Провадження №22-ц/784/1417/17
Справа номер 487/2419/13-ц Суддя суду першої інстанції ОСОБА_1
Провадження номер 22-ц/784/1417/17 Доповідач суду апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року м.Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участю:

заявника ОСОБА_3,

заінтересованої особи ОСОБА_4

представника заінтересованої особи ОСОБА_5,

представника Заводського ВДВС м.Миколаїв ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на ухвалу Заводського районного суду м.Миколаєва

від 17 травня 2017 року

за скаргою

ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_7 про визнання неправомірною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И Л А:

27 травня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеною скаргою, яку обґрунтовував наступним.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2015 року ОСОБА_4 зобовязано не чинити перешкоди ОСОБА_3 у підключенні системи водопостачання та водовідведення до належних йому житлових квартир за №№3 та 4 на підставі відповідних технічних умов без надання погодження в підвальному приміщенні під літ.Впд в будинку №12 по вул.Новосільській в м.Миколаєві.

На підставі вказаного судового рішення Заводським районним судом м.Миколаєва 09 листопада 2015 року видано виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження.

ОСОБА_3 вказував, що під час здійснення дій щодо виконання зазначеного судового рішення, державним виконавцем Заводського ВДВС 15 та 19 квітня 2016 року складено акти, на підставі яких 13 травня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з виконанням судового рішення.

На думку ОСОБА_3, зазначена постанова є неправомірною, оскільки фактично рішення суду не виконано. Доступ до підвальних приміщень йому було надано на нетривалий час та лише в присутності державного виконавця. Вчинити всі необхідні дії по підключенню системи водопостачання та водовідведення йому не вдалося. А саме, відповідно до робочого проекту мережі водопроводу та каналізації до кв.№3 по вул.Новосільській, 12 в м.Миколаєві були складені технічні умови, на підставі яких відповідно до виконавчого листа, можливе підключення до водовідведення та каналізації. Зазначав, що виконання даних робіт було узгоджено з комунальним підприємством "Миколаївводоканал" лише 12 травня 2016 року, а отримав він його 13 травня 2016 року, тобто, в день, коли виконавче провадження було закінчене.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_3 просив визнати неправомірною та скасувати зазначену постанову державного виконавця, а виконавчий лист №2/487/488/2014, виданий Заводським районним судом м.Миколаєва 09 листопада 2015 року, повернути до Заводського ВДВС для продовження виконання рішення суду.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 17 травня 2017 року, з урахуванням ухвали від 24 травня 2017 року про виправлення описок, скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано неправомірною та зобовязано державного виконавця скасувати постанову від 13 травня 2016 року про закінчення виконавчого провадження №49331944 з виконання виконавчого листа №2/487/488/2014, виданого 09 листопада 2015 року, Заводським районним судом м. Миколаєва. У решті вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні скарги.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що він виконав рішення суду щодо підключення системи водопостачання та водовідведення до належних ОСОБА_3 квартир, а тому вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що наявними у справі доказами доведено, що рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2015 року повністю не виконано, а тому вважав, що постанова про закінчення виконавчого провадження №49331944 від 13 травня 2016 року є неправомірною. Однак, у мотивувальній частині рішення висловив думку про неможливість скасування акту державного виконавця через неналежний спосіб захисту, поклавши обовязок скасування оскаржуваної постанови на державного виконавця.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо неправомірності оскаржуваної постанови. Однак, висновок суду щодо неможливості скасування постанови державного виконавця та покладання обовязку щодо цього на державного виконавця вважає хибним, виходячи з такого.

Відповідно до ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №606-ХІV, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Державний виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з п.8 ч.1, ч.3 ст.49 вказаного Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обовязковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Пункт 1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. №512/5, передбачає, що під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення серед іншого постанов та складання актів. Акт це документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

Статті 383, 387 ЦПК України передбачають, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження №49331944 вбачається, що рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2015 року ОСОБА_4 зобовязано не чинити перешкоди ОСОБА_3 у підключенні системи водопостачання та водовідведення до належних йому житлових квартир за №№3 та 4 на підставі відповідних технічних умов без надання погодження в підвальному приміщенні під літ.Впд в будинку №12 по вул.Новосільській в м.Миколаєві.

09 листопада 2015 року Заводським районним судом м.Миколаєва видано виконавчий лист щодо виконання рішення.

Постановою старшого державного виконавця Заводського ВДВС від 16 листопада 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання вищезазначеного виконавчого листа (т.3 а.с.85).

Відповідно до технічних умов на проектування каналізації та водопроводу, виданих ОСОБА_3 Миколаївським міським комунальним підприємством «Миколаївводоканал», йому дозволено прокладку цих мереж із підключенням до існуючої внутрішньої каналізаційної та водопостачальних мереж. Запропоновано виконати проекти каналізації та прокладки водопроводу з наступним узгодженням з цим підприємством, міськархітектурою та комісією міськвиконкому (т.3 а.с.106-109).

Вказаний проект МКП «Миколаївводоканал» узгодив 12 травня 2016 року (т.2 а.с.150-151).

Актами державного виконавця від 15 квітня 2016 року, які складені о 10 год.10 хв. та об 11 год.10 хв. встановлено, що ОСОБА_4 рішення суду виконав в повному обсязі. Перешкод не чинив. Стягувач ОСОБА_3 відмовився підписувати акт, оскільки доступ до підключення систем водопостачання та водовідведення йому надано, однак після їх підключення у його квартирі відсутнє водопостачання. За такого він вважав, що рішення суду не виконане (т.3 а.с.113, 114).

19 квітня 2016 року державним виконавцем складений акт про ознайомлення ОСОБА_4 з резолютивною частиною рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 15.10.2015 р. (т.3 а.с.122).

Постановою державного виконавця Заводського ВДВС від 13 травня 2016 року вищезазначене виконавче провадження закінчено (т.3 а.с.124).

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про наявність підстав для визнання оскаржуваної постанови неправомірною є законним та обґрунтованим, оскільки відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Наявні у справі докази свідчать про те, що рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 15.10.2015 р. виконано не було, оскільки метою ухвалення вказаного рішення було забезпечення скаржника водою та водовідведенням, чого не відбулося.

А тому, ухвала суду в частині визнання оскаржуваної постанови неправомірною підлягає залишенню без змін.

Однак в частині зобовязання скасування оскаржуваної постанови державним виконавцем, ухвала підлягає зміні, оскільки є помилковою.

Згідно з Законом України «Про виконавче провадження» державний виконавець не має права скасовувати винесені ним постанови.

Відповідно до ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд наділений правом скасовувати постанови державного виконавця, якщо іншим шляхом неможна поновити права заявника.

За такого, оскільки оскаржувана постанова є неправомірною, вона підлягає скасуванню.

А тому, рішення районного суду в частині зобовязання скасування постанови про закінчення виконавчого провадження слід змінити, скасувавши постанову державного виконавця від 13 травня 2016 року про закінчення виконавчого провадження №49331944.

Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновку суду.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м.Миколаєва від 17 травня 2017 року в частині зобовязання скасування постанови про закінчення виконавчого провадження змінити.

Скасувати постанову державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 13 травня 2016 року про закінчення виконавчого провадження №49331944 з виконання виконавчого листа №2/487/488/2014, виданого 09 листопада 2015 року Заводським районним судом м.Миколаєва.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий

Судді