Справа № 686/8586/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Колієва С.А.

при секретарі Конопко А.П.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на спільне майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся ОСОБА_3 з вказаним позовом в якому зазначив, що з 2002 року він проживає однією сімєю та перебуває у фактичних шлюбних стосунках без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 За час їх спільного проживання у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За весь час проживання з ОСОБА_2 він повністю здійснював забезпечення та утримання сімї, оскільки ОСОБА_2 з 2007 року ніде не працювала та була домогосподаркою. У вересні 2015 року ними спільно було придбано ? частини квартири, що знаходиться за адресою: вул. Водопровідна 75/1-А, кв.124 м. Хмельницький, право власності на яку було оформлено на ОСОБА_2 Інша частина квартири (1/2 частка) була придбана йог матірю ОСОБА_5 за власні кошти. На даний час виключно його зусиллями та за власні кошти у цій квартири здійснюється ремонт. На початку квітня 2016 року, ОСОБА_2 зазначила, що має намір подарувати ? частину квартири своїй доньці від першого шлюбу ОСОБА_6 На його заперечення остання зазначила, що вказана ? частини квартири зареєстрована на неї та вона є єдиним власником цього майна. За таких обставин просив суд встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, без реєстрації шлюбу з 2002 року та визнати за ним, ОСОБА_3, та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на ? частину квартири АДРЕСА_1/1-А у м. Хмельницькому в рівних частках.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що з 2002 року він став проживати однією сімєю з ОСОБА_2 Від вказаних стосунків, 31.10.2004 року в них народилася спільна дитина ОСОБА_4 На той час та до 2008 року вони проживали у ІНФОРМАЦІЯ_4. Потім він переїхав у м. Хмельницький у звязку з переведенням на роботу та з 2009 року по 2016 рік він разом з ОСОБА_7 та сином проживали у ІНФОРМАЦІЯ_5, яку він винаймав. Також зазначив, що у 2008 році він разом з ОСОБА_2 планували купити власне житло. Разом з цим, у червні 2008 року значно підвищився курс долара США та відповідно зросла вартість квартир. З 2014 року та до початку 2015 року, ціни на квартири стали поступово знижуватися та ними було прийнято рішення придбати квартиру. У березні 2015 року він придбав квартиру АДРЕСА_1/1-А у м. Хмельницькому за власні кошти: приблизно 150 000 гривень він позичив у своїх друзів, приблизно 240 000 гривень позичили йому батьки та решта сума були його особисті збереження. Під час оформлення права власності на спірну квартиру було вирішено, що право власності на ? частину цієї квартири оформлено буду на його матір ОСОБА_5, а іншу ? частину за ОСОБА_2 Таке рішення було прийнято у звязку з тим, що він на той час був державним службовцем і міг отримати службове житло; а проти оформлення права власності на всю квартиру на його матір заперечувала сама ОСОБА_2 З вересня 2016 року він з ОСОБА_2 припинили стосунки. За таких обставин, вважає що придбана ? частина спірної квартири є обєктом їх з ОСОБА_2 права спільної власності.

Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позові та поясненням позивача.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, заперечила проти його задоволення. Зазначила, що у 2002 році вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком та на той час не могла перебувати у шлюбних стосунках з позивачем. 31.20.2004 року вона народила син ОСОБА_8, батьком якого є позивач. Лише через рік після народження сина ОСОБА_3 став проживати разом з нею та сином у належній їй квартирі у м. Славута. З того часу вони дійсно жили як одна сімя. У 2009 році вони переїхали у м. Хмельницький де проживали у кв. 27 по вул.. Подільська. Також зазначила, що у березні 2015 року вона разом з матірю позивача ОСОБА_5Є, придбали кожний по ? частині квартири АДРЕСА_1/1-А у м. Хмельницькому. Свою частку квартири вона придбала за власні кошти, які вона отримала від продажу власної квартири у м. Славута. Іншу частину квартири придбала ОСОБА_5 за свої власні кошти. Участі у придбанні кватири ОСОБА_3 не приймав та коштів не надавав. Більше того, просила врахувати, що з 2014 року вони з ОСОБА_3 фактично не підтримують стосунків та не жили як одна сімя.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи та допитавши свідків судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини.

