Справа № 645/3520/16-ц
Провадження № 2-р/645/6/17
У Х В А Л А

іменем України

09 червня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді Шарка О.П. секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_2 про розяснення судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 21 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя задоволені частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину будинку №2, по вул. Валківська, в смт. Ковяги Валківського району Харківської області. Визнано за ОСОБА_2 частку у праві спільної сумісної власності у розмірі ? частини на автомобіль «DAEWOO LANOS TS69Y», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, номер шасі SUPTF69YD6W299001. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір за подання позовної заяви у сумі 1968 грн. 70 коп. (тисяча девятсот шістдесят вісім гривень сімдесят копійок). У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили

Після ухвалення рішення, 19 травня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про розяснення зазначеного рішення суду, в якій зазначила, що в мотивувальній частині рішення суд дійшов до висновку про те, що наведене майно, зокрема, будинок №2 по вул. Валківська у смт Ковяги Валківського району Харківської області має такі характеристики загальна площа будинку 36,9 кв.м., житлова площа 23,3 кв.м., житловий будинок «А-1», 36,9 кв.м., гараж Б, сарай В,в, вбиральня Г, погріб П, колодязь К, огорожа 1-4. Ринкова вартість будинку №2 по вул. Валківська смт. Ковяги Валківського району Харківської області становить 175300, 00 грн. Суд зазначив, що наведене майно було придбано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у шлюбі, у звязку з чим воно є спільним, сумісним. В той же час з резолютивної частини судового рішення не зрозуміло, яким чином розподілені між сторонами допоміжні споруди житлового будинку, а саме гараж Б, сарай В,в, вбиральня Г, погріб П, колодязь К, огорожа 1-4, та кому вони належать і в яких частках після ухвалення судового рішення, що ускладнює виконання такого рішення суду.

У судовому засіданні заявник підтримала заяву у повному обсязі, просила її задовольнити, надала суду пояснення аналогічні викладеним вище.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся заздалегідь і належним чином, причини неявки суду не повідомив, відтак, суд, вважає за можливе розглянути дану заяву у його відсутність, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 221 ЦПК України неявка осіб, які брали участь у справі, не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось

Суд, дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або відміняють відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на момент їх здійснення не визнавалися законом як правопорушення.

На підставі приписів ч.1 ст. 221 Цивільного процесуального кодексу України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14розяснено, що відповідно до статті 221 ЦПК України розяснення рішення суду, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.221 ЦПК України, рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Припускається, що рішення суду, як би складно воно не було написане, є зрозумілим щонайменше для суду, який його ухвалив. Тому суд не може порушувати питання про його роз'яснення з власної ініціативи. За роз'ясненням рішення суду можуть звертатися особи, які брали участь у справі у випадку, коли рішення є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. В заяві про роз'яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Суд може відмовити у роз'ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю.

Зі змісту поданої заяви про розяснення рішення вбачається, що позивач звернувся до суду із заявою, в якій просить роз'яснити резолютивну частину рішення суду, так як воно є незрозумілим стосовно того яким чином розподілені між сторонами допоміжні споруди житлового будинку, а саме гараж Б, сарай В,в, вбиральня Г, погріб П, колодязь К, огорожа 1-4, та кому вони належать і в яких частках після ухвалення судового рішення, однак, як вбачається з матеріалів справа, дана вимога виходить за межі позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене суд, приходить до висновку про необхідність відмови заявнику у задоволенні заяви про роз'яснення рішення, оскільки рішення суду є зрозумілим, резолютивна частина якого не припускає кілька варіантів тлумачення та не потребує розяснення.

Крім того, позивачем фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, у звязку з чим суд вважає за необхідне відмовити в роз'ясненні рішення.

Керуючись ст. 221 Цивільного процесуального кодексу України

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про розяснення судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`тиденний строк з дня винесення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: