Справа № 161/7440/17
Провадження № 6/161/217/17
У Х В А Л А

16 червня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі Шолом С.І.,

з участю старшого державного виконавця І ВДВС м. Луцька ОСОБА_1,

представника ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку подання першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в:

15.05.2017 року перший відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що на виконанні у першому відділі державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № 48671775 з виконання наказу про примусове виконання рішення Господарського суду Волинської області № 903/1042/14-1 від 13.11.2014 року про стягнення з ТОВ «Держава Плюс ЛТД» на користь ТОВ «Баядера Логістик» 19169,31 грн. заборгованості.

Проте, боржник рішення суду в добровільному порядку не виконав, ухиляється від виконання рішення суду, жодних підтверджуючих документів про сплату суми боргу, чи інших документів, що унеможливлюють виконання рішення суду боржником не надано.

Просить суд, тимчасово обмежити у виїзді громадянина України ОСОБА_2, ІПН, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, для повного і своєчасного виконання нею зобовязань згідно виконавчого документу.

В судовому засіданні старший державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька ОСОБА_1 зазначила, що керівником ТОВ «Держава Плюс ЛТД» є ОСОБА_2, яким не виконується рішення суду. Подане до суду подання підтримала та просила задовольнити.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні в задоволенні подання про обмеження у праві виїзду за межі України боржника просив відмовити у звязку з безпідставністю.

Заслухавши пояснення учасників, аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 313 ЦК України фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

На підставі п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Тобто, виходячи зі змісту п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» даною нормою закону передбачено можливість тимчасового обмеження судом у праві виїзду фізичної особи за поданням державного виконавця виключно у випадку ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та вїхати в Україну. На громадян України, які звернулися з клопотанням про виїзд з України, поширюються усі положення чинного законодавства, вони користуються всіма правами і несуть встановлені законом обовязки. За громадянами України зберігаються на її території майно, кошти, цінні папери та інші цінності, що належать їм на праві приватної власності. Будь-яке обмеження їх громадянських, політичних, соціальних, економічних та інших прав не допускається.

Суд вважає, що вказаний у поданні спосіб забезпечення виконання зобовязання боржника порушує право ОСОБА_2 на свободу пересування, встановлену статтею 33 Конституції України, відповідно до якої, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.

Частинами 1, 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Доказів про вчинення державним виконавцем у процесі здійснення ним виконавчого провадження усіх необхідних дій передбачених ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», до звернення в суд за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника, суду не надано.

Крім того, заявником не обгрунтовано необхідність застосування додаткового заходу впливу з метою забезпечення належного виконання боржником своїх зобовязань у вигляді тимчасового обмеження виїзду боржника за межі України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 119, 210, 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні подання першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк