АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2226/17 Головуючий 1 інст. ОСОБА_1
Справа № 618/588/16-ц
Категорія: відшкодування шкоди Доповідач - Котелевець А.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого Котелевець А.В.,
суддів Пономаренко Ю.А., Швецової Л.А.,
за участю секретаря Огар І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Харківської місцевої прокуратури № 5, Головного управління Державного казначейства України в Харківській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями внаслідок притягнення до кримінальної відповідальності, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2017 року,
у с т а н о в и л а:
В липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Харківської місцевої прокуратури № 5, Головного управління Державного казначейства України в Харківській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями внаслідок притягнення до кримінальної відповідальності.
На обґрунтування позивач вказав, що постановою старшого слідчого прокуратури Комінтернівського району м. Харкова ОСОБА_3 від 26 січня 2007 року його було притягнуто в якості обвинуваченого та предявлено обвинувачення у скоєнні злочинів, передбачених частиною 2 статті 175, частиною 2 статті 364 КК України.
02 лютого 2007 року стосовно нього було складено обвинувальний акт, який було затверджено прокурором Комінтернівського району м. Харкова ОСОБА_4, а кримінальна справа за № 22060055 направлена на розгляд Комінтернівського районного суду м. Харкова.
Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2007 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13 березня 2008 року кримінальна справа відносно нього направлена прокурору Комінтернівського району м. Харкова на додаткове розслідування.
Постановою старшого слідчого прокуратури Комінтернівського району м. Харкова ОСОБА_5 від 30 липня 2008 року його було притягнуто в якості обвинуваченого та предявлено обвинувачення у скоєнні злочинів, передбачених частиною 2 статті 175, частиною 3 статті 212, частиною 2 статті 364 КК України.
04 серпня 2008 року стосовно нього було складено обвинувальний акт, який було затверджено прокурором Комінтернівського району м. Харкова ОСОБА_6, а кримінальна справа за № 22060055 направлена на розгляд Комінтернівського районного суду м. Харкова.
В рамках вказаного кримінального провадження прокурором Комінтернівського району м. Харкова в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в Комінтернівському районі м. Харкова до нього предявлено позов в порядку статті 1206 ЦК України про стягнення 1 777 151 грн. 00 коп.
Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 24 березня 2011 року, кримінальна справа відносно нього направлена прокурору Комінтернівського району м. Харкова на додаткове розслідування.
Постановами старшого слідчого прокуратури Комінтернівського району м. Харкова ОСОБА_7 від 24 серпня 2011 року, від 25 серпня 2011 року та від 09 вересня 2011 року кримінальна справа № 22060055 в частині обвинувачення ОСОБА_2 за частиною 3 статті 212, частиною 2 статті 364 КК України закрита; склад злочинів та дій ОСОБА_2 перекваліфіковано з частини 2 статті 175 КК України на частину 1 статті 175 КК України; його було притягнуто в якості обвинуваченого та предявлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого частиною 1 статті 175 КК України.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2011 року кримінальна справа відносно нього по обвинуваченню за частиною 1 статтею 175 КК України тертій раз направлена прокурору Комінтернівського району м. Харкова на додаткове розслідування.

Постановою прокурору Комінтернівського району м. Харкова ОСОБА_8 від 19 листопада 2012 року постанова старшого слідчого прокуратури Комінтернівського району м. Харкова ОСОБА_7 про притягнення ОСОБА_2 в якості обвинуваченого по кримінальній справі № 22060066 скасована.

ОСОБА_2 зазначав, що порушення його прав, незаконність кримінального переслідування встановлено постановами судів, а також постановою прокурору Комінтернівського району м. Харкова ОСОБА_8 від 19 листопада 2012 року, у звязку з чим йому нанесено істотної моральної шкоди, шкоди фізичному та моральному здоровю, що призвело до порушення його нормальних життєвих звязків, погіршення відносин з оточуючими його людьми. Розмір завданої моральної шкоди він оцінює в 4 777 151 грн. 00 коп.

На підставі положень Закону України від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі Закон № 266/94-ВР), ОСОБА_2 просив зобовязати Харківську місцеву прокуратуру № 5 оприлюднити в засобах масової інформації («Урядовий кур'єр», «Слобідський край» тощо) вибачення за притягнення його до кримінальної відповідальності у скоєнні злочинів, передбачених частинами 1, 2 статті 175, частиною 3 статті 212, частиною 2 статті 364 КК України, незаконне утримання під підпискою про невиїзд та невиконання прокуратурою низки судових рішень на його користь; призначити судово-психологічну експертизу щодо визначення остаточного розміру моральної шкоди; стягнути за рахунок державного бюджету (Державного Казначейства України, головного управління в Харківській області) на його користь 4 777 151 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвалами Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2017 року позов ОСОБА_2 в частині вимог щодо захисту честі та гідності залишено без розгляду з підстав, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 207 ЦПК України; позов ОСОБА_2 в частині відшкодування моральної шкоди закрито з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі щодо вимог про відшкодування моральної шкоди; ухвалити нове рішення по суті спору щодо відшкодування моральної шкоди. Зокрема зазначає, що на протязі 2012-2017 років прокуратура відмовляється винести постанову за його заявою про розмір моральної шкоди.

Харківська місцева прокуратура № 5 просить залишити ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2017 року про закриття провадження у справі щодо вимог про відшкодування моральної шкоди без змін.

Головне управління Державного казначейства України в Харківській області ухвалу суду першої інстанції не оскаржило, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надало.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Закриваючи провадження у справі в частині вимог щодо відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що позов в цій частині підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства.

Однак погодитись з таким висновком не можна, оскільки суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи; порушив норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Матеріали справи свідчать, що постановою старшого слідчого прокуратури Комінтернівського району м. Харкова ОСОБА_3 від 26 січня 2007 року ОСОБА_2 було притягнуто в якості обвинуваченого та предявлено обвинувачення у скоєнні злочинів, передбачених частиною 2 статті 175, частиною 2 статті 364 КК України.

02 лютого 2007 року відносно позивача було складено обвинувальний акт, який було затверджено прокурором Комінтернівського району м. Харкова ОСОБА_4, а кримінальна справа за № 22060055 направлена на розгляд Комінтернівського районного суду м. Харкова.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2007 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13 березня 2008 року кримінальна справа відносно ОСОБА_2 направлена прокурору Комінтернівського району м. Харкова на додаткове розслідування.

Постановою старшого слідчого прокуратури Комінтернівського району м. Харкова ОСОБА_5 від 30 липня 2008 року позивача було притягнуто в якості обвинуваченого та предявлено обвинувачення у скоєнні злочинів, передбачених частиною 2 статті 175, частиною 3 статті 212, частиною 2 статті 364 КК України.

04 серпня 2008 року відносно ОСОБА_2 було складено обвинувальний акт, який було затверджено прокурором Комінтернівського району м. Харкова ОСОБА_6, а кримінальна справа за № 22060055 направлена на розгляд Комінтернівського районного суду м. Харкова.

В рамках даного кримінального провадження прокурором Комінтернівського району м. Харкова в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в Комінтернівському районі м. Харкова предявлено позов в порядку статті 1206 ЦК України про стягнення з ОСОБА_2 1 777 151 грн. 00 коп.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 24 березня 2011 року, кримінальна справа відносно ОСОБА_2 направлена прокурору Комінтернівського району м. Харкова на додаткове розслідування.

Постановами старшого слідчого прокуратури Комінтернівського району м. Харкова ОСОБА_7 від 24 серпня 2011 року, від 25 серпня 2011 року та від 09 вересня 2011 року кримінальна справа № 22060055 в частині обвинувачення ОСОБА_2 частиною 3 статті 212, частиною 2 статті 364 КК України закрита; склад злочинів та дій ОСОБА_2 перекваліфіковано з частини 2 статті 175 КК України на частину 1 статті 175 КК України; його було притягнуто в якості обвинуваченого та предявлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого частиною 1 статтею 175 КК України.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2011 року кримінальна справа по обвинуваченню позивача за частиною 1 статті 175 КК України тертій раз направлена прокурору Комінтернівського району м. Харкова на додаткове розслідування.

Постановою прокурору Комінтернівського району м. Харкова ОСОБА_8 від 19 листопада 2012 року постанова старшого слідчого прокуратури Комінтернівського району м. Харкова ОСОБА_7 про притягнення ОСОБА_2 в якості обвинуваченого по кримінальній справі № 22060066 скасована.

Відповідно до вимог частин 1, 6 статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Згідно з пунктом 1 статті 1 Закону № 266/94-ВР підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

За пунктом 2 статті 2 Закону № 266/94-ВР право на відшкодування шкоди виникає у випадку закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину, відсутністю у діянні складу злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину.

У наведених у статті 1 Закону № 266/94-ВР випадках громадянинові відшкодовується (повертається): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 5) моральна шкода (стаття 3 Закону № 266/94-ВР).

Відшкодування шкоди в таких випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Розмір сум, які передбачені пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону № 266/94-ВР і підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином за час відсторонення від роботи (посади) (частина 1 статті 4 Закону № 266/94-ВР)

Частинами 1 та 2 статті Закону № 266/94-ВР передбачено, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3Закону № 266/94-ВР, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції. У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду до вищої інстанції в апеляційному порядку.

Пунктами 11, 12 Положення про застосування Закону № 266/94-ВР, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 04 березня 1996 року № 6/5, Генеральної прокуратури України від 04 березня 1996 року № 3 та Міністерства фінансів України від 04 березня 1996 року № 41, у разі закриття кримінальної справи за відсутністю у діянні складу злочину слідчий зобовязаний розяснити громадянинові порядок поновлення його порушених прав і відшкодування іншої шкоди.

Отже, чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, при цьому встановлення розміру грошових доходів, втрачених громадянами унаслідок незаконних дій зазначених органів, віднесено до компетенції цих органів, а не суду.

Саме така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-2089цс15, яка відповідно до вимог статті 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів.

Згідно зі статтею 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Разом з тим, предметом позову ОСОБА_2 є відшкодування моральної шкоди.

За частинами 5, 6 статті 4 Закону № 266/94-ВР відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом (стаття 13 Закону № 266/94-ВР).

Суд першої інстанції не вказані вимоги закону уваги не звернув та передчасно закрив провадження у справі щодо відшкодування моральної шкоди з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 205 ЦПК України.

За правилами частини 1 статті 21 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, у перегляді Верховним Судом України, а так само новому розгляді судом першої інстанції після скасування попереднього рішення або ухвали про закриття провадження в справі.

Оскільки позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає розгляду судом в порядку цивільного судочинства, ухвала Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2017 року про закриття провадження у справі підлягає скасуванню з направленням справи до того ж суду для продовження розгляду іншим суддею.

Керуючись ст. ст. 303, 311 ч. 1 п. 4, 315, 317, 319, 365 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2017 року про закриття провадження у справі скасувати, справу направити до того ж суду для продовження розгляду іншим суддею.

Ухвала набирає чинності негайно і може оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Ю.А.Пономаренко

ОСОБА_9