Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/587/17
Провадження № 2/321/292/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Цаплі Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Михайлівського району Запорізької області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

В позовній заяві, що надійшла до Михайлівського районного суду від ОСОБА_1 вказано, що 11 жовтня 2007 року помер її батько - ОСОБА_3. Після його смерті залишилась спадщина - земельна ділянка площею 6,75 га., призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Михайлівського району Запорізької області, кадастровий номер 384400:02:003:0012. Заповіт спадкодавцем - не складався. Вона являється спадкоємицею першої черги. Крім неї, спадкоємцями першої черги були: дружина батька - ОСОБА_4, яка померла 08 травня 2013 року та його син - ОСОБА_5, який помер 10 травня 2009 року. Інші спадкоємці за законом першої черги - відсутні. За рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 21 травня 2015 року їй був визначений додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька. Проте, в видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно їй було відмовлено в звязку з тим, що нею не надано правовстановлюючий документ (державний акт) на земельну ділянку площею 6,75 га. Надати правовстановлюючий документ на земельну ділянку вона не може, оскільки він у неї відсутній. За вказаних обставин, просить суд задовольнити її позовні вимоги та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 6,75 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської Ради Запорізької області, яка залишилася після смерті її батька ОСОБА_3.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, проте від неї надійшла заява з клопотанням, про розгляд справи у її відсутність, наполягає на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Михайлівського району Запорізької області не зявився, про розгляд справи належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, письмові пояснення, докази та заперечення на позовну заяву не надав. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та не явки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 11 жовтня 2007 року помер ОСОБА_3 (а.с. 5).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1, виданого ОСОБА_2 сільською радою Михайлівського району Запорізької області 06 липня 1972 року, серії I-ЖС № 1 3000968, її батьком є ОСОБА_3 (а.с. 6).

Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Михайлівської державної нотаріальної контори від 19 грудня 2014 року, ОСОБА_1 було рекомендовано звернутися до суду з позовом як спадкоємиць, який пропустив строк для прийняття спадщини ( а.с. 7)

Згідно з рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 21 травня 2015 року, ОСОБА_1 було визначено додатковий строк протягом шести місяців для подання заяви до відповідної нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її батька ОСОБА_3, який помер 11 жовтня 2007 року ( а.с. 8-9).

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 25 грудня 2014 року, після смерті ОСОБА_3, який помер 11 жовтня 2007 року була заведена спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 52055741 ( а.с. 10).

Згідно з свідоцтвом про смерть, виданого 10 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі серії I-АС № 049166, ОСОБА_4 померла 08 травня 2013 року ( а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 13 травня 2009 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі серії I-АС № 026590, ОСОБА_5 помер 13 травня 2009 року ( а.с. 12).

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 січня 2016 року, виданою державним нотаріусом третьої Запорізької державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 11 жовтня 2007 року у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу державного акту на 1/3 частку земельної ділянки площею 6.75 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Михайлівського району Запорізької області (а.с. 8).

Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст. 126 ЗК України , право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Пунктом 4 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невідємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на імя особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобовязаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що спадкове майно дійсно належало спадкодавцю ОСОБА_3 Позивач ОСОБА_1 оформити своє право на спадщину не може через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа. Таким чином, визнання права власності не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо.

Керуючись ст. ст. ст. 4, 8, 9, 10, 14, 15, 21, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Михайлівського району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 6,75 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Запорізької області, кадастровий номер :02:003:0012, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 11 жовтня 2007 року.

Заочне рішення може бути переглянуте Михайлівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_6