МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_________________________________________________________
Номер провадження №6/521/33/17
УХВАЛА

31 травня 2017 року м.Одеса

Малиновський районний суду м. Одеси у складі:

судді Маркарової С.В.

за участю секретаря судового засідання Славової К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву старшого державного виконавця Малиновського Відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення порядку виконання судового рішення по цивільній справі №521/15841/13-ц (боржник ОСОБА_2),-

ВСТАНОВИВ:

24.11.2016 року державний виконавець звернувся із заявою про встановлення порядку виконання судового рішення від 15.05.2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та виселення.

В обґрунтування заяви виконавець послався на те, що на примусовому виконанні у Малиновському відділі ДВС Одеського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження (виконавчий листа №521/15841/13ц від 04.08.2016 року).

Так, за рішенням апеляційного суду Одеської області від 24.06.2015 року в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 27.12.2011 року в розмірі 12628818,5 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2, визначений спосіб реалізацій предмета іпотеки шляхом надання ОСОБА_3 права продажу предмету іпотеки - квартири №34, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 49, шляхом укладення від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу предмета іпотеки із будь-якою особою-покупцем за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки майна, встановленої субєктом підприємницької діяльності; ОСОБА_2 виселена з вищевказаної квартири.

При примусовому виконанні судового рішення був встановлений факт реєстрації в квартирі неповнолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Виконавець стверджував, що з метою реалізації вищевказаного майна, звернувся за попереднім дозволом до органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради.

05.10.2016 року виконавець отримав відмову, що стало підставою звернення із заявою до суду.

Державний виконавець в судовому засіданні заяву підтримав, пояснивши, що фактично порушує питання про встановлення способу виконання судового рішення, за яким рішення апеляційного суду Одеської області підлягає виконанню без згоди органу опіки та піклування на примусову реалізації квартири АДРЕСА_2.

Представник стягувача ОСОБА_3 в судовому засіданні просив заяву задовольнити, пославшись на неможливість виконання рішення суду, порушення прав стягувача.

Представник ОСОБА_2 в останнє судове засідання не зявився, повідомлений про розгляд заяви належним чином (розписка учасників процесу), в процесі розгляду заяви заперечував проти задоволення заяви.

Дослідивши матеріали заяви, матеріали з виконавчого провадження, матеріали цивільної справи №521/15841/13ц, заслухавши доводи учасників виконавчого провадження суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 24.06.2015 року:

- в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 27.12.2011 року в розмірі 1 262 8818,5 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2

-визначений спосіб реалізацій предмета іпотеки шляхом надання ОСОБА_3 права продажу предмету іпотеки - квартири №34, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 49, шляхом укладення від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу предмета іпотеки із будь-якою особою-покупцем за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки майна, встановленої субєктом підприємницької діяльності

-ОСОБА_2 виселена з вищевказаної квартири.

Рішення суду набрало законної сили.

04.08.2016 року Малиновським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист, за заявою стягувача відкрито виконавче провадження.

За інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно №66773741 від 29.08.2016 року іпотекодержателем квартири №34, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 49, є ОСОБА_3

Відповідно до довідки виписки з будинкової книги про склад сімї та реєстрацію від 31.08.2016 року в цій квартирі є зареєстрованим місце проживання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В процесі виконання судового рішення державний виконавець керуючись ч. 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» з метою реалізації іпотечного майна звернувся за попереднім дозволом до органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради.

05.10.2016 року органом опіки та піклування Малиновської районної адміністрацією відмовлено у наданні такого дозволу.

Вказані обставини унеможливлюють виконання судового рішення.

Так, відповідно до статті 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ розглядає питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення.

Основний закон - Конституція України встановлює, що судовi рiшення, якi набрали законної сили, є обовязковими до виконання для всiх органiв державної влади, органiв мiсцевого самоврядування, їхнiх посадових осiб, обєднань громадян та iнших юридичних осiб i громадян.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Європейський суду з прав людини, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обовязкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Зазначене узгоджується із Законом України «Про виконавче провадження», за яким виконавець повинен вчинити всі необхідні дії для виконання рішення суду.

Боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (стаття 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Так, в даному випадку судом вирішується питання про встановлення порядку виконання вже існуючого судового рішення шляхом надання судом дозволу на реалізацію квартири, а не вирішення спору про звернення стягнення на предмет іпотеки по суті.

Відповідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Так, реєстрація місця проживання неповнолітньої дитини не є підставою, за якої рішення суду при встановленні порядку його виконання шляхом реалізації квартири боржника не може бути виконано з наступних підстав:

У підпункті 4.5.9 пункту 4.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, чинної на час звернення виконавця до органу опіки у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають неповнолітні, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, державний виконавець звертається до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Якщо судом не встановлено (змінено) спосіб і порядок виконання, державний виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 47 Закону.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 177 СК батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки і піклування поміж іншого вчиняти такі правочини щодо її майнових прав, як укладення договорів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, у тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири.

Аналогічне, але розширене положення міститься в ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» - батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобовязуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобовязання.

Частиною 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» передбачено, що для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Оскільки реалізація нерухомого майна боржника здійснюється в примусовому порядку як завершальна стадія судового провадження та примусового виконання рішень інших органів у разі невиконання їх у добровільному порядку (преамбула та ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження»), майно у виконавчому провадженні реалізується без волевиявлення власника майна (боржника), або осіб, які мають право на користування цим майном, в тому числі і неповнолітніх дітей.

Крім того, в даному випадку на заяву державного виконавця про встановлення порядку виконання судового рішення в межах виконавчого провадження не поширюються вищезазначені норми Закону України «Про охорону дитинства» та Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» оскільки реалізація майна в рахунок заборгованості боржника не є угодою або правочином.

Зазначене узгоджується і з самим Законом України «Про виконавче провадження», в редакції на час проведення виконавцем виконавчих дій, яким не передбачено обов'язку державного виконавця на отримання дозволу органу опіки та піклування на здійснення відчуження нерухомого майна боржника, право власності на яке або право користування яким мають неповнолітні діти, та реалізація такого майна не ставиться в залежність від отримання/неотримання такого дозволу.

Оскільки надання державному виконавцю права дозволу на реалізацію майна не є зміною предмета позову, а представляє собою встановлення порядку виконання рішення суду, звернення державного виконавця із останнім є обґрунтованим в сенсі ст. 373 ЦПК України, відповідає принципу обовязковості та фактичної можливості виконання судового рішення.

При таких обставинах, суд вважає, що заява державного виконавця про встановлення порядку виконання судового рішення в межах виконавчого провадження (боржник ОСОБА_2М.)відповідає вимогам закону та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 373 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву старшого державного виконавця Малиновського Відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення порядку виконання судового рішення по цивільній справі №521/15841/13-ц (боржник ОСОБА_2) задовольнити.

Встановити порядок виконання судового рішення по цивільній справі №521/15841/13-ц шляхом надання ОСОБА_3 права продажу предмета іпотеки квартири АДРЕСА_2 шляхом укладення від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу предмета іпотеки із будь-якою особою покупцем за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки майна, встановленої субєктом підприємницької діяльності без згоди органу опіки та піклування на примусову реалізації квартири АДРЕСА_2.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подання в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя С.В. Маркарова