Справа №577/151/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Кравченко В. О.
Номер провадження 22-ц/788/1025/17 Суддя-доповідач - Бойко В. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі: головуючого- Бойка В. Б.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 березня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з вказаним позовом, в якому свої вимоги обґрунтовувала тим, що внаслідок раніше укладеного договору дарування їй повернуто нерухомість, а саме : зварювальний цех літ. « М-1 », площею 348,8 кв.м та чергову літ. « К-1 » площею 14,8 кв.м, що розташовані по АДРЕСА_1. Проте вказаною нерухомістю без будь-якої правової підстави користується ОСОБА_3, при цьому добровільно звільнити відмовляється.

Просила зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні належної їй на праві приватної спільної часткової власності нерухомості, а саме зварювальним цехом літ. « М-1 », площею 348,8 кв.м та чергової літ. « К-1 » площею 14,8 кв.м, що розташовані по АДРЕСА_1, шляхом звільнення зазначених приміщень.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні належної ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності нерухомості, а саме зварювальним цехом літ. « М-1 », площею 348,8 кв.м та черговою літ. « К-1 » площею 14,8 кв.м, що розташовані по АДРЕСА_1, шляхом звільнення зазначених приміщень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 640 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

При цьому вказує, що 31 жовтня 2014 року між ним та ОСОБА_5 був укладений договір оренди майна з подальшим викупом нежитлових приміщень - зварювального цеху та чергової, строк дії договору до 30 жовтня 2017 року. Зазначає, що за змістом п. 10.7 договору перехід права власності до іншої особи не є підставою для припинення дії договору. Тобто, на даний час, він може користуватися вказаними приміщеннями.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення представника позивача проти задоволення скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до приписів ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржуване рішення суду відповідає не в повній мірі.

Як встановлено судом першої інстанції та як вбачається із матеріалів справи, 05 серпня 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір про розірвання договору дарування, відповідно до умов якого ОСОБА_5 передав позивачці одержані по договору дарування частини будівлі та споруди бази від 07 жовтня 2014 року 3/50 частини будівель та споруд бази, розташовані за адресою АДРЕСА_1 і складаються зі зварювального цеху літ. « М-1 », пл.348,8 кв.м та чергової літ. « К-1 », пл.14,8 кв.м ( ідеальна частка 3/50) ( а.с. 5-6 ). Також право власності ОСОБА_4 підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно ( а.с. 8-9 ).

З акту огляду приміщення від 17 серпня 2016 року вбачається, що приміщення зварювального цеху та чергової використовуються ОСОБА_3 ( а.с. 10-11 ).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 є власником нерухомого майна - зварювального цеху та чергової, яким користується ОСОБА_3 Суд вказав, що право власності ОСОБА_4 порушене та підлягає захисту у спосіб передбачений ст. 391 ЦК України, а саме усунення перешкод у користуванні належним позивачці майном шляхом звільнення відповідачем вказаних приміщень.

Проте, погодитися з такими висновками суду неможливо з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 07 жовтня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений договір дарування, відповідно до якого позивачка подарувала ОСОБА_5 3/50 частин будівлі та споруди бази, що розташовані по АДРЕСА_1 ( а.с. 5 ).

31 жовтня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір оренди майна, відповідно до умов якого відповідачу передано в строкове платне користування майно, а саме : зварювальний цех та чергову. Строк оренди складає 2 роки 11 місяців та 29 днів.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк ( ч. 1 ст. 759 ЦК України ).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних права та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 10.7 договору оренди передбачено, що перехід права власності на майно до іншої особи ( не орендарю ) не є підставою для припинення дії договору і зберігає його чинність для нового власника з усіма правами та обов'язками.

Відповідно приписів ст. 770 ЦК України, у разі зміни власника речі, переданої у найм ( оренду ), до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Отже, зі змісту зазначених положень договору та закону вбачається, що перехід права власності на майно передане в оренду не є підставою для припинення дії договору оренди майна.

ОСОБА_4, як власник нерухомого майна - зварювального цеху та чергової, автоматично набула прав і обов'язків орендодавця за договором оренди майна і повинна їх виконувати до закінчення строку дії договору.

Крім того, як убачається з договору про розірвання договору дарування від 05 серпня 2016 року, сторони не погоджували припинення дії договору оренди майна, укладеного між попереднім власником ОСОБА_5 та ОСОБА_3

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та безпідставно ухвалив рішення, яким зобов'язав ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні належної ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності нерухомості, а саме зварювальним цехом та черговою шляхом звільнення зазначених приміщень.

Згідно ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є : неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Таким чином, з урахуванням того, що судом першої інстанції не повно встановлені обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

У відповідності до ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 704 грн. 00 коп. за апеляційний перегляд рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 березня 2017 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 704 грн. 00 коп. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -