Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гончарука В.П.

при секретарі Красновій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : ЖБК ,,Буревісник -3" про демонтаж перегородки до допоміжного приміщення житлового будинку, суд, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа : ЖБК ,,Буревісник - 3" про демонтаж перегородки до допоміжного приміщення житлового будинку мотивуючи свої вимоги тим, що він мешкає в квартирі № 319 адресою: АДРЕСА_1. Влітку 2014 року відповідачка ОСОБА_2 яка мешкає в квартирі № 321 самочинно, без його згоди перекрила доступ до допоміжного приміщення, шляхом встановлення металевої перегородки в поза квартирному коридорі до сміттєзбірника на дев'ятому поверсі, що спричинило ряд незручностей, а саме: в коридорі стало темно, перегородка відсікла систему опалення, холодне повітря та тютюновий дим потрапляє до квартири при відкриванні вхідних дверей. На неодноразові звернення про демонтаж металевої перегородки відповідачка, не реагує.

Листом Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 05.12.2014 року за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 стосовно встановлення металевої перегородки в поза квартирному коридорі до сміттєзбірника повідомлено, що голові правління ЖБК ,,Буревісник -3" доручено усунути вказані порушення.

Станом на день подання позову до суду перегородку демонтовано не було.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі з обставин викладених в позовній заяві, при цьому в ході судового розгляду позивач та його представник не змогли пояснити в чому саме порушуються права позивача шляхом встановлення перегородки та обмеження доступу до сміттєпроводу.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував зазначаючи, що право позивача встановленням спірної перегородки не порушується..

В судовому засіданні представник третьої особи: ЖБК ,,Буревісник -3" позовні вимоги не підтримав, зазначаючи, що позовні вимоги позивача є необґрунтовані та надумані, вказуючи на те, що встановлення спірних перегородок було встановлено за погодженням з ЖБК з метою запобігання засмічення та зменшення втрати тепла в будинку.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про демонтаж перегородки до допоміжного приміщення житлового будинку не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

У рішенні Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року, № 4-рп/2004, зроблено висновок, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир.

Відповідно до ч.1 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 Житлового кодексу УРСР, громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування.

Відповідно до п.3,5,6,7 ,,Правил користування приміщеннями житлових будинків , затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року зі змінами , затвердженими Постановою КМУ від 24.01.2006 року № 45 власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку за призначенням , забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій , що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян.

Згідно з п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Отже, право наймача на будь-яке переобладнання житлового будинку обмежується інтересами інших громадян, які проживають у будинку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 в літку 2014 року на дев'ятому поверсі будинку 7 по вул. Райдужна в місті Києві було встановлено у коридорі загального користування біля ліфта металеву перегородку з дверима.

Встановлення перегородки відбулося на підставі Протоколу № 9 засідання правління ЖБК ,,Буревісник -3" від 01.11.2010 року яким було надано дозвіл всім хто має можливість відокремити території біля сміттєзбірників на поверхах в цілях збереження вікон, заміни радіаторів, зменшення прибирання території, заборони курити та збиратися невідомих осіб які проникають у під'їзди.

Вказаний протокол на даний час є чинним та не скасований.

Мешканцями квартир № 321,320,297,311,309,308,318,320 було надано дозвіл на відокремлення і установки дверей біля сміттєзбірника, відповідно до заяви від 22.12.2014 року.

Водночас як було встановлено в судовому засіданні відповідачем не було отримано дозволу від власника квартири № 319 - ОСОБА_1 на встановлення на дев'ятому поверсі металевої перегородки в поза квартирному коридорі до сміттєзбірника.

Відповідно п.п. 1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Відповідно ч.2 п.п. 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року № 76, перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Відповідно ч.2 п.п. 1.4.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року № 76, у разі, якщо самовільне перепланування або переобладнання приводить до погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушуються права інших споживачів, зазначені роботи виконуються виконавцем послуг, питання відшкодування вартості цих робіт власником, наймачем (орендарем) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення вирішується у судовому порядку.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що надані стороною позивача докази підтверджують факт встановленої на дев'ятому поверсі будинку № 7 по вул. Райдужна м. Києва металевої перегородки в поза квартирному коридорі до сміттєзбірника, суд приходить до висновку

Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до п.1 ч. 1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільною судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Як зазначається в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Як вбачається в ході судового розгляду позивач не навів в чому саме полягає порушення його прав встановленням оспорюваної перегородки.

Керуючись ст.ст. 177, Житлового кодексу Української РСР, Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року № 76, ст. ст. 3, 11, 57-61, ст. 382,369 ЦК, 88, 208, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : ЖБК ,,Буревісник -3" про демонтаж перегородки до допоміжного приміщення житлового будинку - відмовити.

. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів після його проголошення в судовому засіданні, а учасниками судового розгляду, які не брали участь у справі протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: