У Х В А Л А

Іменем України

справа № 610/979/15-ц

№ 6/610/38/2017

м. Балаклія 19.06.2017 року

Балаклійський районний суд Харківської області -

головуючий: Стригуненко В.М.,

за участі

секретаря: Паточка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання державного виконавця Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в:

19.06.2017р. до суду надійшло дане подання в порядку ст. 377-1 ЦПК України, яке обґрунтоване тим, що на виконанні у Балаклійському РВ ДВС перебуває виконавче провадження стосовно боржника ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання доньки - ОСОБА_2, 29.07.2009р.н., на користь ОСОБА_3 Боржник має заборгованість по аліментам, ухиляється від їх сплати. Кошти та майно, на які можливо звернути стягнення, відсутні. У 2014 році перетинала державний кордон України. Підставою для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України визначено невиконання зобов'язань, покладених судовим рішенням.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець просив розглянути подання за його відсутності.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері встановлений Законом України від 21 січня 1994 року № 3857-ХII «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (ділі Закон № 3857- ХII).

Згідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 3857- ХII, тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством.

Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857- ХII таким випадком є ухилення громадянина України від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону "Про виконавче провадження", зокрема, утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; надання у строк, встановлений державним виконавцем, декларації про свої доходи та майно та повідомляти про зміну цих відомостей; своєчасно з'являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Розділом XIІІ «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона вїзду в Україну» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, передбачено зміст подання державного виконавця при зверненні до суду. Подання обов'язково повинно містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» № 3857- XII, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Отже, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Зазначена позиція викладена Верховним Судом України у листі від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Таким чином, обов'язковою передумовою для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України є ухилення його від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Судовим розглядом встановлено, що за рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 06.04.2015р., що набрало законної сили, з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_2, 29.07.2009р.н., в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів, починаючи з 19.03.2015р. до досягнення дитиною повноліття.

23.04.2015р. за постановою державного виконавця Відділу ДВС Балаклійського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого 21.04.2015р. на підставі вказаного судового рішення.

ОСОБА_1 має заборгованість за аліментами, яка згідно складеному державним виконавцем розрахунку станом на 01.06.2017р. становить 36637,25 гривень.

Жодного платежу в рахунок сплати аліментів ОСОБА_1 не здійснено.

На запити державного виконавця стосовно ОСОБА_1 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна отримано інформаційну довідку про зареєстровану на ім'я ОСОБА_1 1/4 частку у праві приватної спільної часткової власності на квартиру, розташовану за адресою: Харківська область, м. Балаклія, площа Ростовцева, б. 9, кв. 18. Згідно відповідей Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, та про осіб-боржників, які отримують пенсію інформацію не знайдено. У БД «АМТ» інформацію про зареєстровані на ім'я ОСОБА_1 транспортні засоби не знайдено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копія постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження надсилається адресату рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Матеріали справи не містять даних, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилалась ОСОБА_1 та вона отримала копію постанови.

В справі взагалі відсутні дані, що боржник обізнаний про наявність виконавчого провадження.

Судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів від 06.04.2015р. було ухвалено за її відсутності, копію рішення будо направлено рекомендованим листом з повідомленням за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 та нею особисто не отримано було вручено стягувачу ОСОБА_3

25.04.2017р. під час виходу державного виконавця за зареєстрованим місцем проживання боржника ОСОБА_1 (м. Балаклія Харківської області, площа Ростовцева, б. 9, кв. 18) було встановлено, що боржник з 2014 року не проживає за вказаною адресою, місце її проживання невідоме, про що державним виконавцем було складено відповідний акт.

За інформацією Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 протягом 2014 року неодноразово перетинала державний кордон України, останній раз зафіксовано її виїзд з території України 22.10.2014р.

Інформація про в'їзд ОСОБА_1 на територію України після вказаної дати відсутня.

Тому, немає достатніх підстав вважати, що боржник добровільно не виконала вимоги виконавчого документу.

Отже, будь-яких доказів ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду, державний виконавець, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надав.

Крім того, в порушення п. 3 Розділу ХІІІ Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮ України від 02.04.2012р. № 512/5, зареєстрованої в МЮ України 02.04.2012р. за № 489/20802, п. 3 про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець не повідомив боржника, оскільки докази про це не були долучені до подання.

За таких умов, з огляду на те, що суд негайно розглядає подання, а державним виконавцем не надано достатньо доказів на підтвердження вимог свого подання, суд вважає за необхідне відмовити йому у задоволенні цього подання. Відмова не позбавляє державного виконавця права на повторне звернення до суду з наданням та врахуванням вищевказаних даних.

На підставі викладеного, керуючись ст. 377-1 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У задоволенні подання відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання її копії.

Головуючий В.М. Стригуненко