Справа № 368/476/17
Провадження № 2/368/310/17
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"29" травня 2017 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого: судді Закаблук О.В.

При секретарі: Широкоступ К.М.

З участю учасників процесу:

Позивача: ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про усунення перешкод у користуванні майном, визнання особи такою, що втратила право на житло, суд, -

В С Т А Н О В И В :

10.04.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про усунення перешкод у користуванні майном, визнання особи такою, що втратила право на житло, в якій позивач просив суд винести рішення, на підставі якого:

- усунути перешкоди у користуванні будинком ОСОБА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування будинком та зняття з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1;

- судові витрати стягнути з ОСОБА_2.

10.04.2017 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

18.04.2017 року Кагарлицьким районним судом Київської області на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви.

В судове засідання, яке відбулося 9.05.2017 року, відповідачка ОСОБА_2 не з»явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи, а саме, - шляхом поміщення оголошення в офіційний друкований засіб масової інформації, - «Час Київщини» № 17 (60) від 5 травня 2017 року.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив суду наступне:

Проживає в АДРЕСА_2. Товаришує з 1970 року з позивачем, знає, що він одружився з ОСОБА_2.

ОСОБА_2 бачив останній раз на початку літа 2016 року, після чого не знає де вона проживає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив наступне:

Проживає в АДРЕСА_3.

Знає позивача з дитинства, відповідачку знав близько 1 року, - вона проживала у будинку позивача.

Знає, що з кінця травня 2016 року відповідачка у будинку позивача не проживає, з того часу, позивачка ні разу не приїздила до позивача.

Суд, вислухавши позивача ОСОБА_1, який позов підтримав, вислухавши свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, шляхом винесення судового заочного рішення обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 8 ЦПК - «Заочний розгляд справи».

Так, в ст.. 224 ЦПК України зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з позиції позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні, він не заперечував проти винесення заочного рішення, відповідачка ОСОБА_2 повідомлена судом належним чином про день, час та місце слухання справи шляхом поміщення оголошення в офіційному засобі масової інформації, - газеті «ЧАС КИЇВЩИНИ», примірник якої міститься в матеріалах справи.

Згідно ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 2 ст. 225 ЦПК України розгляд справи та ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановлених цією главою.

Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою та змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 213, 215 ЦПК України і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Підсудність.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Як вбачається з довідки адресно - довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області від 26.04.2017 року, відповідачка по справі, - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована з 15.10.2000 року за адресою: АДРЕСА_4, відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду, як суду першої інстанції загальної юрисдикції.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права.

Позивач ОСОБА_5 згідно договору дарування від 20.03.2007 року є власником житлового будинку з відповідними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до відмітки в будинковій книзі та Акту депутата Кагарлицької міської ради від 05.04.2017 року у зазначеному будинку зареєстрована ОСОБА_6, (яка є відповідачем по даній справі), проте з червня 20!6 року вона не проживає за місцем реєстрації.

Відповідачка ОСОБА_2 є дружиною Позивача ОСОБА_1, але, як встановлено судом в судовому засіданні з матеріалів справи та пояснень свідків, відповідачка ОСОБА_2 вже близько року не проживає з позивачем ОСОБА_1, не підтримує шлюбно - сімейних відносин, та, відповідно, не проживає на житловій площі, яка належить позивачу.

Будучи зареєстрованою, але не проживаючи у будинку Позивача ОСОБА_1, відповідачка не приходить до будинку та не використовує його для тимчасового або постійного проживання.

Після припинення шлюбних відносин з Позивачем, відповідачка ОСОБА_2 ігнорує прохання позивача ОСОБА_1 про зняття з реєстрації, або під різними приводами відмовляється подати заяву до Кагарлицької міської ради про зняття з реєстрації.

Своєю відмовою подати заяву про зняття з реєстрації відповідачка ОСОБА_2 створює позивачу ОСОБА_1 перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що належить йому на праві власності.

Позивач ОСОБА_1 не може самостійно без відповідачки ОСОБА_2 зняти її з реєстрації у будинку, який позивачу ОСОБА_1, як було вказано судом вище, належить на праві приватної власності.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засаді суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб 'єктів права власності.

Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодеку України, Позивач, як власник майна має права безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, зокрема, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи.

Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згіно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу відповідно до положень Цивільного кодексу України.

У разі створення перешкод у користуванні власністю, Позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій, необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме, - усунення перешкод в користуванні майном та, як в даному випадку, - визнання Відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Як зазначено судом вище, відповідачка ОСОБА_2 не приймає ніякої участі в утриманні будинку, не сплачує витрати на комунальні послуги, з 01.06.2016 року не проживає у вищезазначеному будинку, що підтверджується актами депутатів Кагарлицької міської ради Київської області, які містяться в матеріалах справи.

Реєстрація Відповідача у будинку перешкоджає Позивачу у володінні розпорядженні його власністю.

Таким чином, Відповідача слід визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ППВСУ від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 386, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 15, 88, 118, 119, 120, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 доОСОБА_2, про усунення перешкод у користуванні майном, визнання особи такою, що втратила право на житло, - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні будинком ОСОБА_1, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Макіївка Донецької області, народження такою, що втратила право на користування будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та зняття її з реєстрації.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: О.В. Закаблук