Справа № 310/9521/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Бердянської міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Бердянської міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою, який під час розгляду справи неодноразово уточнював, вказуючи, що він є власником 3/8 частин житлового будинку №130 по вул. Підгірна в м. Бердянську. Іншими співвласниками садиби є ОСОБА_6 - 3/8 часток, ОСОБА_7 - 1/8 частка, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 1/8 частка. Земельна ділянка площею 570 кв.м. перебуває у спільному володінні співвласників, у тому числі під будинком 82 кв.м., під господарчими спорудами 104 кв.м., під городом 79 кв.м., під двором 305 кв.м. Сторони не можуть добровільно визначити порядок користування земельною ділянкою. Просив встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанту №2 висновку будівельно-технічної експертизи від 01.12.2014 року.

Ухвалою судді Бердянського міськрайонного суду від 25.11.2016 року в якості позивача залучено до участі по справі ОСОБА_8, який є правонаступником ОСОБА_1

У судове засіданні позивач та його представник ОСОБА_9 не зявились, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності, не заперечують проти заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги та їх обґрунтування викладені, в останній уточненій позовній заяві, поданої до суду 06.05.2016 року, підтримали у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_10 у судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомлені належним чином. У письмових заперечення відповідач ОСОБА_6 зазначив, що з позовом не згоден. Вважає, що порядок користування земельною ділянкою повинен бути встановлений відповідно до розміру часток співвласників у спільній частковій власності на домоволодіння.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах відповідача ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Представник Бердянської міської ради, в судове засідання не зявився без поважних причин, про слухання справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву у якій позов не визнав з наступних підстав. За інформацією Комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради, земельна ділянка площею 511,55 кв.м., що розташована за адресою: вул. Підгірна, 130 у м. Бердянську, була виділена згідно рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради, але акт про встановлення меж земельної ділянки в інвентаризаційній справі відсутній. Згідно положень ст. ст. 79, 79-1 ЗК України земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як обєкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно частини третьої статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно матеріалів інвентарної справи Комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради житловий будинок №130 по вул. Підгірній у м. Бердянську (раніше №106а, а також 130) на підставі договору на право будівництва та безстрокового користування земельною ділянкою належав ОСОБА_11 (том 2 а.с. 67). На підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.06.1956 року (том 2 а.с. 68) та свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (том 2 а.с. 69), після смерті ОСОБА_11 власниками житлового будинку № 130 по вул. Підгірній в м. Бердянську стали: ОСОБА_12 5/8 частки, ОСОБА_7 1/8 частка, ОСОБА_13 1/8 частка, ОСОБА_14 1/8 частка.

ОСОБА_13 помер 02.05.1981 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.05.1981 року, актовий запис № 452 (том 1 а.с. 38). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.04.1982 року (том 1 а.с. 52) та свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.04.1982 року ( том 1 а.с. 53) спадкоємцями ОСОБА_13 є в рівних частках ОСОБА_3, ОСОБА_15 та ОСОБА_4. Право власності на житловий будинок № 130 по вул. Підгірній в м. Бердянську спадкоємцями не оформлено, але на кожного з них приходиться по 1/24 частці житлового будинку. ОСОБА_15 у звязку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_5, що підтверджується копіями свідоцтв про укладення шлюбу від 26.06.1982 року, про одруження від 26.12.1996 року (том 1 а.с. 78) та про одруження від 15.09.1999 року (том 1 а.с. 77).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.07.2011 року (т. 1 а.с. 3) спадкоємцями ОСОБА_16, померлої 21.10.2008 року, та ОСОБА_12, померлої 24.11.1994 року, є ОСОБА_1 та ОСОБА_6, на кожного з них приходиться по 3/8 частки житлового будинку 130 по вул. Підгірна в м. Бердянську. Зі змісту свідоцтва слідує, що до спадщини входить 1/8 частка, яка належала спадкодавці ОСОБА_16, а також 5/8 частин житлового будинку належні ОСОБА_12, матері спадкодавці, яка померла 24.11.1994 року, спадкоємицею якої була ОСОБА_16, дочка, яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав.

Право власності ОСОБА_1 на 3/8 частки житлового будинку зареєстровано 08.08.2011 року, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 08.08.2011 року (а.с. 4).

ОСОБА_1 помер 13.05.2016 року, на підтвердження чого в матеріалах справи (а.с. 222 том 1) знаходиться свідоцтво про смерть від 16.05.2016 року, актовий запис № 714, видане Бердянським міським відділом реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

На запит суду Бердянською державною нотаріальною конторою надано відповідь №3672/02-С4 від 22.11.2016 року, згідно з якою після померлого 13.05.2016 року ОСОБА_1 в Бердянську державну нотаріальну контору Запорізької області звернулись:

- 17.10.2016 року ОСОБА_8, син померлого, з заявою про прийняття спадщини за законом,

- 09.11.2016 року ОСОБА_17, з заявою про прийняття спадщини згідно ст. 1264 ЦК України (як така, що проживала однією сімєю з померлим не менше 5 років до часу відкриття спадщини). Заява про прийняття спадщини не засвідчена, згідно з вимогами п. 3.5., розділу 3, глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документів, щодо підтвердження особи не надано.

Позивачем не надано відомостей щодо власника 1/8 частки житлового будинку № 130 по вул. Підгірній в м. Бердянську Баранової ОСОБА_18. В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про смерть ОСОБА_19, яка померла 04.08.2015 року, актовий запис 1246. Належних доказів, що ОСОБА_7 та ОСОБА_19 є однією і тією ж самою особою, суду не надано. Згідно відповіді Бердянської державної нотаріальної контори № 90/02-04 від 16.03.2016 року (том 1 а.с. 201) спадкова справа щодо майна померлої 04.08.2015 року ОСОБА_19 не заводилась.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майно щодо обєкта нерухомого майна, вбачається, що право власності на житловий будинок 130 по вул. Підгірній в м. Бердянську Запорізької області зареєстровано за: ОСОБА_14 (особа померла) 1/8 частка, ОСОБА_1 - 3/8 частки, ОСОБА_12 (особа померла) - 1/4 частка ( том 2, а.с. 50).

У довідці-характеристиці комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради зазначено, що власниками житлового будинку № 130 по вул. Підгірній в м. Бердянську є ОСОБА_1 - 3/8 частки, ОСОБА_7 - 1/8 частка, ОСОБА_13 - 1/8 частка, ОСОБА_14 - 3/8 частки. (том 2 а.с. 70).

Земельну ділянку площею 557 кв.м. відведено під індивідуальне будівництво житлового будинку № 106-а по вул. Підгірній в м. Бердянську рішенням Осипенківської міської ради Запорізької області від 08.01.1953 року № 10 (протокол № 2) (т.1 а.с. 177-182)

У договорі на право будівництва будинку та безстрокове користування земельною ділянкою також зазначено, що під будівництво житлового будинку № 106-а (на теперішній час № 130) по вул. Підгірній в м. Бердянську відведено земельну ділянку площею 557 кв.м. (том 2 а.с. 67).

Аналізуючи зазначені документи щодо землекористування, суд приходить до висновку, що у співвласників садиби по вул. Підгірній, 130 у м. Бердянську є право на користування земельною ділянкою площею 557 кв. м. (що виділена рішенням № 10 від 08.01.1953 року).

Згідно плану земельної ділянки, який міститься у технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 130 по вул. Підгірній в м. Бердянську (том 1 а.с. 5-7), складеного Комунальним підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради станом на 30.06.2011 року, у користуванні співвласників знаходиться земельна ділянка загальною площею 570 кв. м., але геодезичною зйомкою, відображеною у схемі фактичного користування за адресою м. Бердянськ, вул. Підгірна, 130 (том 1 а.с. 94), складеної ПП «Укрзем», встановлено, що у фактичному користуванні співвласників знаходиться земельна ділянка загальною площею 0,0576га.

На теперішній час між співвласниками садиби по вул. Підгірна, 130 у м. Бердянську виник спір щодо порядку користування земельною ділянкою, що є у їх спільному користуванні. Домовленості про порядок користування не досягнуто і вирішення даного питання мирним шляхом є неможливим, тому спір підлягає розгляду в судовому порядку.

Вирішуючи спір, суд вважає, що визначити порядок користування земельною ділянкою садиби по вул. Підгірній, 130 у м. Бердянську відповідно до другого варіанту, як то просить позивач, та інших варіантів судової будівельно-технічної експертизи № 070/12-14 від 01.12.2014 року неможливо з наступних підстав.

Відповідно до ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Частинами 1, 2 ст. 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула права власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористування).

Згідно з ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (з подальшими змінами і доповненнями) роз'яснено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію.

У пункті 21 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, тому відповідно до ст. 88 ЗК України слід брати до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі.

Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити із розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

За ч. 1 ст. 12 Земельного Кодексу України земельні ділянки надаються у користування із земель комунальної власності відповідно до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст. Частиною 1 ст. 116 Земельного Кодексу України передбачено, що громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно пункту 4 статті 88 Земельного Кодексу України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Звертаючись до суду позивач посилався на те, що він має право на користування частиною земельної ділянки площею 570 кв.м. по вул. Підгірній,130 у м. Бердянську.

На аркуші 4 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 070/12-14 від 01.12.2014 року (том 1 а.с. 107) експертом зазначено, що методом накладання схем зазначених ділянок, встановлено місце розташування та розміри залишок ділянки фактичного користування, які виходять за межі відведеної земельної ділянки. Площа частини ділянки у вигляді смуги, яка виходить за межі відведеної ділянки становить 38,0 кв.м. Згідно п. 5.5 «Технічних вказівок щодо визначення меж земельних ділянок спільної та спільної часткової власності фізичних і юридичних осіб на забудованій території у населених пунктах», затверджених Державним комітетом з земельних ресурсів України від 18.05.1998 року, якщо при удосконаленні меж зміна площі кожної з земельних ділянок не перевищує 6%, то вважається, що земельна власність залишилася незмінною і права власників не анулюються. Якщо зміна площі земельних ділянок перевищує 6%, то цей факт розглядається як скасування старої та утворення нової земельної ділянки, про що готується новий розпорядчий документ на право власності (користування) землею». Відношення площі зайвої ділянки - 38 кв.м. до нормативної 557 кв.м. становить 6,82 %, що є порушенням зазначених вимог. З урахуванням зазначеного експертом надано варіанти порядку користування земельною ділянко площею 538 кв.м.

Даючи оцінку висновку будівельно-технічної експертизи № 070/12-14 від 01.12.2014 року, суд не може прийняти за основу висновок експерта про те, що відведена земельна ділянка площею 557 кв.м. мала конфігурацію чотирикутника розмірами в плані за годинниковою стрілкою починаючи з західної межи: 14,50м, 37,30м, 16,00м, 35,80м, межі відведеної ділянки позначено у Додатку № 2 пунктирною лінією червоного кольору, розміру ділянки у Додатку № 2 наведено коричневим кольором. До експертного висновку не додано документів, який обґрунтовує конфігурацію земельної ділянки у зазначених експертом розмірах, станом на час прийняття рішення про її відведення. Позивачем не надано документів щодо встановлення меж земельної ділянки № 106-а (раніше №130, 106а) по вул. Підгірній в м. Бердянську в натурі, відсутня така документація і в матеріалах інвентарної справи. На аркуші 2 інвентарної справи міститься генеральний план, датований 18.05.1956 року, з якого вбачається, що станом на дату його виготовлення земельна ділянка мала саме такі розміри, як зазначено експертом (14,50м, 37,30м, 16,0м, 35,8м), але загальна площа земельної ділянки становила 551,38 кв.м., що не відповідає розміру, закріпленому рішенням Осипенківської міської ради Запорізької області № 10 від 08.01.1953 року (протокол № 2) (т.2 а.с. 71).

Оскільки рішенням Осипенківської міської ради Запорізької області № 10 від 08.01.1953 року (протокол № 2) за вищезазначеним домоволодінням закріплена земельна ділянка в розмірі 557 кв.м., а фактична площа її становить 576 кв.м., тому визначити варіанти порядку користування земельною ділянкою, згідно часток домоволодіння, можливо лише після вирішення питання по відновленню площі земельної ділянки, яка закріплена за житловим будинком вищезазначеним рішенням, або вирішенню питання відповідно до вимог земельного законодавства по закріпленню за житловим будинком земельної ділянки з урахуванням її фактичної площі в розмірі 576 кв.м.

З цих же підстав суд вважає неможливим визначити порядок користування земельною ділянкою із запропонованої експертом площі у розмірі 538,0 кв.м.

Крім того, суд вважає, що визначення порядку користування земельною ділянкою, виходячи з площі 538 кв.м., порушує права та інтереси сторін, оскільки не буде відповідати розміру належної їм частки у земельній ділянці площею 557 кв.м, яка закріплена за домоволодінням, та суттєво зменшує права та інтереси сторін по справі.

Експертом запропоновано три варіанти порядку користування земельною ділянкою з відступом від ідеальних часток співвласників в домоволодінні № 130 по вул. Підгірній. За першим варіантом судової будівельно-технічної експертизи пропонується співвласнику ОСОБА_1 в рахунок 3/8 частки у праві власності на жилий будинок виділити в користування земельну ділянку площею 186,1 кв.м., що на 15,65 кв.м. менше за ідеально необхідної 201,75 кв.м., а якщо розраховувати з нормативної площі 557 кв.м. то буде менше на 22,775 кв.м. (557:8х3=208,875-186,1=22,775кв.м.). Співвласнику ОСОБА_2 в рахунок 3/8 частки у праві власності на жилий будинок запропоновано виділити в користування частину земельної ділянки площею 186,1 кв.м., що на 15,65 кв.м. менше за ідеально необхідну 201,75 кв.м., та на 22,775 кв.м., якщо розраховувати з нормативної площі 557 кв.м. (557:8х3=208,875-186,1=22,775кв.м.). З огляду не це суд приходить до висновку, що перший варіант є неприйнятним, оскільки значно погіршує становище ОСОБА_2 та ОСОБА_20, призводить до суттєвого дисбалансу розмірів зон окремого користування співвласників. За другим варіантом пропонується співвласникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виділити земельні ділянки кожному площею 198,75 кв.м., що менше за ідеально необхідну на 3 кв.м. кожному з розрахунку загальної площі у 538 кв.м., та на 10,125 кв.м. кожному (557:8х3=208,875-198,75=10,125) з розрахунку площі земельної ділянки у розмірі 557 кв.м. Крім, того на земельній ділянці запропонованій для виділу ОСОБА_1 знаходиться будівля літ. «Л» (гараж). Матеріали справи не містять відомостей про поділ житлового будинку та господарчих будівель і споруд між співвласниками та належність зазначеної будівля саме ОСОБА_1, що також унеможливлює затвердження запропонованого експертом варіанту.

За таких обставин підстав для визначення порядку користування земельною ділянкою згідно експертного висновку від 01.12.2014 року (т.2, а.с.104-120) відсутні.

Керуючись ст.ст. 61, 209, 212-215, ЦПК України, ст. ст. 370, 377, 356, 358 ЦК України, ст. 12, 88, 120, 158 ЗК України в редакції 2001 року, ст. 42 ЗК України в редакції 1990 року, постановою пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя