Справа № 465/2812/15 Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П.
Провадження № 22-ц/783/2560/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря Іванової О.О.,

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 31 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и л а:

28 квітня 2015 року позивач звернулася з позовом про стягнення з позивача в її користь аліментів на сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що перебувала в шлюбі з відповідачем. У цьому шлюбі народився син - ОСОБА_6, який на даний час проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, не приймає участі у вихованні та утриманні спільної дитини. ОСОБА_6 потребує нормального харчування та відпочинку. Вона з сином проживають в орендованій квартирі, за яку сплачує 2 500 грн. щомісяця. Дитина хворіє, вартість лікування оплачує вона (позивач). Просить стяувати з відповідача аліментия на сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 31 січня 2017 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково. Ухвалено стягувати ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на ОСОБА_6, 28 квітня 2005 року нароження, в розмірі 1 500 грн. щомісячно з дня звернення до суду - з 28 квітня 2015 року, до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування судом обставин справи. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову та стягнення з нього аліментів у розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку, у решті позову просить відмовити. Зазначає, що його середньомісячний заробіток за останні 6 місяців становить 2 570,57 грн. Вказує, що щомісяця сплачує добровільно на утримання сина по 1 000 грн. Посилається на те, що на даний час його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. На його утриманні також знаходиться син, ІНФОРМАЦІЯ_2, та непрацездатні батьки, які потребують матеріальної допомоги у звязку з хворобами.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, оскільки з висновками суду першої інстанції в частині розміру аліментів які стягнуті з відповідача, погодитися не можна.

Відповідно до вимог ст.ст.3,4 ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 213 цього Кодексу рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення цим вимогам в повній мірі не відповідає.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Встановлено, що з 27 жовтня 2002 року сторони перебували в шлюбі, у якому 28 квітня 2005 року у них народився син - ОСОБА_2 Дитина проживає з позивачем.

Відповідно до довідки про дохід від 12 березня 2015 року, виданої за місцем роботи позивач, її дохід за період з березня 2014 року по лютий 2015 року становив 46 041,89 грн.

Згідно з відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України відповідач ОСОБА_2 отримав доходи від ДП «Соренсен і Хаар» та ДП «Проперті інвест» з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року в розмірі 59 266,96 грн.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обовязків і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно дост.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Позивач просить стягувати в її користь аліменти в твердій грошовій сумі, проти цього не заперечує відповідач.

Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітнього сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-НМ № 311273 від 1 червня 2016 року, виданого Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року становить 1 689 гривень, з 1 травня - 1 777 гривень, з 1 грудня - 1 860 гривень.

Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 28 квітня 2015 року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати.

Судом встановлено, що відповідач добровільно сплачував кошти в сумі 1 000 грн. щомісячно на утримання сина, що підтверджується наявними в справі квитанціями. Позивач не заявила вимог щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини, хоч в обгрунтування своїх вимог на це посилається ОСОБА_1 витрати не враховуються при визначенні розміру аліментів.

Виходячи з наявних у справі доказів, оцінених судом належним чином кожного окремо на їх достовірність, допустимість та достатність, взаємний звязок у сукупності; встановлених судом обставини, колегія суддів прийшла до висновку, що з відповідача підлягають стягненню в користь позивача кошти на утримання дитини сторін. З урахуванням вимог ст.182 СК України та встановлених обставин, колегія суддів вважає, що визначений судом розмір аліментів (1 500 грн. щомісячно) є завищеним і підлягає зменшенню до 1 200 грн. на місяць.

В решті рішення не оскаржується і не переглядається.

Керуючись ст. 303, п.3 ч.1 ст.307, ст.ст. 309, 313, ч.2 ст.314, ст.316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 31 січня 2017 року в частині розміру аліментів змінити.

Викласти абзац другий резолютивної частині рішення в наступній редакції: «Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1, м.Львів, вул.Наукова,11/52, в користь ОСОБА_5 аліменти на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) грн. щомісячно з дня звернення з позовом до суду (з 28 квітня 2015 року) до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: