Номер провадження № 2/331/622/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2017 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Світлицької В.М.

при секретарі Богач А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 20.07.09 р. на підставі розписки відповідачі в особі ОСОБА_2 отримали 8500 доларів США. Сума підлягала поверненню у строк 01.09.2009 р. Крім того, позивач за договором позики 11 січня 2010 р. передав відповідачам грошові кошти у розмірі 60 850 грн. Від імені відповідачів договір був підписаний ОСОБА_2 На час укладання договору та передачі грошей відповідачі наполягали на тому, що гроші їм потрібні на сімейні потреби, на розвиток сімейного бізнесу. Після настання строку повернення грошей відповідачі своїх обов'язків не виконали, гроші позивачу не повернуті. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку суми боргу 128 170,00 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неприбуття не повідомили. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки матеріалів, наявних у справі достатньо для розгляду її по суті.

Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 20.07.09 р. на підставі розписки відповідачі в особі ОСОБА_2 отримали від позивача ОСОБА_1 8 500 доларів США. Сума підлягала поверненню у строк до 01.09.09 р. Крім того, позивач за договором позики 11.01.2010 р. передав відповідачам грошові кошти у розмірі 60 850 грн. Від імені відповідачів договір був підписаний ОСОБА_2

На час укладання договору та передачі грошей відповідачі своїх обов'язків не виконали, гроші позивачу не повернуті. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів про повернення боргу.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками., у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 65 СК України, при укладанні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Згідно з ч. 4 ст. 65 СК України, договір, укладений одним з подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Відповідно до розрахунку суми боргу відповідачі повинні повернути позивачу суму 128 170,00 грн.

Позовні вимоги підтверджені розпискою від 20.07.09 р. та договором позики від 11.01.2010 р.

Суд, виходячи із доведеності факту отримання відповідачами суми коштів у борг від ОСОБА_1, а також із того, що сума боргу не була повернута, перевіривши правильність розрахунків, наданих позивачем, приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3 цієї ж статті Закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Аналогічним чином питання обов'язків доказування та питання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому слід зазначити, що доказування не може ґрунтуватися лише на припущеннях.

Відповідно до норм процесуального права передбачається, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Іншого розрахунку названих сум відповідачами суду не надано та не спростовано розрахунок, наданий позивачем.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачів підлягає на користь позивача судовий збір по 700, 85 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 88, 208, 209, 212, 214-215, 292, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики 128 170,00 грн. (сто двадцять вісім тисяч сто сімдесят гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 700, 85 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 700, 85 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.М. Світлицька