Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/822/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Терещенко Д. В.
Доповідач Єгорова С. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

06.06.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Єгорової С.М.

суддів: Письменного О.А., Дьомич Л.М.

із секретарем Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 06 лютого 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації про визначення способу участі у вихованні онука,

УСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про визначення способу участі у вихованні онука ОСОБА_4

В обгрунтування свого позову зазначала, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином її покійного сина ОСОБА_5 Відповідач ОСОБА_3 - її колишня невістка, мати її онука ОСОБА_4, створила нову сім'ю, проживає в АДРЕСА_1. Останнім часом ОСОБА_3 не дозволяє спілкуватись бабі та онуку, забороняє забирати дитину для спілкування за місцем проживання позивача в АДРЕСА_2. ОСОБА_2 неодноразово зверталась до відповідача, органів опіки і піклування з метою вирішення питання щодо її участі у вихованні онука та можливості спілкування за своїм місцем проживання без участі матері, бажала щомісячно забирати дитину до себе на тиждень, проте бажаних результатів такі звернення не дали.

З урахуванням уточнених позовних вимог ОСОБА_2 просила суд визначити час її участі у спілкування і вихованні онука ОСОБА_4 кожні два місяці забирати онука на 7 діб по місцю її проживання та в період літніх канікул - на 15 діб по місцю її проживання за узгодженням з відповідачем ОСОБА_3

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 06 лютого 2017 року в позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації, про визначення способу участі у вихованні онука відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 підтримали доводи апеляційної скарги, просили звернути увагу на те, що відповідач взагалі забороняє зустрічатись та спілкуватись з онуком позивача ОСОБА_7, тому виникла необхідність вирішення спору судом.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_8 заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили врахувати, що малолітній ОСОБА_4 має неврологічні розлади, після спілкування з бабою почав заїкатися. На даний час він проходить курс лікування, відвідує дошкільний заклад. Не погоджується, щоб її син спілкувався з бабою в м. Первомайськ, тому що це негативно впливає на його стан здоров'я, не відповідає інтересам дитини. Проте, ОСОБА_3 зазначила, що не буде заперечувати проти щомісячних зустрічей баби і онука за її присутності на території населеного пункту, де вони з дитиною проживають, за попереднім погодженням з нею. Заслухавши доповідача, пояснення сторін, їх представників, представника органу опіки і піклування ОСОБА_9, яка підтримала висновок про визначення способу участі ОСОБА_2 у вихованні онука ОСОБА_4 (а.с. 64-65), вивчивши матеріали справи, перевіривши у межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, яка проживає у АДРЕСА_2, є рідною бабою малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом зі своєю матір"ю ОСОБА_3 в АДРЕСА_3, без реєстрації. Батько дитини - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5).

Позивач ОСОБА_2 характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має всі необхідні умови для проживання, виховання, розвитку та навчання дитини (а.с.6, 12, 70, 72).

Відповідач ОСОБА_3 проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_10 та двома дітьми, в тому числі малолітнім ОСОБА_4, в АДРЕСА_3 мають добрі умови проживання (а.с.94).

ОСОБА_4 проходить лікування в невропатолога з діагнозом логоневроз, неврологічний синдром (а.с.93).

Згідно висновку органу опіки та піклування в особі Кіровоградської державної адміністрації від 16 грудня 2016 року доцільно надавати ОСОБА_2 можливість бачити свого онука ОСОБА_4 за попередньою домовленістю з матір'ю хлопчика ОСОБА_3 не частіше одного разу на півроку, на території, яку визначить відповідач (а.с. 64-65).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що відповідач не заперечує проти спілкування баби та онука, але за умов попередньої домовленості і на території, яку визначить вона. Враховуючи наявність неврологічного захворювання у малолітнього ОСОБА_4, значну віддаленість місця проживання баби, суд дійшов висновку, що їхні побачення мають проводитися за місцем проживання дитини у присутності матері, з урахуванням стану здоров'я та бажання дитини, що на даному етапі відповідатиме інтересам дитини.

Проте, посилаючись на ст. 11 ЦПК України, суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги ОСОБА_2 про спілкування зі своїм онуком за місцем її проживання в АДРЕСА_2, задоволенню не підлягають.

З такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі не можна погодитись.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 291 ЦК України фізична особа має право на підтримання зв'язків з членами своєї сім'ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право дитини включає, крім виховання батьками, право на спілкування з іншими членами сім'ї: дідом, бабою, іншими родичами.

Відповідно до ч. 7 ст.7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, у томі числі і спілкуватися зі своїми бабусею та дідусем.

Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Раду Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. ст. 6, 27 названої Конвенції держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини; визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до частин 8, 9 та 10 статті 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За змістом ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Згідно зі ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

За вимогами ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначаєспособи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування, з урахуванням віку дитини, стану її здоров'я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Згідно з частинами 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з'ясуванні.

Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

Статею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч. 2 ст. 212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

У судовому засіданні встановлено та доведено, що відповідачем створюються перешкоди у спілкуванні баби з онуком, у зв'язку з чим, колегія суддів вважає необхідним визначити порядок і спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні онука ОСОБА_4 відповідно до ст. ст. 257, 159 СК України з урахуванням віку дитини, його психоемоційного стану, прихильності до сторін, а також враховуючи психологічну прив'язаність й бажання позивача бути бабусею у житті дітини, і те, що таке спілкування не перешкоджатиме розвитку хлопчика, у зв'язку з наявністю між сторонами суперечок щодо участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини позов підлягає частковому задоволенню.

При цьому, колегія суддів враховує порядок і спосіб участі баби у вихованні онука, запропонований органом опіки і піклування, шляхом періодичних їх зустрічей за присутності матері, на території, яку визначить мати дитини ОСОБА_3, але з урахуванням погодження останньої ці зустрічі і спілкування необхідно забезпечити щомісяця (а не раз у півроку, як пропонував орган опіки і піклування) один раз протягом доби з можливістю спільного відпочинку у літній період.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність спірних правовідносин і безпідставно вважав, що встановлення іншого порядку і способу участі баби у вихованні онука, ніж запропоновано позивачем, буде виходом за межі позовних вимог, не звернув увагу на існування перешкод з боку відповідача у спілкуванні позивача з онуком, фактично не вирішив спір.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходить з того, що створення перешкод та заперечення права позивача щодо її участі у спілкуванні та вихованні малолітнього онука може позбавити дитину родинних зв'язків з бабою, любові та турботи з її боку. Крім того, враховує вік дитини, стан його здоров'я, наявність конфліктів між сторонами, умови їхнього проживання, значну відстань між населенними пунктами, де сторони проживають, наявність у відповідача іншої малолітньої дитини, яка потребує постійного догляду.

Встановлений порядок спілкування буде достатнім і відповідати принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримку зв'язків з родичами, сприяти бабі брати участь у вихованні онука.

У подальшому, в разі зміни обставин, пов'язаних із віком та станом здоров'я дитини, сторони не позбавлені можливості встановлення іншого способу участі баби у вихованні онука, зокрема щодо збільшення часу і днів побачень, зміни місця зустрічей та спільного відпочинку з дитиною тощо.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 318, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 06 лютого 2017 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації про визначення способу участі у вихованні онука задовольнити частково.

Визначити спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні її онука ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно якого вона має право: один раз протягом доби щомісяця спілкуватися з дитиною з можливістю спільного відпочинку у літній період за присутності матері, на території, яку визначить мати дитини ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з наступного дня.

Головуючий суддя:

Судді: