Справа № 761/2491/15-ц
Провадження № 4-с/761/202/2017
У Х В А Л А

Іменем України

09 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарях: Лукянчук А.О., Припутневич В.І.,

за участю представника скаржника: Атуової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», заінтересовані особи: Краматорський міський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інжиніринговий центр промислових іновацій» про визнання дій незаконними, скасування постанови про повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні №48239829 та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2017 року до суду надійшла зазначена скарга.

В скарзі скаржник просить: визнати дії Краматорського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25.05.2016 року ВП №48239829 при примусовому виконанні виконавчого листа виданого Шевченківським районним судом м.Києва у справі №761/2491/15-ц за позовом АТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2, ТОВ «Інжиніринговий центр промислових іновацій» про стягнення заборгованості за кредитним договором 03КЛ-12 від 12.06.2012 у сумі 1 800 519,15 грн. - незаконними; скасувати постанову старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.05.2016 ВП №48239829; зобов'язати Краматорський міський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області відновити виконавче провадження ВП №48239829 щодо примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Києва у справі №761/2491/15-ц за позовом АТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2, ТОВ «Інжиніринговий центр промислових іновацій» про стягнення заборгованості за кредитним договором 03КЛ-12 від 12.06.2012 у сумі 1 800 519,15 грн.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що на виконанні у Краматорському міському відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області перебувало виконавче провадження №48239829 з примусового виконання виконавчого листа виданого 05.06.2015 року Шевченківським районним судом м.Києва у справі №761/2491/15-ц за позовом АТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2, ТОВ «Інжиніринговий центр промислових іновацій» про стягнення заборгованості за кредитним договором 03КЛ-12 від 12.06.2012 у сумі 1 800 519,15 грн.

24.01.2017 року на адресу банку надійшла оспорювана постанова з оригіналом виконавчого листа.

Скаржник не погоджується із постановою на тій підставі, що вона винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в постанові не зазначено які саме дії вчинені виконавцем для виявлення коштів боржника та його майна, відсутня також інформація про запити державного виконавця до реєстраційних органів. Державний виконавець нехтуючи своїми правами не вчинив жодних дій по примусовому виконанню виконавчого листа.

В судовому засіданні представник скаржника заявлені вимоги скарги підтримав та просив задовольнити її в повному обсязі.

Представник відділу державної виконавчої служби в судове засідання не з'явився, до суду надійшли пояснення державного виконавця в яких вона зазначає, що при виконанні виконавчого листа направлені запити до обліково-реєстраційних установ з метою перевірки майнового стану боржника та наявності розрахункових рахунків у банках та банківських установах. Згідно відповіді ДПС України за боржником зареєстровано розрахункові рахунки та державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти які обліковуються на зазначених рахунках, а також накладено арешт на все майно боржника. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав за боржником не зареєстроване нерухоме майно. Рухоме майно за боржником не зареєстроване. Виходом державного виконавця за місцем його знаходження встановлено, що підприємство не знаходиться за вказаною адресою. А тому як наслідок було винесено постанову про повернення виконавчого листа. Крім того державний виконавець просить відмовити в задоволенні скарги та слухати скаргу у відсутність представника Краматорського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника скаржника, враховуючи пояснення державного виконавця, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги за наступних підстав.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент прийняття оспорюваних постанов), передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 11 цього ж Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частина 2 ст.387 ЦПК України передбачає, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права та свободи.

Як встановлено в судовому засіданні, 25 березня 2015 року Шевченківський районний суд м.Києва розглянув справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжиніринговий центр промислових іновацій" про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжиніринговий центр промислових іновацій» солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» 1 800 519,15 грн. заборгованості за кредитним договором №03KЛ-12 від 14 червня 2012 року, з них: заборгованість по кредиту в розмірі 950 000,00 грн., заборгованість за процентами в розмірі 270 715,07 грн., заборгованість за комісією в розмірі 6175,00 грн., пеня за прострочення сплати кредиту в розмірі 141 328,77 грн., пеня за прострочення сплати процентів в розмірі 28 911,01 грн., пеня за прострочення сплати комісії 697,53 грн., 3% річних (згідно статті 625 Цивільного кодексу України) за неправомірне користування чужими грошовим коштами (заборгованість по кредиту) в розмірі 17 568, 49 грн., 3% річних (згідно статті 625 Цивільного кодексу України) за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по процентам) в розмірі 3 684, 19 грн., 3% річних (згідно статті 625 Цивільного кодексу України) за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по комісії) в розмірі 89,52 грн., індекс інфляції за прострочення сплати заборгованості по кредиту в розмірі 102 109,68 грн., індекс інфляції за прострочення сплати заборгованості по несплаченим процентам в розмірі 23 561, 99 грн., індекс інфляції за прострочення сплати заборгованості по несплаченій комісії в розмірі 578,29 грн. та нараховані штрафи за невиконання умов кредитного договору в загальному розмірі 255 100,00 грн. та судовий збір у розмірі 3 654 гривень.

Рішення набрало законної сили та 05.06.2015 року видано виконавчий лист щодо боржника ТОВ «Інжиніринговий центр промислових іновацій».

Виконавчий лист було пред'явлено до примусового виконання та постановою старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області від 23.07.2015 року відкрито виконавче провадження №48239829 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа.

Постановою від 25.05.2016 року старший державний виконавець Краматорського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області Климентовська Л.С. повернула виконавчий лист №2/761/3005/2015 виданий 25.03.2015 року на підставі п.2 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження». Державний виконавець в постанові зазначила, що відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника.

Стаття 47 Закону України «Про виконавче провадження» визначає у яких випадках виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу. Зокрема у відповідності до п.2 ч.1 зазначеної статті, у випадку коли у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними

Державним виконавцем на підтвердження її пояснень не надано суду доказів, що постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена Боржнику та ним отримана; відсутні докази направлення викликів Боржнику, не було надано доказів, що державним виконавцем зроблені запити щодо місця реєстрації боржника; не накладено арешт на майно.

Суду не надано доказів, що на виконання положень ч.8 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець перевірила наявність рахунків боржника та щодо виявлення нерухомого майна.

Отже, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що державний виконавець в повному обсязі не здійснила виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа, постанова про повернення виконавчого листа стягувачеві є передчасною, а тому суд приходить до висновку про задоволення скарги та скасування оскаржуваної постанови.

Стаття 41 Закону України «Про виконавче провадження» (набрав чинності 05.10.2016 року) передбачає, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов'язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити його до виконання.

Суд не вбачає підстав для задоволення скарги в частині зобов'язання відділ ДВС відновити виконавче провадження, оскільки це його обов'язок визначений Законом.

Відповідно до вимог ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Отже, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи, що державним виконавцем не вжиті всі передбачені законом заходи для належного виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова про повернення виконавчого листа стягувачу - скасуванню.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.383-389 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», заінтересовані особи: Краматорський міський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інжиніринговий центр промислових іновацій» про визнання дій незаконними, скасування постанови про повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні №48239829 та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Краматорського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області щодо винесення постанови у ВП №48239829 від 25.05.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області Климентовської Л.С. у ВП №48239829 від 25.05.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві.

В іншій частині вимоги скарги задоволенню не підлягають.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м.Києва до Апеляційного суду м.Києва.

СУДДЯ: Н.Г.Притула