Справа № 396/1756/16-ц
Провадження № 2/396/28/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Кухарської Н.А.,

за участю секретаря - Стеценко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Виконком Новоукраїнської ради про усунення перешкод у користуванні присадибною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулась до суду до відповідача з позовом про усунення перешкод у користуванні присадибною ділянкою, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку по вул. Нижчевокзальній, 53 в м. Новоукраїнка Кіровоградської області. Вищевказаний житловий будинок розташований на належній їй на праві власності земельній ділянці, площею 0,0157 га. Поряд з її домоволодінням у житловому будинку № 12 по пров. Гоголя в м. Новоукраїнка проживає відповідач по справі ОСОБА_2 в глибині двору якої знаходиться шиферна господарська споруда, яка розташована впритул до межі її ділянки. Влітку відповідач почала будувати капітальну споруду із шлакоблоку, а також облаштувала стічну яму з якої нечистоти потрапляють на город Верлан Г.П. Також споруди які знаходяться на території, яка належить ОСОБА_2 не облаштовані системою водовідведення, через що вся стічна вода потрапляє також на город позивача. Позивач вказує, що забудови відповідача перешкоджають їй повноцінно користуватись її земельною ділянкою. Позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні її земельною ділянкою, демонтувавши стічну яму.

В ході розгляду справи позивач збільшила позовні вимоги та просила судусунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться по вул. Нижчевокзальній, 53 шляхом зобов"язання ОСОБА_2 демонтувати всі забудови, які знаходяться на межі її та відповідача ділянок.

Представник позивача в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила демонтувати три господарські споруди, які знаходяться впритул до межі із земельною ділянкою позивача та перешкоджають позивачу користуватися своєю земельною ділянкою. Позовні вимоги просила задовольнити з викладених в позові підстав.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі та пояснила суду, що дійсно наявні тимчасові споруди, які побудовані без дозволів, однак, вони жодним чином не створюють перешкоди позивачу в користуванні її земельною ділянкою.

Представник відповідача в судовому засіданні просила в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки наявні тимчасові споруди на час розгляду справи в суді не створюють позивачу перешкоди, висновок експерта виконано без всіх необхідних правдивих даних, а тому позов є безпідставним, та недоведеним.

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та суду пояснив, що на території відповідча наявні тимчасові споруди, які побудовані впритул до межі позивача з порушенням вимог ДБН. Явних перешкож в користуванні виявлено не було, однак, водовідведення змонтоване з порушеннями.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, представника третьої особи, свідків, дослідивши наявні у справі матеріали, оцінивши та проаналізувавши всі наявні докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, та враховуючи положення цивільно-процесуального законодавства позивач повинен довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, повязує свою матеріально-правову вимогу, а суд повинен зясувати обставини, які повязані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини ст. 214 ЦПК України. При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який розташований за адресою: м. Новоукраїнка, вул. Нижчевокзальній, 53, що підтверджується договором купівлі - продажу жилого будинку з господарсько-побутовими будівлями від 22.09.2012 року ( а.с. 5-6).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0157 га, яка розташована за адресою Кіровоградська область, Новоукраїнський район, м. Новоукраїнка вул. Нижчевокзальна, 53 ( а.с. 8).

ОСОБА_2 є власником житлового будинку, який розташований за адресою: м. Новоукраїнка, пров. Гоголя, 12, що підтверджується договором дарування житлового будинку від 27.01.2004 року, який зареєстрований в Ульянівському бюро технічної інвентаризації ( а.с. 77) та є сусідом ОСОБА_1

Відповідно до акту від 21 грудня 2016 року, було встановлено, що було проведено обстеження присадибної ділянки по вул. Нижчевокзальна, 53 та сусідньої домоволодіння про. Гоголя, 12 в м. Новоукраїнка. Обстеженням встановлено наступне, що власниками будинку по пров. Гоголя, 12 зведено господарську будівлю (сарай), основа якої влаштована впритул до межі ділянки з частковими виступами в бік території ОСОБА_1; потоків нечистот на територію ділянки по вул. Нижчевокзальна, 53 виявлено не було. При обстежені будівель і споруд по пров. Гоголя, 12 було встановлено, що у побудованому сараю домашні тварини не утримуються, а лише зберігається кукурудза. В поряд розташованому навісі, що також розмішується по межі ділянок, було виявлено приямок, ймовірно для збору рідких відходів, при утриманні свиней. В даний час свині не утримуються, приямок не експлуатується та закладений цеглою. Відстань від будівель і споруд по пров. Гоголя, 12 до вікон будинку по вул. Нижчевокзальна, 53 становить 26, 7 м. Комісією спеціалістів було визначено, що господарська споруда (сарай) та літній навіс розміщені з порушенням пункту 3.25 ДБН 360-92** , а саме: не дотримана відстань між бічною межею ділянки та спорудою - 1 м. Санітарні розриви між сараєм та вікнами будинку по вул. Нижчевокзальна, 53 відповідають вимогам пункту 3.35 зазначених норм, якими передбачено, що сараї розміщюються від будинків на відстані не менше 15 м. Діючих вигрібних ям при обстеженні виявлено не було (а.с. 60).

Згідно висновоку судової будівельно-технічної експертизи № 17-269,270 з фототаблицею від 20.04.2017 року, встановлено, що покрівлі (даху) господарських будівель, які знаходяться впритул до межі земельної ділянки ОСОБА_1, за адресою: пров. Гоголя, 12 м. Новоукраїнка, що належить ОСОБА_2, та влаштування водовідведення з них не відповідають п. 3.25*, ДБН 360-92** «..Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.» На покрівлі «дровника» та сарю, для утримання худоби, встановлено водовідведення, але яке виконано неналежним чином, що не забезпечує надійного водовідведення з покрівлі цих забудов, незважаючи на те, що вони виходять на сусіднью територію земельної ділянки. Водовідведення здійснюється під межу, внаслідок чого вода з покрівлі відводиться на земельну ділянку по вул. Нижчевокзадьна № 53, квартал № 97 у м. Новоукраїнка. (дивись фото додаток №1).

Крім того, покрівля виходить за межи своєї земельної ділянки від 0,5 м до 0,8 м, а господарські будівлі виходять за межі своєї земельної ділянки від 0,2 м до 0,3 м на суміжню земельну ділянку, що порушує право власності на земельну ділянку ОСОБА_1.

Візуально обстежити самовільно збудований сарай для утримання худоби, власник домоволодіння ОСОБА_2 не наддала можливості експерту, а тому визначити в натурі порушення санітарних норм і правил, відведення стічних вод (нечистот) від господарських будівель експерт не мав можливості.

На час проведення експертизи власниками домоволодіння за адресою пров. Гоголя, 12, квартал № 97, м. Новоукраїнка не було надано ні проектну документацію на будівництво господарської споруди (сарай під дровник, та сарай для утримання худоби), ні дозволу на виконання будівельних робіт, виданого органом державного архитектурно-будівельного контролю. Відповідно ця господарська споруда визначається, як самозабудова, що порушує Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» Стаття 26. «Забудова територій» та Стаття 34. «Право на виконання будівельних робіт». Крім того Господарські будівлі по пров. Гоголя, 12 м. Новоукраїнка, які знаходяться впритул до межі земельної ділянки ОСОБА_1 та виходять за межі своєї земельної ділянки від 0,2 до 0,3м (а.с. 122-126).

Згідно акту від 08.06.2017 року, складеного робочою групою, було встановлено,що булопроведено обстеження меж присадибних ділянок по вул. Нижчевокзальна, 53 та по вул. Гоголя, 12 в м. Новоукраїнка, відповідно до якого, спеціалісти визначили, що господарські споруди по пров. Гоголя, 12 відносяться до тимчасових споруд. Влаштована система водовідведення на них не відповідає вимогам по влаштуванню подібних систем. Розміщені споруди по межі ділянки з частковим виступом до ділянки ОСОБА_1, що не відповідає пункту 3.25 ДБН 360-92** , а саме, не дотримана відстань між бічною межею ділянки та спорудою - 1м.

Згідно акту від 19.06.2017 року, складеного робочою групою, було проведено обстеження господарських споруд по пров. Гоголя, 12 в м. Новоукраїнка за присутності ОСОБА_2, відповідно до якого спеціалісти визначили, що господарські споруди по пров. Гоголя, 12 відносяться до тимчасових споруд. Розміщені споруди по межі ділянки з частковим виступом до ділянки ОСОБА_1, що не відповідає пункту 3.25 ДБН 360-92** , а саме, не дотримана відстань між бічною межею ділянки та спорудою - 1 м.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст 61 цього Кодексу.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його права, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберіганнямежових знаків тощо).

Відповідно до ст. 104 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Стаття 152 ЗК України вимагає, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № З038-VI (зі змінами) передбачено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Відповідно до Закону України «Про будівельні норми» від 05.11.2009 року № 1704- VI застосування будівельних норм або окремих положень є обов'язковим для всіх суб'єктів господарювання незалежно від форми власності, які провадять будівельну, містобудівну, архітектурну діяльність та забезпечують виготовлення продукції будівельного призначення.

Згідно роз'ясень, наданих Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» № 6 від 30.03.2012 року, самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391,396 Цивільного кодексу України, статтею 103 ЗК України.

Судом встановлено, що відповідно до правовстановлюючих документів ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який розташований за адресою: м. Новоукраїнка, вул. Нижчевокзальній, 53.Відповідач у справі є власником суміжної садиби за адресою м. Новоукраїнка, пров. Гоголя, 12. Відповідачем збудовано на належній їй земельній ділянці тимчасові впоруди без відповідної дозвільної документації та з порушенням норм, що підтверджується висновком експерта.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою сторін. Вказала, що на межі перешкод немає, а сторони між собою мають непряизні стосунки.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою сторін. Вказала, що дійсно на межі побудовані будівлі, однак, вони не створюють будь-яких перешкод позивачу в користуванні своєю земельною ділянкою, та стічні води на землю позивача не попадають.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він є чоловіком відповідача, а позивач є сусідкою. Вказав, що всі споруди побудовані на їх території, перешкод в користуванні позивачу вони не створюють, водовідведження він облаштував, а з часом його вдосконалить. Дозвіл на будівництво споруд їм надавали минулі власники.

Суд, відкидає покази свідків, які були допитані за клопотанням сторони відповідача в частині відсутності будь-яких перешкод в користуванні земельною ділянкою, оскільки ці твердження повністю спростовуються висновком експерта, відповідно до якого було встановлено, що господарські будівлі виходять за межі своєї земельної ділянки, що порушує право вланості ОСОБА_1 Крім того, дані особи не є фахівцями в галузі будівництва.

Посилання сторони відповідача на те, що наявні тимчасові споруди не потребують будь-яких дозволів та не створюють будь-яких перешкод в користуванні земельною ділянкою, суд відкидає, оскільки ці твердження повністю спростовуються зібраними по справі письмовими доказами, зокрема, висновком експерта та актами, які були складені із залученням фахівців у сфері будівництва.

Твердження сторони відповідача про те, що висновок експерта є сумнівним та складений без врахування всіх правдивих даних, суд відкидає, оскільки, будь-яких належних та допустимих доказів наведеним поясненням зі сторонм відповідача суду надано не було, експерта було попереджено про кримінальну відповідальність та суд визнає висновок експерта належним та допустимим доказом по даній справі.

При вирішенні справи по суті суд бере до уваги пояснення позивача щодо порушення відповідачем норм і правил при будуванні зазначених споруд, створення йому певних незручностей та перешкоджання тим самим вільно користуватися своєю власністю, крім того, пояснення представника позивача збігаються з змістом висновку експерта, та акту органу місцевого самоврядування від 08.06.2017 року, з якого вбачається, що господарські споруди по пров. Гоголя, 12 відносяться до тимчасових споруд. Влаштована система водовідведення на них не відповідає вимогам по влаштуванню подібних систем. Розміщені споруди по межі ділянки з частковим виступом до ділянки ОСОБА_1, що не відповідає пункту 3.25 ДБН 360-92** , а саме, не дотримана відстань між бічною межею ділянки та спорудою - 1м.

Крім того, порушення з боку відповідача норм та правил ДБН 360-92 підтверджено також висновком судово будівнельно-технічної експертизи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач у справі порушила права власника сусідньої земельної ділянки, з сусідом в стосунках добросусідства не перебуває, побудовані тимчасові споруди чинять перешкоди та порушують права позивача, а тому позов є обгрунтованим та доведеним, в зв'язку з чим підлягає задоволенню.

В ході розгляду справи представник позивача просила залишити судові витрати за позивачем та не наполягала на їх стягнення з відповідача, в зв'язку з чим, суд вважає за можливе залишити судові витрати за позивачем.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 57, 58, 60, 88, 169, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Виконком Новоукраїнської ради про усунення перешкод у користуванні присадибною ділянкою, - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_1, яка знаходиться за адресою: м. Новоукраїнка, вул. Нижчевокзальна, 53, - шляхом зобов'язання ОСОБА_2 демонтувати три тимчасові господарські споруди, які розташовані за адресою: м. Новоукраїнка, провулок Гоголя, 12 та розміщені впритул до межі земельної ділянки за адресою: м. Новоукраїнка, вул. Нижчевокзальна, 53.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з моменту проголошення.

Головуючий: Н. А. Кухарська