ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2126/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2017 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Шклянки М.П.

при секретарі Галян Л.В., Кубів С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ПАТ Комерційний Банк „ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

ПАТ Комерційний Банк „ПРИВАТБАНК" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором у розмірі 36 551,75 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 14 159,53 грн., заборгованості по відсоткам у розмірі 19 275,47 грн., заборгованості по комісії у розмірі 900 грн. та штрафу у розмірі 2 216,75 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору, відповідач зобов'язалася здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші передбачені договором платежі. Однак, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, у зв'язку з чим за нею утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, в матеріалах справа наявна заява представника про розгляд справи без його участі.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні заперечували щодо позовних вимог, просили в позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 30 листопада 2007 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_3 укладено договір № б/н на відкриття карткового рахунку та обслуговування картки, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно з п. 3.2 та п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку та клієнт дає банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком.

Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі.

30 листопада 2007 року ОСОБА_3 відкрила в ПАТ КБ Приватбанк картковий рахунок для отримання заробітної плати та пенсії.

Для відкриття рахунку остання підписала заяву, в якій кредитний ліміт визначений в сумі 500 грн.

22 вересня 2014 року на телефон ОСОБА_3 надійшло 7 sms- повідомлень про зняття грошових коштів з карт НОМЕР_1(кредитна), НОМЕР_2(зарплатна), НОМЕР_3(пенсійна). По телефону відповідачка намагалась зв'язатися з банком, однак автовідповідач повідомив, що її номер не зареєстрований. Через деякий час, їй зателефонували з банку і повідомили про зняття коштів. По телефону ОСОБА_3 повідомила банк про несанкціоноване списання грошових коштів та попросила заблокувати картки. За її проханням картки були заблоковані (кредитна, зарплатна, пенсійна ).

25 вересня 2014 року відповідачка ще раз звернулась до банку з письмовою заявою про несанкціоноване списання грошових коштів, на яку отримала відповідь 20.1.0.0.0/7-20140925/934 про те, що начеб то нею були порушені умови і правила надання банківських послуг, і як наслідок треті особи, використовуючи інформацію про номер картки, CCV2 код, та термін дії картки здійснили несанкціоноване списання грошових коштів. Рекомендували звернутись до правоохоронних органів.

Згідно виписки за період з 01.09.2014 року по 02.10.2014 року, 22.09.2014 року були здійснені несанкціоноване списання грошових коштів:

-з карти НОМЕР_1: Інтернет магазин WM FACTOR MONEY ORD- 2903.11, 2903.11, 2954.95, 2954.95, 2954.95, всього 14671,07 грн.

-з карти НОМЕР_4: 500 грн. Телеком услуги, Київстар, Дніпропетровськ, Наб. Победы 30-,

-з карти НОМЕР_3: 2954,95 грн. Інтернет магазин WM FACTOR MONEY ORD-

Як пояснила в судовому засіданні відповідачка, вона ніколи і нікому свої картки не передавала, інформацію з них не розголошувала. В інтернет магазинах не розраховувалась, дані з банківських карток не залишала.

Судом встановлено, що банк частково визнав несанкціоноване списання, і 29.09.2014 року повернув 500 грн. на карту НОМЕР_4 (телеком послуги).

З приводу несанкціонованого списання грошових коштів з карт, ОСОБА_3 звернулась до правоохоронних органів. З цього приводу Слідчим відділом Солом'янського району м. Києва було відкрито кримінальне провадження 0008812, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від ЗО квітня 2010 року № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

З цього приводу Верховного Суд України в справі № 6-71цс15 виклав правову позицію: Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, касаційний суд дійшов помилкового висновку про вину ОСОБА 1 як підставу цивільно- правової відповідальності.

Таким чином, ПАТ КБ ПРИВАТБАНК не вжив усіх передбачених законами заходів безпеки, не зарахував на рахунок користувача списані з її картки кошти, крім того, позивачем не подано жодного доказу, що ОСОБА_3 своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Виходячи з викладеного, у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.10; 11; 60; 79; 88; ч.3 209; 213-215 ЦПК України, на підставі ст. 1073 ЦКУкраїни, ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ПАТ Комерційний Банк „ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СУДДЯ: