Провадження № 2-п/263/50/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2017 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Кияна Д.В., при секретарі Коростовцевій Я.В., за участю представника заявника ОСОБА_1, представників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Маріупольської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

Жовтневим районним судом м. Маріуполя 15 березня 2017 року по даній справі ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги Маріупольської міської ради задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: вул. Крайня, буд. 1, м. Маріуполь, площею 0,3253 га., кадастровий номер :01:012:0544, за період з травня 2016 року по липень 2016 року, у розмірі 82 224 грн. 71 коп., пеню у розмірі 3 182 грн. 09 коп., а всього стягнути 85 406 (вісімдесят пять тисяч чотириста шість) грн. 80 коп. та судовий збір у розмірі 1 378 грн.

На вказане рішення відповідачем ОСОБА_4 подано заяву про перегляд заочного рішення. В заяві відповідач зазначила, що не отримувала повісток про розгляд справи та заочне рішення на її адресу також не надходило. Вважала, що при ухваленні рішення не були враховані обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Так, відповідач вважає, що належним стягувачем заборгованості по орендній платі є податковий орган, а належним способом стягнення є податкове повідомлення-рішення з доказами його належного вручення. Крім цього зазначила, що позивач не вірно розрахував та судом не вірно було стягнуто пеню у розмірі 3 182 грн. 09 коп. Просила заочне рішення суду скасувати та призначити справу до розгляду у загальному порядку.

Представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви про скасування заочного рішення, вважали, що рішення ухвалено законно та відповідачем не наведено істотних обставин, які не були враховані судом під час ухвалення рішення та які могли б вплинути на ухвалення принципово іншого рішення.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому заяву підтримав та просив її задовольнити, надав до суду додаткові письмові пояснення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заочне рішення ухвалено законно та обґрунтовано, підстав для його скасування не вбачається за наступними підставами.

Згідно з ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто заочне рішення підлягає скасуванню за наявності двох умов разом:

1) якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин;

2) докази, на які посилається відповідач (заявник у цьому провадженні) мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення повинен зазначити такі обставини та такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку, ухвалив би принципово інше рішення.

Так відповідач та його представник не погодились із розміром пені, стягнутої судом, разом з цим не надали до суду доказів на спростування розрахунку позивача та суду розміру стягнутої пені.

Крім цього, посилання позивача на той факт, що належним стягувачем має бути податковий орган, оскільки договір оренди земельної ділянки був укладений із відповідачем, як із фізичною особою, а не як із субєктом господарювання.

Таким чином суд дійшов висновку, що обставини, на які посилався відповідач та його представник, не можуть бути підставами для скасування заочного рішення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заява про перегляд заочного рішення є не обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Маріупольської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою залишити без задоволення.

Заочне рішення суду від 15.03.2016 року відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним Кодексом України, тобто шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання його копії, при цьому строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Д.В. Киян