сплачувати комунальні платежі, що стосується квартири, яка є предметом цього договору; у разі смерті відчужувача вжити комплекс заходів та обрядних дій, пов'язаних з організацією та проведенням її поховання на будь-якому кладовищі м. Харкова.

У разі невиконання набувачем розпоряджень відчужувача на його вимогу цей договір може бути розірваний у судовому порядку. (п. 13 договору)

Згідно ч.1 ст. 1308 ЦК України, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Отже, єдиною підставою для розірвання спадкового договору на вимогу відчужувача - є невиконання набувачем його розпоряджень.

Позивач ОСОБА_5 просить суд розірвати спадковий договір, який укладений між нею та ОСОБА_2, посилаючись на те, що остання не виконує його умови.

Однак, при цьому в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила, що коли вона хворіла, ОСОБА_2 викликала їй швидку допомогу, дільничного лікаря. Коли вона знаходилася на стаціонарному лікуванні, відповідач щоденно відвідувала її та приносила продукти харчування, купувала ліки ( за чиї кошти пояснити не може). Також позивач зазначила, що відповідач на її прохання заповнювала квитанції на оплату комунальних послуг, які вона сплачувала самостійно, оскільки бажає прогулятися по вулиці. Продукти харчування вона також купує самостійно, оскільки також бажає прогулятися по вулиці. Були випадки, коли донька відповідача прибирала в її квартирі, однак більше вона звикла це робити сама. Випадків того, що ОСОБА_2 не виконувала будь-які її розпорядження, не було.

Щодо виконання ОСОБА_2 вимог спадкового договору, в судовому засіданні було досліджено ряд письмових доказів та допитані свідки.

Так, згідно довідки КЗОЗ «Харківська міська лікарня №3» від 23.01.2017 року, складеною лікарем ОСОБА_7, ОСОБА_1 перебуває на «Д» обліку. Хвора постійно проходить обстеження, приймає ліки, проходить консультації у інших спеціалістів, Виклик дільничого терапевту до дому, а також супровід хворої до поліклініки здійснює ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Придбання лікарських препаратів, а також догляд за хворою здійснює також ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с. 30)

З відповіді КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 17.02.2017 року №02-294 вбачається, що у період з 2014 року по теперішній час до служби ЕМД надійшло сім викликів на адресу АДРЕСА_1 ОСОБА_9, а саме: 18.01.2015 року, 07.12.2015 року, 20.09.2016 року, 21.09.2016 року, 22.09.2016 року, 18.11.2016 року, дані виклики надійшли від сусідки, та 23.12.2016 року виклик від знайомої. ( а.с. 54-55)

Також відповідачем ОСОБА_2 було надано копії квитанцій на придбання медикаментів для ОСОБА_5, у тому числі і під час її знаходження на стаціонарному лікуванні у вересні 2016 року. (а.с. 31-32)

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10, донька відповідача ОСОБА_2, пояснила, що з 2002 року з ОСОБА_1 вони сусіди. Відносини між ними завжди були добрі, вони спілкувалися, позивач часто заходила до них в квартиру. Їй відомо, що між її матір'ю та ОСОБА_1 укладено спадковий договір. Свідок вважає, що матір виконує умови договору, оскільки, коли ОСОБА_1 хворіє, то мати викликає їй лікаря. Коли позивач знаходилася на стаціонарному лікування, то і відповідач, і свідок відвідували її, носили продукти харчування, мати купляла для неї ліки. Крім того, свідок пояснила, що вона забирала позивача з лікарні та неодноразово прибирала в її квартирі.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дала аналогічні пояснення та підтвердила факт того, що коли ОСОБА_1 знаходилася на стаціонарному лікуванні, ОСОБА_2 та донька відвідували її, носили їжу. Також їй відомо, що ОСОБА_2 заповнювала для ОСОБА_1 квитанції на оплату комунальних платежів, та виконувала все, про що її просила остання. Зауважень та скарг з боку ОСОБА_1 вона ніколи не чула.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_12 пояснили суду, що їм відомо, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існували добрі стосунки. Їм достовірно відомо, що все необхідне по господарству ОСОБА_1 виконує сама, а саме прибирає в квартирі, ходить до магазину за продуктами, оплачує комунальні послуги, купує ліки. Коли ОСОБА_1 знаходилася на стаціонарному лікуванні, ОСОБА_2 її не відвідувала, казала, що у неї не має часу. Свідки вважають, що оскільки ОСОБА_2 не виконувала умови спадкового договору, ОСОБА_1 вирішила його розірвати. Таке рішення вона прийняла самостійно.

Отже, вислухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши в судовому засіданні докази, які були надані сторонами, суд встановив, що ОСОБА_2 виконувала умови спадкового договору, а саме забезпечувала ОСОБА_1 медичною допомогою, купляла за свої кошти ліки та виконувала всі усні розпорядження відчужувача. Випадків того, що відповідач відмовлялася від виконання розпоряджень, судом встановлено не було.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішення суму на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. ( ст. 651 ЦК України)

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд дійшов висновку, що одностороння відмова ОСОБА_1 від спадкового договору в силу положень ч.1 ст. 1308 ЦК України не є підставою для розірвання договору. Інших доказів, у відповідності до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, які б підтвердили факт надання відчужувачем будь-яких розпоряджень, які б набувач не виконувала, позивачем при розгляді справи судом не надано.

Стосовно залучення позивачем у якості відповідача приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Шишко Н.М., суд зазначає наступне.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження по посвідченню прав і фактів, що мають юридичне значення та вчиненню інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичною вірогідності. Нотаріус не є учасником цивільних правовідносин між сторонами правочину та порушником прав, що виникають із цих відносин. Процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі позову відсутня. Посвідчення договору дарування було здійснено нотаріусом відповідно до норм «Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та інших законів та підзаконних нормативних актів. Аналогічна позиція висловлена в ухвалі колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 05.12.2007 року у справі №6-16344св07, Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

Тому, аналізуючи зазначене, нотаріус Шишко Н.М. має виступати в даній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають.

У зв'язку з тим, що у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати на її користь відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 525, 651, 1302, 1304, 1308 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Шишко Наталії Михайлівни про розірвання спадкового договору - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Труханович