З матеріалів справи встановлено, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебувають.

31 жовтня 2004 року народився ОСОБА_4, батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджено копією свідоцтва про народження дитини (серія І-БВ № 178227, яке видане 19.11.2004 року відділом РАЦС Славутського МУЮ).

Сторони визнали той факт, що починаючи з 2004 року вони стали проживати однією сімєю у належній ОСОБА_2 квартирі, яка була розташована у АДРЕСА_2, а у 200-9 році переїхали до м. Хмельницького, де проживали разом за адресою: АДРЕСА_3.

Також встановлено, що 24 березня 2015 року між ОСОБА_9 з однієї сторони, та ОСОБА_5 і ОСОБА_2 з іншої, був укладений Договір №1 про відступлення права вимоги на квартиру АДРЕСА_4. За умовами вказаного договору ОСОБА_9 передала, а ОСОБА_5 та ОСОБА_2 у рівних частках прийняли право вимоги на однокімнатну квартиру №125 (нова нумерація квартири 124) на 8-му поверсі, в четвертому підїзді, загальною площею 43,2 кв.м в будинку по вулиці Водопровідна, 75/1 в м. Хмельницькому. За відступлення права вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_2 сплатили ОСОБА_9 кошти у сумі 426 000 гривень.

Після здачі будинку №75/1 по вул. Водопровідній у м. Хмельницькому в експлуатацію ОСОБА_5 та ОСОБА_2 оформили своє право власності на квартиру №124 у цьому будинку (кожен по ? частині відповідно), що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (індексний номер 43745358) від 12.09.2015 року.

Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 21 СК шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Положення ст. 74 СК України дають підстави дійти висновку, що вони поширюються на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, упродовж якого було придбане спірне майно.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15, майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об'єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім'ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об'єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім'єю; спільний побут, взаємні права та обов'язки ( ст.ст. 3, 74 СК України), а для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім'ї.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як на підставу визнання ? частини спірної квартири (яка зареєстрована на імя ОСОБА_2О.) обєктом права спільної сумісної власності, позивач зазначив, що це майно було набуто під час перебування сторін у фактичних шлюбних стосунках та за їх з відповідачкою спільні кошти.

Відповідач заперечила вказану обставину та зазначила, що фактично половина вартості квартири була придбана нею за її особисті кошти, які вона отримала від продажу квартири 62по вул. Церковній 46б у м. Славута. Жодних коштів на придбання цієї частки квартири ОСОБА_3 не вкладав. Інша половина квартири була придбана ОСОБА_5 (матірю позивача) за її особисті кошти. Такий порядок придбання і був фактично обумовлений ними перед купівлею прав на квартиру та відповідно і реєстрація права власності на квартиру відбулася на підставі вказаного порядку.

Вказані відповідачем обставини підтверджуються представленими нею копіями свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане 29.07.2014 року та договором купівлі-продажу квартири від 23.09.2014 року. Згідно зазначеного договору купівлі-продажу встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 продали ОСОБА_10 належну їм на праві спільної часткової власності квартиру №62, яка розташована у буд.46б по вул. Церковній у м. Славута. Вказана квартира належала продавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке видане відділом приватизації житла Славутської міської ради Хмельницької області 28.11.1996 року, та свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих Славутською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 29.07.2014 року. Купівля-продаж цієї квартири була здійснена за 201903,00 гривень.

Такі ж обставини придбання зазначеної квартири підтвердила і свідок ОСОБА_5, інший співвласник спірної квартири, яка в судовому засіданні зазначила, що її син (ОСОБА_3В.) та ОСОБА_2 проживають спільно близько 12 років. З вересня 2016 року її син з відповідачкою не проживають. У 2014 році син та ОСОБА_2 перебували на дні народження її чоловіка. ОСОБА_3 попросив надати кошти для придбання квартири. Вона вирішила, що за власні кошти вона купує ? частину квартири, а решта буде придбана ОСОБА_2 за власні кошти. Така домовленість була між ними у звязку з тим, що у ОСОБА_2 були наявні особисті кошти від продажу належної їй квартири у м. Славута у сумі, яка дорівнювала приблизно половині вартості квартири, яку вони бажали придбати. Також зазначила, що ОСОБА_2 після придбання квартири коштів у її ремонт не вкладає, а ремонтом займається її син та вона.

Допитана в якості свідка ОСОБА_11 суду пояснила, що її донька ОСОБА_2 та ОСОБА_3, перебували у цивільному шлюбі приблизно з 2005 року. Вони стали проживати разом у належній її доньці квартирі у м. Славута буд.46, після народження сина ОСОБА_12. Приблизно у 2008 році ОСОБА_3 переїхав до м. Хмельницького, а через деякий час до нього переїхала у донька з сином. ОСОБА_3 наполягав на тому, аби донька продала належну їй у м. Славута квартиру, оскільки хотів купити іншу, спільну квартиру у м. Хмельницькому. Донька продала свою квартиру, та оскільки отриманих коштів вистачало лише на її половину, то вона придбала лише ? частину спірної квартири, а іншу частину придбала мати ОСОБА_3 за власні кошти. Також зазначила, що фактично останніх два роки її донька не підтримує стосунків з ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що він є знайомим ОСОБА_2 Зазначив, що у березні 2015 року він, за проханням ОСОБА_2О, з міста Славута перевіз її мати раз з грошима у м. Хмельницький. ОСОБА_1 везла кошти для придбання квартири у м. Хмельницькому.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що спірна ? частки квартири АДРЕСА_5 була набута у власність ОСОБА_2 за особисті кошти.

Жодних належних і допустимих доказів того, що для придбання вказаного майна позивачем витрачалися власні кошти, останнім суду не представлено та у матеріалах справи не міститься.

За таких обставин сам по собі факт придбання ОСОБА_2 спірного майна (частки квартири) під час перебування сторін у фактичних шлюбних стосунках жодного правового значення не має та підстав для визнання цього майна обєктом права спільної сумісної власності не дає.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_14 суду пояснив, що він є знайомим з ОСОБА_3 з 2008 року. Також зазначив, що останній бажав придбати власну квартиру, проте коштів у нього не вистачало. Для придбання квартири останній взяв у нього у борг 150 000 гривень.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що знає ОСОБА_3 останніх 10 років. Також, зі слів ОСОБА_3, йому відомо, що останній восени 2015 року придбав квартиру у м. Хмельницькому. До цієї квартири він неодноразово на прохання ОСОБА_3 привозив будівельні матеріали для здійснення ремонту.

Разом з цим суд не приймає до уваги вказані свідчення свідків, як на підтвердження доводів позивних вимог, оскільки такі пояснення не підтверджують факт придбання ОСОБА_3 спірної частки квартири за особисті кошти, та повністю спростовуються матеріалами справи і пояснення свідка ОСОБА_5, яка є іншим учасником угоди з придбання прав на спірну квартиру.

Посилання позивача на те, що ним за власні кошти здійснюється ремонт у спірній квартирі та на теперішній час ним витрачено значна сума близько 109 000 гривень, суд до уваги не приймає, оскільки сам по собі факт здійснення ремонту у спірному помешканні за власні кошти не свідчить про виникнення у позивача права власності на саму квартиру.

За таких обставин, враховуючи факт набуття на праві власності відповідачем спірного майна (1/2 частки квартири) за власні кошти, відсутність письмових доказів набуття такого майна у спільну власність, суд вважає що підстав для визнання такого майна спільним майном сторін відсутні.

Зважаючи на те, що спірне майно було набуто відповідачем за власні кошти, підстав для встановлення факту спільного проживання сторін однією сімєю без реєстрації шлюбу, не має, оскільки у даному випадку встановлення такого факту не впливає на вирішення спору по суті.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на спільне майно залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: