Ухвала

іменем україни

14 червня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Ізмайлової Т.Л.,

КафідовоїО.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення коштів за касаційною скаргою ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 18 липня 2008 року між ним та публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») було укладено два договори строкового банківського вкладу, відповідно до умов яких він вніс на депозит 1 026,42 Євро та 18 359,37 Євро на строк 12 місяців.

Посилаючись на те, що після закінчення вказаного строку вклади з нарахованими на них процентами банк не виплатив, ОСОБА_3 на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» просив стягнути вклад у розмірі 1 026,42 Євро та проценти у розмірі 182,04 Євро, вкладу у розмірі 18 359,37 Євро та проценти у розмірі 356,02 Євро.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 просять скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, й направити справу для подальшого розгляду до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Визнаючи апеляційну скаргу ОСОБА_3 неподаною та повертаючи її, суд апеляційної інстанції виходив із того, що заявник не усунув виявлені ухвалою апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2016 року недоліки апеляційної скарги, зокрема не надав доказів сплати судового збору.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна.

Апеляційна скарга за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору чи неоплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Апеляційний суд виходив із того, що подана ОСОБА_3 апеляційна скарга не відповідала вимогам ст. 295 ЦПК України, зокрема заявником не надано доказів оплати судового збору.

Тому ухвалою судді від 30 червня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано п'ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

У п. 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, тому при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, ст. 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Відповідно до п. 6 зазначеної постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ позивачі, які звільнені від сплати судового збору при пред'явленні окремих позовів, і деякі категорії осіб незалежно від виду позову звільняються від сплати судового збору не лише при пред'явленні позову, а й при поданні апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами та Верховним Судом України.

Наведеного суд апеляційної інстанції не врахував та дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_3 повинен сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги, оскільки він обґрунтував свій позов порушенням відповідачем вимог Закону України «Про захист прав споживачів», а, відтак, на підставі ч. 3 ст. 22 цього Закону звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

Отже, апеляційний суд передчасно визнав апеляційну скаргу неподаною.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

За таких обставин у силу п. 2 ст. 342 ЦПК України ухвала апеляційного суду не може вважатися законною та підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду апеляційної інстанції для вирішення процесуального питання у відповідності до вимог ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

Т.Л.Ізмайлова

О.В.Кафідова

О.В.Ступак