РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вмотивоване)

15 червня 2017 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Андреєва В. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Петрової С. О.,

представника позивача Ніконової Т.В.,

представника відповідача Кудінова О.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецька цивільну cправу за позовом виконавчого органу Торецької міської ради Донецької області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України в м.Торецьку Донецької області, про встановлення факту проживання однією сім'єю та стягнення одноразової допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Торецьку Донецької області про встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1 та стягнення з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Торецьку Донецької області на користь малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 одноразової допомоги у сумі 160000 грн. з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини.

В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, та мешкав за адресою: АДРЕСА_1, загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві на шахті «Центральна» м.Торецька ІНФОРМАЦІЯ_4 року. У ОСОБА_3 залишився малолітній син, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1. Мати дитини, ОСОБА_5, померла у ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Після смерті матері, у зв'язку із перебуванням батька, ОСОБА_3, у місцях позбавлення волі, дитина виховувалась у опікунів та прийомній сім'ї. ОСОБА_3 не був позбавлений батьківських прав відносно свого сина ОСОБА_4 У вересні 2016 року ОСОБА_3 повернувся з місць позбавлення волі, забрав сина, ОСОБА_4, на виховання до своєї родини, та проживав разом з дитиною за адресою: АДРЕСА_1, до моменту своєї смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 року внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Відповідно до п.6 ст. 42 Закону №1105- XIV у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім'ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату. Станом на час смерті ОСОБА_3 прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1600 грн. Таким чином сума одноразової допомоги сім'ї складає 160000 грн. Оскільки ОСОБА_3 та його син були зареєстровані за різними адресами, але проживали однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1, для призначення малолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, одноразової допомоги сім'ї, необхідно встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та його сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що якщо буде встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та його сина ОСОБА_4 заперечень щодо виплати одноразової допомоги не буде.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що вона працює у школі №3, в якій навчається ОСОБА_4. У 2016 році його батько приніс документи до школи, відвідував збори. У вересні були обстежені умови проживання, батько та син проживали разом за адресою: АДРЕСА_1. Жили разом до смерті батька.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що вона є директором Торецького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. ОСОБА_4 був влаштований до прийомної сім'ї ОСОБА_3. Жив у родині до літа 2016 року, поки не виїхали до Хмельницької області на постійне проживання. Дитина жила з родинаю до часу, поки батько перебував у місцях позбавлення волі. Після відбування покарання, ОСОБА_3 звернувся з заявою про повернення сина. З вересня 2016 року ОСОБА_4 став проживати разом з батьком у м.Торецьку.

Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.З Сімейного Кодексу України сім'я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.3). Мати дитини ОСОБА_5 померла у ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.7). Батько дитини ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року від нещасного випадку на виробництві, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.6). Відповідно до довідки №6/355 від 15.03.2017 року ОСОБА_3 виключений з особового складу шахти у зв'язку з загибеллю на виробництві (а.с.4). Відповідно до рішення виконавчого комітету Торецької міської ради №92 від 15.03.2017 року ОСОБА_4 надано статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с.5). Відповідно до рішення виконавчого комітету Торецької міської ради №93 від 15.03.2017 року ОСОБА_4 відкрито особовий рахунок в установі ПАТ «Ощадбанк» (а.с.9)

Відповідач суду надав заперечення, з яких вбачається, що з позовом не згодний, оскільки позивач не надав достатніх та належних доказів підтвердження того, що батько ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 проживали разом.

Згідно інформації, наданої відділом реєстрації місця проживання виконавчого органу Торецької міської ради ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.9).

Згідно довідки № б/н від 14.03.2017 року ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Відповідно до Акту від 16.03.2017 року ОСОБА_3 дійсно проживав разом з сином ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, що також підтверджено показами свідків у судовому засіданні.

Відповідно до п.6 ст.42 Закону №1105- XIV у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім'ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Статтею 36 п.7 п.п.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105-ХІУ від 23 вересня 1999 року (далі - Закон №1105- XIV) зазначено, що страхові виплати в установлених випадках складаються з одноразової допомоги потерпілому (членам сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого).

Станом на час смерті ОСОБА_3 прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1600 грн.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

З огляду на це, на підставі викладеного, суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, таким що підлягає задоволенню в повному обсязі, а тому слід встановити факт спільного проживання однією сім'єю загиблого ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України в м.Торецьку Донецької області одноразову допомогу на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 160000 (сто шістдесят тисяч) гривень та перерахувати на особистий рахунок дитини НОМЕР_4, відкритий в Донецькому обласному управлінні АТ «Ощадбанк (МФО №335106, КОД ЄДРПОУ №09334702).

Керуючись ст.ст.10,11,60, 256, 212 ЦПК України, п.6 ст.42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву виконавчого органу Торецької міської ради Донецької області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України в м.Торецьку Донецької області, про встановлення факту проживання однією сім'єю та стягнення одноразової допомоги, задовольнити повністю.

Встановити факт спільного проживання однією сім'єю загиблого ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України в м.Торецьку Донецької області одноразову допомогу на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 160000 (сто шістдесят тисяч) гривень та перерахувати на особистий рахунок дитини НОМЕР_4, відкритий в Донецькому обласному управлінні АТ «Ощадбанк (МФО №335106, КОД ЄДРПОУ №09334702).

На рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: