справа № 202/3982/17
провадження № 4-с/202/36/2017
УХВАЛА

15 червня 2017 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Бєльченко Л.А., ознайомившись із скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», на дії старшого державного виконавця Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з даною скаргою та просив зупинити виконання постанови відділу ДВС Прилуцького МРУЮ від 12.03.2013 року про стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 9126,70 грн. по виконавчому провадженню № 36904315; визнати неправомірними дії державного виконавця відділу ДВС Прилуцького МРУЮ щодо виведення в окреме провадження постанови про стягнення з нього виконавчого збору та скасувати постанову ДВС від 12.03.2013 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 9126,70 грн. по виконавчому провадженню № 36904315.

Вважаю, що у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 слід відмовити, у зв'язку з тим, що скарга не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Так, відповідно до розяснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», відповідно до статей 28, 41, 89 Закону про виконавче провадження при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, повязаних із організацією та проведенням виконавчих дій.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим, справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженням стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Як убачається із скарги ОСОБА_1, останній оскаржує саме постанову державного виконавця щодо стягнення з нього виконавчого збору.

З огляду на це, дана скарга не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, вважаю необхідним відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження за його скаргою на дії старшого державного виконавця Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 на підставі п.1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Відповідно до ст.. 18, 19 КАС України заявник має право звернутися з адміністративним позовом до відповідного окружного адміністративного суду.

Керуючись ст. 122 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження по справі за скаргою на дії старшого державного виконавця Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення через суд першої інстанції.

Суддя Бєльченко Л.А.