Справа №577/916/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Кравченко В. О.
Номер провадження 22-ц/788/1024/17 Суддя-доповідач - Ткачук С. С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 травня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа - Виконавчий комітет Конотопської міської ради Сумської області, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом, ОСОБА_3 просила суд постановити рішення про позбавлення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, вирішити питання судових витрат.

Свої вимоги мотивувала тим, що у 2007 року вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну дитину - Нікіту. Після народження дитини стосунки між ними погіршились, внаслідок чого припинились відносини між ними та вони почали проживати окремо. Відповідач покладених на нього законом батьківських обов'язків не виконує, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.05.2017 року було зупинено провадження у даній справі до розшуку відповідача.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу та відновити провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що за положеннями норм національного та міжнародного права, не вирішення питання позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина - Нікити може значно порушити права та інтереси дитини, тому місцевий суд повинен був розглянути справу на підставі наявних доказів, які, вважає, є достатніми для висновку про невиконання відповідачем своїх батьківських прав.

В судому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав і просив задовольнити.

Відповідач, як встановлено, перебуває в розшуку органами Національної поліції.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, у заяві до суду просив розглянути справу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що вирішення спору без участі відповідача є неможливим, оскільки останній більше 4-х років перебуває у розшуку, його місце проживання невідоме. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом та застосовується у виняткових обставинах, а за відсутністю батька дитини суд не може встановити причини невиконання ним батьківських обов'язків, а саме через навмисне переховування чи з об'єктивних підстав.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається з цивільної справи, батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 10).

За рішенням Соснівського райсуду м. Черкаси на користь позивача стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 по день досягнення повноліття.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22.04.2013 року за поданням держвиконавця у зв'язку з примусовим стягненням з відповідача аліментів, оголошено в розшук ОСОБА_5 та направлено ухвалу для виконання до органів внутрішніх справ (а.с. 15).

Станом на 11.05.2017 року відповідач значиться в Розшуковому обліку МВС як особа, яка переховується від органів влади (а.с. 44).

З позовної заяви вбачається, що вимоги ОСОБА_3 мотивовані ухиленням відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що також підтверджується рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.06.2012 року про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_6 (а.с. 12).

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Обставини, які дають підстави для позбавлення за рішенням суду батьківських прав викладені у ч. 1 ст. 164 СК України, серед яких зазначено про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з приписами пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що при вирішенні спорів про позбавлення батьківських прав суд повинен виходити перш за все з фактичних інтересів дитини, досліджувати в сукупності усі обставини справи, перевірити усі наявні докази щодо ухилення одного з батьків по виконанню своїх обов'язків по вихованню дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції в порушення вказаних приписів закону та норм міжнародного права дійшов передчасного висновку про неможливість розгляду справи без участі відповідача, при цьому не вжив заходів витребування висновку від органу опіки та піклування за місцем реєстрації відповідача щодо заявлених вимог, який є обов'язковим для розгляду такої категорії справ, зупинив провадження у справі.

Отже, через неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, ухвала суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції на підставі вимог п. 1 ч.1 ст. 311 ЦПК України.

Враховуючи, що апеляційна скарга представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 підлягає задоволенню, то питання відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає вирішенню по завершенню розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 травня 2017 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і не підлягає касаційному оскарженню, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Судді: