Справа № 310/3443/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Бердянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Бердянське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті в якій зазначила, що 19.06.2016 року померла її мати - ОСОБА_2 При зверненні до відділу реєстрації актів громадського стану по місту Бердянську з метою державної реєстрації смерті ОСОБА_2 зясувалось, що за наданим лікарським свідоцтвом про смерть не можливо вчинити зазначені дії, оскільки документи, які видані на тимчасово непідконтрольній території не мають юридичної сили на території України. Просила встановити факт смерті ОСОБА_2, яка померла 19 червня 2016 року в м. Макіївці Гірняцького району Донецької області.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 25).

Представник Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності у якій зазначив, що заперечень проти задоволення заяви не має (а.с. 26).

Представник Бердянського обєднаного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області в судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності (ас. 27)

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ про смерть встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України.

Пунктом «ґ» ч. 1 розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України», затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Із свідоцтв про народження серії І-БП №216715 від 07.06.2017 року (а.с. 11) та про укладення шлюбу серія І-БП № 300871 від 30.08.1975 року видно, що заявник є донькою ОСОБА_2

Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується, копією довідки про причини смерті (до форми № 106/у № 161) від 20.06.2016 року, виданої центром медико-санітарної допомоги № 2 м. Макіївка (а.с. 7), посвідченням № 2663 спеціалізованого комунального підприємства «Благоустрій» від 20.06.2016 року щодо проведення поховання (а.с. 6), свідоцтвом про смерть від 21.06.2016 року, яке видано Гірняцьким відділом РАГС м. Макіївка (а.с. 9), лікарським свідоцтвом про смерть № 161 від 20.06.2016 року, виданим центром медико-санітарної допомоги № 2 м. Макіївка (а.с. 18).

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням КМУ № 1085-р від 7 листопада 2014 р., на території міста Макіївка Донецької області органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Даючи оцінку доказам, що надані суду на підтвердження факту смерті ОСОБА_2, які видані органами на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey». «Cypms v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic о f Moldova and Russia». «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій територій треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Суд вважає, що позасудовим шляхом ОСОБА_1 не має можливості отримати документ, що підтверджує факт смерті її матері, оскільки 12.12.2016 року керівником Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки заявником для підтвердження факту смерті предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 8).

Таким чином, судом встановлено, що реєстрація смерті ОСОБА_2 в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась і за встановлених обставин є неможливою, тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215, 256-259 ЦПК України, ЗУ «Про реєстрацію актів цивільного стану», «Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», «Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті 19 червня 2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Місце народження: Україна, Сумська область, Конотопський район, село Землянка. Місце смерті: Україна, Донецька область, місто Макіївка, Гірняцький район, вул. Арсенальна, буд. 110. Причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя