Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Ткачука О.С., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Широківської сільської ради Виноградівського району, ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2016 року,

встановила:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько

ОСОБА_6 Позивач, як спадкоємець за законом першої черги, у встановлений законом строк звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори. Зазначала, що їй стало відомо про заповіт, складений 22 березня 2011 року її батьком, згідно із яким батько на випадок своєї смерті все майно заповів онукові ОСОБА_5

Вважала, що заповіт не відповідає вимогам закону, так як він посвідчений посадовою особою сільської ради - секретарем виконавчого комітету Широківської сільської ради Копинепь Я.Ю., який не мав повноваження на вчинення нотаріальних дій, оскільки рішення виконкому про покладення на нього таких повноважень відсутнє.

Ураховуючи наведене, позивач просила визнати недійсним заповіт ОСОБА_6, посвідчений 22 березня 2011 року секретарем виконкому Широківської сільської ради КопинецьЯ.О., зареєстрований в реєстрі за

№ 21.

Рішенням Виноградівського районного суду від 23 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області

від 25 жовтня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суди правильно застосували положення ст. ст. ст. 1247, 1251 ЦК України, Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закон України «Про нотаріат», на підставі наданих сторонами доказів, яким дали оцінку відповідно ст. 212 ЦПК України, встановили фактичні обставини, зокрема, що оспорюваний заповіт посвідчений уповноваженою посадовою особою органу місцевого самоврядування на підставі делегованих повноважень, покладених на неї рішенням сесії сільської ради від 11 листопада 2010 року, прийшли вірного висновку, що заповіт ОСОБА_6 від 22 березня 2011 року посвідчено секретарем виконкому Широківської сільської ради Копинець Я.Ю. з дотриманням вимог закону.

Доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23 серпня

2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.С.Ткачук

О.В.Умнова