РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

13 червня 2017 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Погрібної О.М., при секретарі: Корольковій К.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділ реєстрації виконавчого комітету Токмацької міської ради, про усунення перешкод у користуванні правом власності, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділ реєстрації виконавчого комітету Токмацької міської ради, про усунення перешкод у користуванні правом власності, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. Перебуваючи в дружніх відносинах з ОСОБА_2, на прохання останньої, з 07.10.2014 року зареєстрував її в своїй квартирі за вищезазначеною адресою. Однак, ОСОБА_2 за зазначеною адресою, в його квартирі ніколи не проживала, її речі відсутні. Внаслідок того, що останні півроку він не підтримує стосунки з ОСОБА_2, він запропонував їй знятися з реєстрації в його квартирі, але та відмовилась. У зв'язку з тим, що реєстрація відповідача, яка не є членом його сім'ї, не проживає та ніколи не проживала в зазначеній квартирі, порушує його права, як власника, вважає, що відповідач є такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Виходячи з вищевикладеного, просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання 02.06.2017 року, 13.06.2017 року не з'явилась, була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином, причини неявки не повідомила, заперечення проти позову не надала.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділ реєстрації виконавчого комітету Токмацької міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу за їх відсутності.

Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він з 2003 року мешкає в будинку АДРЕСА_1, з позивачем ОСОБА_1 підтримує сусідські, товариські стосунки, знає відповідачку ОСОБА_2, яка мешкає в сусідньому будинку. Те, що відповідачка зареєстрована в АДРЕСА_1 не знав, щоб ОСОБА_2 приходила до ОСОБА_1, не бачив.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона протягом 15 років проживає в АДРЕСА_1, з позивачем ОСОБА_1 знайома, підтримує сусідські, товариські стосунки, знає відповідачку ОСОБА_2, яку бачила пару раз в 2014 році, в квартирі ОСОБА_1 ОСОБА_2 ніколи не проживала.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, вислухавши пояснення позивача, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1.

Вказане підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 12 жовтня 2001 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2934, відповідно до якого ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 та технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1, що знаходиться у власності.

Крім позивача, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 також зареєстрована відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою відділом реєстрації Виконавчого комітету Токмацької міської ради за № 10-06/1873 від 24.05.2017 року, відповідно до якої, ОСОБА_2 зареєстрована за зазначеною адресою з 07.10.2014 року по теперішній час.

Згідно акту Житлово - будівельного кооперативу «Магаданський» від 15.05.2017 року, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає з 01.01.2015 року.

За змістом ст. ст. 71, 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, провадиться в судовому порядку внаслідок відсутності цієї особи понад строки встановлені законом без поважних причин.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 p., Першого протоколу та протоколів N 2, N 4, N 7 та N 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

У відповідності до ст. 317 ЦК України власнику належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні, а у відповідності до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з вимог ст. 328 ЦК України позивач набув право власності на законних підставах, до яких відноситься договір купівлі-продажу та має право розпорядитися своїм правом власності відповідно закону, незалежно від волі інших осіб (ст.316 ЦК України).

Відповідач за вказаною адресою не проживає без поважної причини з 2015 року, будь-якої домовленості про збереження житлової площі за період його не проживання не існує.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що відповідач ОСОБА_2 не мешкає в зазначеному житловому приміщенні з 01.01.2015 року, і це є підставою для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідача у спірному приміщенні є поважними. Суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 61, 174, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділ реєстрації виконавчого комітету Токмацької міської ради, про усунення перешкод у користуванні правом власності, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку м. Оріхів Запорізької області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, рнкопп НОМЕР_1, судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст виготовлений 15.06.2017 року

Суддя: