Справа № 363/1184/17 Головуючий у І інстанції Войнаренко Л. Ф.
Провадження № 22-ц/780/3125/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

13 червня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючогосудді: ОСОБА_1,

суддів: Білоконь О.В., Голуб С.А.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 24 квітня 2017 року у справі за скаргою представника боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Мовчун Тетяни Сергіївни відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, посилаючись на те, що 09 березня 2017 року головним державним виконавцем Мовчун Т.С. відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження №53540678 на підставі виконавчого листа №363/1447/13-к, виданого 30.09.2014 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 50000 грн.

Заява про виконання рішення суду зареєстрована в ВДВС Вишгородського районного управління юстиції 07 березня 2017 року і до цього моменту жодних дій стягувачем направлених на примусове виконання рішення суду не вчинялось.

Скаржник просив визнати неправомірними дії держвиконавця з підстав порушення строків винесення постанови про відкриття виконавчого провадження; неправомірні дії держвиконавця з відкриття виконавчого провадження понад встановлений цим Законом річний строк звернення з виконавчим листом до виконання, у звязку з чим, також просив скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, зобовязавши держвиконавця винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 24 квітня 2017 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі представника боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить у звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права ухвалу суду скасувати і скаргу задовольнити.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд виходив з того, що 17 лютого 2017 року головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого листа №363/1447/13-к, виданого 30.09.2014 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошових коштів у звязку з тим, що виконання не відбулось, оскільки боржник вибув з СІЗО. Одночасно розяснено право повторного предявлення виконавчого документа до виконання за місцем проживання боржника чи за місцем знаходження його майна.

За заявою стягувача 9 березня 2017 року головним державним виконавцем Мовчун Т.С. відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом.

Порушення строку предявлення виконавчого листа, виданого 30.09.2014 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 50000 грн., не вбачається, у звязку з чим дії держвиконавця вчинені в межах його повноважень, відповідно до вимог закону.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 383 ЦПК України боржник має право звернутися до суду із скаргою, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено його права чи свободи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Тобто після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання у звязку з його пред'явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Як правильно було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що виконавчий лист №363/1447/13-к, виданий 30.09.2014 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 50000 грн. знаходився на виконанні в Шевченківському районному відділу державної виконавчої служби м. Києва, з якого повернутий стягувану постановою держвиконавця від 17 лютого 2017 року в звязку з тим, що виконання не відбулось, оскільки боржник вибув з СІЗО. Одночасно розяснено право повторного предявлення виконавчого документа до виконання за місцем проживання боржника чи за місцем знаходження його майна.

02.03.2017 року стягувач скористався своїм правом повторного предявлення виконавчого документа до відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції для виконання за місцем проживання боржника (заява зареєстрована 07.03.2017 року).

Таким чином доводи апеляційної скарги про те, що стягувачем пропущений встановлений п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» річний строк звернення з виконавчим листом до відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції і те, що стягувач до моменту цього звернення не вчиняв жодних дій щодо примусового виконання рішення безпідставні.

Виконавчий документ стягувачем подано повторно протягом місяця від дня його повернення без порушення встановленого законом річного строку для його звернення, в звязку з чим в цій частині права чи свободи боржника дією і рішенням держвиконавця не порушені.

Доводи апеляційної скарги про те, що дана постанова про відкриття провадження винесена з порушенням п. 7 Розділу I Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Мінюсту 02.04.2012 року № 512/5 (у редакції Наказу від 29.09.2016 року № 2832/5 ), оскільки не містить необхідних обовязкових реквізитів не приймаються до уваги у звязку з тим, що такі доводи, як підстава для задоволення скарги не заявлялися у суді першої інстанції, а відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

В іншій частині ухвала суду не оскаржувалась, у звязку з чим апеляційному перегляду не підлягає.

За таких обставин в оскаржуваній частині ухвала постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга як необґрунтована підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 24 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді