№ 2-2351/09
№ 6/207/61/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровскої області у складі:

головуючого судді Погребняк Т.Ю.

при секретарі Білецькій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам'янське (раніше - Дніпродзержинськ) подання державного виконавця Південного відділу ДВС м. Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровскій області ОСОБА_1 про обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

У поданні державного виконавця Південного відділу ДВС (вул.Ялтинська, 2, Південний, колишня назва - Баглійський, район) зазначено, що на підставі виконавчого листа № 2-2351 від 21.12.2009 року, виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки Маргарити, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, на користь ОСОБА_3, починаючи з 11.12.2009 року.

Сторони виконавчого провадження до суду не з`явились, належним чином повідомлені про день та час судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження , державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

За правилом п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішення зобов'язань - до виконання цих зобов'язань.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов'язання, то до виконання зобов'язань або розв'язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України, громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Крім того, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, суб'єкт подання не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно має реальну можливість виїхати за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, тому відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Також, у поданні відсутні документи, які б свідчили про безрезультатність вжитих виконавчих дій щодо примусового стягнення заборгованості; подання не містить належного вмотивування не надано письмових документів на підтвердження отримання боржником копій постанов та інших документів виконавчого провадження, відсутні докази умисного ухилення боржника від участі у проведенні виконавчих дій тощо.

За результатами розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку ст. 377-1 ЦПК України, судом виноситься ухвала. При цьому, порядок тимчасового обмеження у праві виїзду, за межі України регулюється Законом України Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України, відповідно до якого не передбачено встановлення до виконання рішення суду тимчасового обмеження в праві виїзду громадянина, що є боржником, за межі України за ухвалою суду.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України, яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 376 ЦПК України , суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Південного відділу ДВС м. Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровскій області ОСОБА_1 про обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий у справі ОСОБА_4