УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Мостової Г.І,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних та моральних збитків, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою, поданою представником ОСОБА_5 - ОСОБА_6, на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування 3 012 грн 24 коп. матеріальних та 30 тис. грн моральних збитків, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка сталася 28 серпня 2005 року з вини відповідача, який керував автомобілем марки «Тойота Лексус RX 300», державний номер НОМЕР_1, та вчинив наїзд на позивача у справі.

Свої вимоги ОСОБА_4 обґрунтував тим, що внаслідок вказаного ДТП йому було заподіяно значних тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які потребували складного та тривалого часу лікування.

Крім пов'язаних з ДТП матеріальних витрат на лікування, тощо, в загальному розмірі 3 012 грн 24 коп., ОСОБА_4 поніс і моральних збитків, які просив суд, разом з понесеними у справі судовими витратами, стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 3 012 грн 24 коп. в рахунок компенсації моральних збитків, 25 тис. грн моральної шкоди, 1 500 грн витрат на правову допомогу, 940 грн 80 коп. витрат на проведення судової автотехнічної експертизи.

Стягнуто з відповідача на користь Держави 487 грн 20 коп. судового збору.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року заочне рішення районного суду змінено в частині стягнутих з відповідача на користь позивача грошових сум та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 829 грн 28 коп. матеріальної шкоди, 20 тис. грн моральної шкоди 1 829 грн 17 коп. судових витрат.

В іншій частині судове рішення районного суду залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить скасувати заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року і ухвалити у справі нове судове рішення про відмову в позові у повному обсязі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального і матеріального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи у справі судове рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості у задоволеній судом його частині.

Апеляційний суд встановив, що позивачем доведено матеріальні збитки які пов'язані з ДТП лише на загальну суму 829 грн 28 коп., та, керуючись нормами ч. 2 ст. 1187 ЦК України, дійшов обґрунтованих висновків про необхідність покладення відповідальності по відшкодуванню таких збитків на відповідача у справі, як належного володільця джерела підвищеної небезпеки яким завдано позивачеві збитків.

Стягуючи з відповідача на користь позивача 20 тис. грн моральної шкоди, апеляційний суд керувався положеннями ч. 2 ст. 1167 ЦК України і виходив з обґрунтованості вимог позивача при стягнення з відповідача компенсації такої шкоди та часткової доведеності і обґрунтованості позивачем розміру такої шкоди.

Питання щодо розподілу судових витрат, апеляційним судом вирішено з урахуванням положень ст. ст. 88 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги та наявні у матеріалах справи документи не спростовують висновків апеляційного суду про часткову обґрунтованість і доведеність позову, а тому колегія суддів касаційного суду вважає, що ухвалене у справі судове рішення суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим і касаційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 332, 335, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Т.Л. Ізмайлова

О.В.Кадєтова

Г.І. Мостова