Провадження №2/760/2945/17
Справа №760/2773/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

06 червня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Хілюк І.О.

представника позивача- Гармаша С.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача кошти в порядку регресу в розмірі 16 982,00 гр.

Посилається в позові на те, що між ним та «ФАРМЮНІОН БСВ ДЕВЕЛОПМЕНТ» був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту №93021а5км від 07 серпня 2015 року - автомобіля «Renault Clio Symbol» з державним номером НОМЕР_3 стром дії з 10 серпня 2015 року по 09 серпня 2016 року.

28 березня 2016 року в м. Києві на вул. Волинській, 34/1 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Clio Symbol», д.н. НОМЕР_3 та автомобіля «Opel Omega», д.н. НОМЕР_4 під керуванням відповідача.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року винним у даній ДТП був визнаний відповідач.

Внаслідок ДТП застрахованим твоариством автомобіль зазнав механівчних ушкоджень.

Згідно рахунку №2860 від 31 березня 2016 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Clio Symbol», д.н. НОМЕР_3 складає 17 732,00 гр.

Відповідно до умов договору страхування, на підставі страхового акту №1.003.16.0004127 від 06 квітня 2016 року та платіжного доручення №234923 від 07 квітня 2016 року страхувальнику було виплачено страхове відшкодування в розмірі 16 982,00 гр.

На адресу відповідача було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, яка ним була залишена без виконання.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'являвся, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Судові повістки на його адресу поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв'язку з закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п.п.4,5 ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою направляється поштою рекомендованим листом за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Виходячи з цього, на підставі ч.2 ст.77 ЦПК України суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним, а його неявку в судове засідання без поважних причин.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

В силу ст. 27 Закону України» Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічні приписи містяться у ст. 993 ЦК України.

Судом встановлено, що 07 серпня 2015 року між позивачем та ФАРМЮНІОН БСВ ДЕВЕЛОПМЕНТ» був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №93021а5км.

Предметом договору страхування були майнові інтереси страхувальника, пов»язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортними засобами, визначеними Договором, зокрема автомобілем «Renault Clio Symbol», д.н. НОМЕР_3.

28 березня 2016 року в м. Києві на вул. Волинській, 34/1 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_2, яка керувала автомобілем «Renault Clio Symbol», д.н. НОМЕР_3. та автомобілем «Opel Omega», д.н. НОМЕР_4 під керуванням відповідача.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року винним у даній дорожньо-транспортній пригоді визнано відповідача та піддано адміністративному стягненню в вигляді штрафу в розмірі 340, 00гр.

/ а.с. 14 - 28; 31-32 /

Відповідно до ч.ч.3 та 4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року « Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Таким чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді за наявності вище приведеної постанови суду доказуванню не підлягає.

Платіжним дорученням № 234923 від 07 квітня 2016 року позивачем на підставі довідки ВДАІ, повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та заяви на виплату страхового відшкодування за Договором добровільного страхування транспортного засобу від 30 березня 2016 року, заяви щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування від 04 квітня 2016 року та розрахунку страхового відшкодування, виплачено страхове відшкодування на користь страхувальника в розмірі 16 982,00гр.

/а. с. 29-30, 33-35, 47, 54, 57/

Згідно ст.1191 ЦК України та ст.27 Закону України « Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 08 липня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються у цих межах.

Тобто, з токи зору закону реалізація страховиком права регресної вимоги можлива тільки після виплати страховиком страхового відшкодування та одержання його страхувальником (правонаступником страхувальника або особою, визначеною умовами договору страхування).

Позивач надав суду підтвердження здійснення виплати страхового відшкодування особі, яка постраждала в дорожньо-транспортній пригоді, а отже, права вимоги до відповідача.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів висновків експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Таким чином, законодавством України кожній особі гарантовано та закріплено право на судовий захист своїх прав та вільний вибір способів такого захисту.

Відповідач, не отримуючи судові повістки, не з'явившись до суду, своїм правом не скористався, проти вимог позивача заперечень не подав.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 гр.

Керуючись ст.ст.15,16, ч.1 ст.979, 993, 1191 ЦК України, ст.27 Закону України « Про страхування», , ст. ст. 3, 4, 10-11, 57-61, 88, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» АХА Страхування» 16 982, 00 гр. страхового відшкодування та 1 600, 00 гр. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку

для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя