Справа № 635/3188/17
Провадження по справі № 2-о/635/197/2017
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя Шинкарчук Я.А.,
при секретарі судового засідання Желізовій О.А.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Київський районний у місті Харкові Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про встановлення факту смерті, -
встановив:
Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Феодосія, Автономної Республіки Крим.
В обґрунтування заявник посилається на те, що він є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 11.04.1968 року. Його син був військовослужбовцем, якого призвали на військову службу в жовтні 1986 року Жовтневим РВК м. Харкова, підполковником юстиції, служив у Військовій прокуратурі Феодосійського гарнізону ВМС України, у Збройних Силах був з жовтня 1986 року. ОСОБА_2 , який був зареєстрований в Автономній республіці Крим, за адресою: АДРЕСА_1 , тривалий час хворів. Згідно до Свідоцтва про хворобу № 43 від 17.12.2007, виданого на підставі Рішення штатної військово-лікарської комісії, ОСОБА_2 мав наслідки перенесеного гострого порушення мозкового кровообігу (22.02.2007) за геморагічним типом в правій гемісфері у вигляді вираженого лівобічного геміпарезу з порушенням опори і ходи, лівобічної гемігіпестезії, астено-вегетативного синдрому зі значним порушенням функції; гіпертонічна хвороба III ступеня; ІХС; атеросклеротичний кардіосклероз, атеросклероз аорти, корональних артерій; СН 1 ст, ожиріння 2 ступеня аліментарно-конституційного ґенезу; гіпертонічна ангіопатія сітківки обох очей. ОСОБА_2 знаходився на обстеженні та лікуванні в Феодосійській міській лікарні №1, в В/Ч НОМЕР_2 , що підтверджується даними, наведеними в Свідоцтві про хворобу № 43. На підставі зазначеного Свідоцтва про хворобу, ст.41А,39А,40В,12В графи III Розкладу хвороб та таблиці додаткових вимог, введеного в дію наказом Міністра оборони України від 04.01.1994, ОСОБА_2 , визнано непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку, звільнений від виконання службових обов`язків за станом здоров`я. Після тривалої хвороби, а саме, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер в Автономній республіці Крим м. Феодосія від глибокого кровозливу в мозок, про що свідчить видано лікарняне свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 , згідно якого він помер внаслідок глибокого кровозливу в мозок. Свідоцтво видано Феодосійським медичним центром 27 січня 2017 року. Крім того, Феодосійським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту записів громадянського стану Міністерства юстиції республіки Крим видано Довідку про смерть № 150 від 27.01.2017, про що складено запис акту про смерть № 150 від 27.01.2017, причина смерті - крововилив в мозок глибокий. 27 січня 2017 р. Феодосійським міським відділом записів актів цивільного стану міністерства юстиції республіки Крим було видано Свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_4 . Проте, зареєструвати смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в встановленому законодавством України порядку заявник не можу. Так, 07.06.2017 він звернувся до Київського районного у місті Харкові відділу державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області з приводу реєстрації смерті ОСОБА_2 , але в державній реєстрації смерті ОСОБА_2 , на підставі пред`явлених ним документів, йому було відмовлено. Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації смерті, від 07.06.2017 за № 1443/15.3.04.04, виданого Київським районним у місті Харкові відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, зазначено, що на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 , надані документи, які видані на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, у проведенні державної реєстрації смерті - відмовлено. З 27.04.2014 та на сьогодні Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 цього ж Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, видане незаконними органами, що функціонують на території АРК, медичне свідоцтво про смерть, не засвідчує у встановленому порядку факту смерті. Відмова в проведенні державної реєстрації смерті позбавляє його можливості реалізувати свої права, тому він вимушений звернутися з даною заявою до суду.
Заявник в судове засідання не з`явився, в позовній заяві ним викладено прохання розглядати справу за його відсутності, у зв`язку з тим, що він має похилий вік.
Від представника заявника, яка діє на підставі довіреності до суду надано клопотання про розгляд справи у її відсутність, в якій також зазначено, що заявленій вимоги вона підтримує та просить задовольнити.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
Суд, дослідивши письмові матеріали по справі, встановив наступні обставини і визначив відповідні до них правовідносини.
Відповідно до наданої заявником копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 11 квітня 1968 року «Дворец Новорождленных г. Харьков» (мовою оригіналу), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Згідно з наданою до суду копією паспорта громадянина України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований з 14.05.2008 Феодосійським МВ ГУМВС України в АР Крим, за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , факт чого відображено в наданій заявником завіреній копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого в АДРЕСА_2 , на підставі актового запису №150 від 27.01.2017, копією медичного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 27.01.2017, а також копією довідки про смерть №150 від 27.01.2017, виданого «Феодосийским городским отделом записи актом гражданского состояния Департамента записи актов гражданского состояния Министерства юстиции Республики Крым» (мовою оригіналу). Проте, суд не сприймає ці документі як допустимі докази з огляду на положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», але звертає увагу на їхній зміст.
Разом із тим, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема висновки у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey»,«Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. The Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на території, контрольованій не визнаним на міжнародному рівні державним утворенням.
07 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області з приводу реєстрації смерті ОСОБА_2 .
Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 07.06.2017 за № 1443/15.3.04.04, виданого Київським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 надані документи, які видані на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому у проведенні державної реєстрації смерті - відмовлено.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України встановлення факту смерті особи в певний час проводиться тільки у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
При цьому, датою смерті у цих випадках є встановлена судом у рішенні дата фактичної смерті. Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що на тимчасово окупованій території України було видано медичне свідоцтво про смерть, довідку про смерть та свідоцтво про смерть.
Загальновідомою та такою, що не потребує доказування, за змістом ст. 61 ЦПК України є обставина проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, а також наявність тимчасово окупованої території.
Відповідно до норм статей 1, 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII, тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. На тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Правовий режим тимчасово окупованої території може бути визначено, змінено чи скасовано виключно законами України.
Згідно статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII, для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.
Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їхні посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.
Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження заявника про неможливість отримання на тимчасово окупованій території України документів, що підтверджують факт смерті ОСОБА_2 за формою, встановленою чинним законодавством України, на теперішній час з об`єктивних причин.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою та на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Підрозділом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затв. наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Так, для заявника від встановлення факту смерті сина в певний час залежить подальша реєстрація факту смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану.
За таких обставин суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 в порядку окремого провадження про встановлення факту смерті особи в певний час підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене,керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215, 234, 235, 257-1 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Київський районний у місті Харкові Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про встановлення факту смерті задовольнити.
Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Феодосія, Автономної Республіки Крим.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення суду відповідно до ст.ст. 257-1, 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню; оскарження цього рішення не зупиняє його виконання.

Суддя