Справа № 555/980/17
Номер провадження 2/555/368/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 року м. Березне

Березнівський районний суд Рівненської області у складі :

головуючого - судді Собчука А.Ю.

при секретарі Кухарчук Л.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

третя особа ОСОБА_2

третя особа ОСОБА_3

третя особа ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_5 до Малинської сільської ради Березнівського району Рівненської області, третя особа на стороні позивача - ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача - ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача - ОСОБА_4 про визнання права власності на майно, що входить до складу спадщини.

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовом до Малинської сільської ради Березнівського району Рівненської області, третя особа на стороні позивача ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно, що входить до складу спадщини.

В позовній заяві просить суд визнати за ОСОБА_5 право власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини, після смерті ОСОБА_7, а саме: земельної ділянки площею 2, 38 га. у межах згідно з планом до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7, виданого 16.09.2004 року, масив № 2р. ділянка № 14 площею - 1,21 га.; масив № 8 п ділянка № НОМЕР_3 площею - 0,73 га.; масив № 3с ділянка № 227 площею - 0,29 га.; масив 8с ділянка № НОМЕР_2 площею 0,15 га.., що знаходяться на території Малинської сільської ради Березнівського району Рівненської області, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, також просить суд визнати за ОСОБА_5 право власності на рухоме майно, що входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_7, а саме: автомобіль марки - ЗАЗ 968 МД, 1991 року випуску, колір бежевий, номерний знак НОМЕР_9, кузов № НОМЕР_1, визнати за ОСОБА_5 право власності на грошові кошти з належними відсотками, індексацією та компенсацією, що входять до складу спадщини, після смерті ОСОБА_7 і складаються з грошових вкладів, з належними відсотками, індексацією та компенсацією, що знаходяться в філії № 01 с. Малинськ, Березнівського відділення "Ощадбанку України" № 6561 на рахунках № НОМЕР_4; № НОМЕР_5; № НОМЕР_6, належних померлому ОСОБА_8.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду письмову заяву, про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задоволити в повному обсязі, крім того подав до суду письмове клопотання про уточнення позовних вимог, в частині позовної вимоги про визнання права власності на земельну ділянку, остаточно просить суд визнати за ОСОБА_5 право власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_7, а саме: земельної ділянки площею 2, 38 га. у межах масив № 2р. ділянка № 14 площею - 1,21 га.; масив № 8п ділянка № НОМЕР_3 площею - 0,73 га.; масив № 3 с ділянка № 227 площею - 0,29 га.; масив 8с ділянка № НОМЕР_2 площею 0,15 га.. що знаходяться на території Малинської сільської ради Березнівського району Рівненської області, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Також, представник позивача під час розгляду справи, подав в судовому засіданні клопотання про задоволення позовної вимоги, щодо встановлення факту постійного проживання позивача ОСОБА_5 з його матір'ю ОСОБА_9 на день її смерті, та просив вказане клопотання задоволити. Судом в задоволенні вказаного клопотання було відмовилено, оскільки позовної вимоги про встановлення факту проживання до суду, у відповідності до норм ЦПК України, подано не було, вказана вимога відсутня.

Представник відповідача Малинської сільської ради Березнівського району Рівненської області в судове засідання не з'явився, однак подав письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача, позовні вимоги визнають. Третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задоволити.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задоволити.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.57-60 ЦПК України.

Судом встановлено, що 26 вересня 2016р. померла мати позивача ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.4).

Після смерті матері позивача ОСОБА_7, залишилося спадкове майно, а саме: чотири ділянки земельного паю загальною площею 2,38 га. , автомобіль ЗАЗ 968 МД, 1991 р.в. д.н.з. НОМЕР_8, на який свідоцтво про реєстрацію ТЗ втрачено, у наявності лише довідка про реєстрацію, грошові вклади у філії № 01 с. Малинськ, Березнівського відділення Ощадбанку України, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 10-11,14).

12.05.2016р. позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.5).

12.05.2017 р. позивач отримав постанову № 163/02-31 приватного нотаріуса Березнівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.6).

Як вказано у постанові нотаріус, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ОСОБА_5 пропустив строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 і відсутні докази про його проживання на день смерті разом із померлою та доказів спільного проживання не надав.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду Україні "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування є відповідачами за наявності таких умов: позивач звертається до суду з вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини; інші спадкоємці за законом і за заповітом відсутні, їх було усунено від права на спадкування, спадщина прийнята ними не була, або ж спадкоємці відмовилися від її прийняття.

Положеннями глави 87 ЦК України чітко регламентовано порядок здійснення права на спадкування.

Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини - шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Натомість, ОСОБА_5 у своїй позовній заяві просить суд, всупереч положень ст. 1272 ЦК України, визнати право власності на спадкове майно і цим самим замінити уповноважений орган, на який покладено функції, щодо оформлення спадкових прав.

Суд рахує, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

У справах про спадкування права власності на нерухоме майно суди не повинні задовольняти позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом чи за заповітом за відсутності спору між спадкоємцями стосовно спадщини, оскільки реалізація прав позивачів має інші механізми: звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, встановлення факту прийняття спадщини, продовження строку прийняття спадщини, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем. При цьому слід враховувати, що свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 1270, ст. 1276 ЦК, не раніше зазначених у цих статтях строків.

Відповідно до вимог статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні представник позивача стверджував, що позивач вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем, та вказаний факт ніким із сторін не оспорюється, також подав до суду акт про фактичне проживання особи без реєстрації від 27 квітня 2017 року (а.с.51), довідку №202/02 від 12.05.2017року (а.с.8), довідку № 700 від 12.05.2017р. (а.с.9), довідку №2404 від 30.11.1998 року (а.с.12).

Суд вважає, що довідка № 2404 від 30.11.1998 року (а.с. 12), видана Малинським сільським головою про те, що ОСОБА_11 дійсно проживає в с.Малушка разом із своїми батьками, не може підтвердити, той факт що позивач постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки остання датована 30.11.1998 року.

Крім того, із дослідженої в судовому засіданні копії довідки №202/02 від 12.02.2017р. (а.с.8), виданої Костопільським ОУПФУ в Рівненській області, вбачається, що ОСОБА_5 30 вересня 2017 року виплачено допомогу на поховання ОСОБА_7, вказану довідку суд визнає не належним доказом, оскільки остання не підтверджує факту постійного проживання позивача із ОСОБА_7 на час відкриття спадщини, та зі змісту вказаної довідки вбачається, що Пенсійним фондом вчинено дію по виплаті коштів на поховання 30.09.2017р., тобто проведено виплату на дату, яка ще не настала.

Також із дослідженого в судовому засіданні копії акту про фактичне проживання особи без реєстрації від 27.04.2017р. (а.с.51), вбачається, що жителі с. Малушка, Березнівського району Рівненської області, підтверджують, той факт, що ОСОБА_5 фактично проживав у АДРЕСА_1, без реєтрації, зі своїми батьками за вказаною адресою, та здійснював поховання матері, суд визнає вказаний акт не належним доказом, оскільки суд позбавлений можливості встановити анкетні дані осіб, які зазначені у вказаному акті, правдивість зазначиних в акті обставин, представником позивача не було заявлено клопотанння про допит вказаних осіб в судовому засіданні в якості свідків та з'ясування вказаних в акті обставин, представник позивача не обґрунтував належність конкретного доказу, для підтвердження своїх вимог.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Із довідки № 700 від 12.05.2017р. вбачається, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно була зареєстрована та постійно проживала за адресою АДРЕСА_1, спільно із сином ОСОБА_5 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, однак суд рахує, що вказана в довідці інформація не підтверджує, ту обставину, що позивач прийняв спадщину після смерті матері, у відповідності до ст.1268 ЦК України.

Суд рахує, що позивачем не надано суду достатніх належних та допустимих доказів, які б достовірно підтверджували, що позивач важається таким, що прийняв спадщину.

Крім того, позивач просить суд визнати право власності на спадкове майно за відсутності належних правовстановлюючих документів на вказане майно, стверджує, що вказані документи були втрачені, однак жодного доказу, на підтвердження вказаної обставини суду не надав. Клопотаннь про витребування доказів, а саме інформації, стосовно вказаного майна, про його наявність чи відсутність, даних про власника, індивідуальні ознаки майна, заявлено не було, роз'яснення суду, щодо прав осіб, які беруть участь у справі, в частині подачі та витребування доказів, та про можливість заявлення клопотань, учасниками провадження залишенно поза увагою.

Суд рахує, що позивачем не підтверджено відповідними документами права власності спадкодавця на вказане майно, і доказів про те, що позивачем вчинялись дії, щодо отримання відповідних правовстановлюючих документів або підтверджуючих довідок про право власності спадкодавця на землю надано не було, із уточнених позовних вимог позивача вбачається, що останній просить суд визнати за ОСОБА_5 право власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_7, а саме: земельної ділянки площею 2, 38 га. у межах масив № 2р. ділянка № 14 площею - 1,21 га.; масив № 8п ділянка № НОМЕР_3 площею - 0,73 га.; масив № 3 с ділянка № 227 площею - 0,29 га.; масив 8с ділянка № НОМЕР_2 площею 0,15 га.. що знаходяться на території Малинської сільської ради Березнівського району Рівненської області, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, тобто позивачем було виключено із позовних вимог дані про державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7 виданого 16.09.2004 року, однак нових документів, які б підтверджували наявність та належність, характеристики, технічну документацію на вказані земельні ділянки, суду надано не було.

Також, позивачем не подано доказів того, що визнання за ним права власності на вказане майно не порушить права та обов'язки інших осіб, які не беруть участь у справі, чи є інші спадкоємці за заповітом та за законом, чи заводилася спадкова справа, якщо так, то не подано до суду матеріалів спадкової справи, відсутня інформація із спадкового реєстру, клопотання про витребування матеріалів із спадкової справи, після смерті ОСОБА_7 до суду не надходило.

Суду не надано достатніх належних та допустимих доказів, які б достовірно

підтверджували наявність порушення цивільного права позивача.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв"язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що в позові слід відмовити.

Інших фактичних даних, які мають значення для справи, немає.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду Україні "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. 1268-1270, 1296-1299 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 82, 88, 212-215, 225 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Малинської сільської ради Березнівського району Рівненської області, третя особа на стороні позивача - ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача - ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача - ОСОБА_4 про визнання права власності на майно, що входить до складу спадщини - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.Ю. Собчук