Справа № 569/3663/17
Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi Куцоконя Ю.П.,
з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_2 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 01 березня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Філіповим М.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 105.
Оскільки житлом він був забезпечений, то з метою компенсації обов'язкових комунальних витрат для нього, як власника житла, прийняв рішення про передачу квартири у найм відповідачу. Обов'язковою умовою відповідача для укладення договору найму житла була її реєстрація у квартирі на весь період найму. 02 липня 2015 року за його згодою відповідач була зареєстрована у квартирі, однак в подальшому договору найму з ним не уклала, у квартиру не вселилась і у квартирі не проживає. Відповідач не заперечує проти свого зняття з реєстрації у цій квартирі, однак жодних дій для цього не вчиняє.
Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Сокаль В.О. подав суду письмову заяву, в якій позов ОСОБА_2 підтримав повністю і просить його задовольнити. Розгляд справи просить провести у відсутності позивача та у його відсутність. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Заперечення проти позову не подала, про причини неявки суд не повідомила.
Дослiдивши письмовi докази по справi, суд прийшов до висновку, що позов пiдлягає задоволенню повнiстю, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору дарування від 01 березня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Філіповим М.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 105. Право власності позивача на вказану квартиру 20 березня 2012 року зареєстроване комунальним підприємством «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав № НОМЕР_1 від 20 березня 2012 року.
У належній позивачу квартирі АДРЕСА_1 02 липня 2015 року зареєстрована ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить відповідна відмітка у її паспорті громадянина України серії НОМЕР_2.
Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає без поважних причин з моменту своєї реєстрації у цій квартирі, тобто близько двох років.
Через реєстрацію вiдповiдача у квартирі, позивач не може у повній мірі здійснювати реалізацію своїх прав власника нерухомого майна та, крім того, несе додаткові і невиправдані витрати по утриманню квартири, що пов'язані із реєстрацією у квартирі відповідача.
Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно статті 319 ЦК України вказані права здійснюються власником на власний розсуд.
Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до вимог частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як встановлено судом, ОСОБА_3 не є власником спірної квартири, не була і не є членом сім'ї власника квартири - позивача ОСОБА_2
Оцiнюючи дослiдженi по справi докази в їх сукупності, суд встановив, що відповідач ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає понад один рік без поважних причин, а тому, вiдповiдно до вимог частини другої статті 405 ЦК України, вона втратила право на користування цим житлом.
Відповідно до положень частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Враховуючи встановлені судом обставини та вимоги статей 317,319,391,405 ЦК України, частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», з метою захисту права власності позивача на квартиру, відповідач підлягає зняттю з реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_1 квартира № 3.
Керуючись ст.ст.10,11,60,212,214,215,223,224,225,226,233,292,294 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 внаслідок відсутності понад один рік без поважних причин зі зняттям ОСОБА_3 з реєстрації за вказаною адресою.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок, що складаються з судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Куцоконь Ю.П.