У Х В А Л А

19 червня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві залі суду № 1 подання державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло подання старшого державного виконавця міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки на примусовому виконанні у міському відділі ДВС перебуває виконавчий лист Білоцерківського міськрайонного суду № 2/357/604/16 від 21.04.2016 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 98774,67 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 2 213 540 грн.35 коп., 35646 грн.02 коп. пені та комісії, всього 2 249 186 грн.37 коп., судового збору в сумі 33 737 грн.80 коп. по 16 868 грн.90 коп. з кожного, боржником у даному виконавчому провадженні є ОСОБА_2, по даний час заборгованість не погашена, декларацію про доходи та майно боржником не надано, від виконання зобовязань, покладених на неї рішенням суду, боржник ухиляється.

В судове засідання державний виконавець не зявилася, до суду надано письмове клопотання щодо розгляду даної справи без участі державного виконавця.

Оглянувши подання, додані до нього документи, суд дійшов висновку, що подання підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2016 року по справі № 357/16523/16-ц 2/357/604/16 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором було частково задоволено позов та стягнуто з відповідачів на користь позивача солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 98 774,67 доларів США, що за офіційним курсом НБУ /1 долар США: 22,41 грн./ складає 2 213 540 грн.35 коп., 35 646 грн.02 коп. пені та комісії, всього 2 249 186 грн.37 коп., судовий збір в сумі 33 737 грн.80 коп. по 16 868 грн.90 коп. з кожного, рішення суду не оскаржувалося і набрало законної сили 22.03.2016 року.

21.04.2016 року стягувачу видано судом виконавчий лист по даній справі.

26.05.2016 року державним виконавцем міського відділу ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51234704 з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_2 та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення, копію постанови про відкриття виконавчого провадження боржник одержала 10.08.2016 року, що засвідчила власноручним підписом.

21.07.2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у межах суми звернення стягнення за рішенням суду.

В ході виконавчих дій встановлено, що боржнику належать на праві власності : квартира № 9 по вулиці 50-річчя Перемоги,104 в м. Білій Церкві; квартира АДРЕСА_1; квартира АДРЕСА_2; нежитлова будівля літ. «Б» по вулиці Леваневського,53-г в м. Білій Церкві, в якому розміщено кафе-бар «Індіго».

Боржниця зверталася до суду із заявою про розстрочку виконання вказаного вище судового рішення, але ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.11.2016 року їй було в цьому відмовлено.

Згідно матеріалів виконавчого провадження, боржниця неодноразово викликалася до державного виконавця, повідомлялася про час та місце проведення виконавчих дій опис майна, але на виклики державного виконавця не зявляється, опис майна провести не виявилося можливим із-за її відсутності.

Відповідно до ст.3 Закону України Про виконавче провадження підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: в т.ч. виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з п.19 ч.3 ст. 18 цього Закону, державний виконавець має право у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За положеннями ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути

тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Як передбачено ст.12 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, свобода пересування може бути обмежена у випадках, передбачених законом.

За ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів /посадових осіб/ вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 цієї статті, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд вважає, що ст.377-1 ЦПК України має застосовуватися на стадії виконання судових рішень, ухвалених незалежно від виду судочинства, та рішень інших органів /посадових осіб/, оскільки інші кодекси, в т.ч. КАС України, ГПК України не містять відповідних норм щодо процесуального порядку обмеження боржника на виїзд за межі України.

В обгрунтування подання державний виконавець посилається на те, що боржник ухиляється від виконання боргових зобовязань.

В листі Верховного Суду України «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» викладено правову позицію стосовно того, що на момент звернення до суду з таким поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження; а поняття «ухилення від виконання зобовязань» варто розуміти як будь-які свідомі діяння /дії чи бездіяльність/ боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок повністю або частково у нього є реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини.

У звязку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обовязків, передбачених ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 достовірно відомо про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення суду про стягнення з неї боргу, оскільки її представник був присутнім в судовому засіданні під час розгляду судом справи за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк», вона особисто отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження, зверталася до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду.

Але від виконання обовязків у виконавчому провадженні боржниця ухиляється, не подала декларацію про доходи та майно; не зявляється на виклики державного виконавця; будучи повідомленою про час та місце проведення опису належного їй майна, не зявилася за адресою, зазначеною державним виконавцем; рішення суду не виконує, хоча, суд вважає, що з врахуванням її майнового стану, ОСОБА_2 має таку можливість.

Оскільки задоволення подання можливе за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання, докази щодо цього суду надані, то суд вважає подання обґрунтованим.

Державний виконавець просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон боржника без вилучення паспортного документа.

Але згідно приписів ст.377-1 ЦПК України передбачено обмеження у праві виїзду за кордон взагалі, а не способи обмеження.

Отже, на суд покладено функцію вирішення питання про обмеження у праві виїзду, а право вибору способу виконання такого обмеження належить органу, до компетенції якого входить питання забезпечення виїзду з України.

Враховуючи все наведене та керуючись Законом України Про виконавче провадження, ст.377-1 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Подання задовольнити частково.

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, до виконання зобовязань щодо сплати коштів у виконавчому провадженні ВП № 51234704 з виконання виконавчого листа № 357/16523/15-ц 2/357/604/16, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 21.04.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня постановлення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_4