Справа № 152/870/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 червня 2017 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Войнаровського І.В.,

за участі:

секретаря Одудовського С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Писарівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

у с т а н о в и в:

У травні 2017 року до суду звернулась ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Писарівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області (далі - відповідач) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 6 жовтня 2016 року у с. Писарівка Шаргородського району Вінницької області помер ОСОБА_4. Після його смерті та смерті його матері залишилася спадщина, яка складається, у тому числі, із земельної ділянки (паю), площею 2,2296 га на території Писарівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області та з права на земельну частку (пай) площею 2,32 умовних кадастрових гектарів, розташованих на території Писарівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області.

Спадкоємцями зазначеного спадкового майна є позивач та її діти в порядку представлення.

Позивач від спадщини відмовилась, про що подала до нотаріальної контори відповідну заяву.

Діти спадщину батька прийняли і позивач уже оформила частину спадкових прав на його земельну ділянку.

Під час підготовки документів для оформлення спадкових прав, виявлено відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), яка належала їх бабі, у звязку з чим нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), про що виніс постанову.

З огляду на викладене, позивач просить визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування за законом право кожного з них на 1/2 частку спадкового майна їх батька ОСОБА_4, який помер 6 жовтня 2016 року, яке складається із його права на земельну частку (пай), площею 2,32 умовних кадастрових гектара на території Писарівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, яка належала його матері ОСОБА_7.

В судове засідання позивач не зявилась, однак від її представника ОСОБА_8 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, на задоволенні позову наполягають.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, однак від Писарівського сільського голови ОСОБА_9 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно зясувавши усі обставини суд дійшов наступних висновків.

6 жовтня 2016 року у с. Писарівка Шаргородського району Вінницької області помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_10 І-АМ № 356189 (а.с. 11).

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася, зокрема земельної ділянки (паю), площею 2,2296 га на території Писарівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області та з права на земельну частку (пай) площею 2,32 умовних кадастрових гектарів, розташованих на території Писарівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області.

Позивач відмовилась від своєї частки у спадковому майні, про що подала до нотаріальної контори відповідну заяву. Їі малолітні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_6 уже оформили частково свої спадкові права, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом (а.с. 15, 16).

З метою оформлення спадкових прав на земельну частку (пай), позивач в інтересах своїх дітей звернулася до нотаріуса, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, про що нотаріусом винесено відповідні постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 1495/02-31 та №1496/02-31 від 16 травня 2017 року (а.с. 6, 7).

Із постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що підставою для відмови у видачі зазначених вище свідоцтв є неможливість встановлення складу спадкового майна.

Водночас, оформити у спадщину право на земельну частку (пай) площею 2,32 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Писарівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, позивач не може, через відсутність у неї правовстановлюючого документа.

Проте, у матеріалах справи є докази того, що зазначена вище земельна частка (пай) належала на праві власності ОСОБА_7

Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Частинами першою та другою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина перша статті 1221 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із частиною четвертою статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Отже, із урахуванням зазначених вище вимог ЦК України, суд вважає, що позивач та її малолітні діти є спадкоємцями ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 серії І-АМ № 356189 (а.с. 11), свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії 1-АМ № 071002 (а.с. 12), свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 серії 1-АМ № 026513 (а.с. 13), свідоцтвом про шлюб Серії 1-АМ № 057539 (а.с. 8), свідоцтвами про народження дітей серії І-АМ № 292482, № 225092 відповідно (а.с. 9, 10).

Проте оформити у спадщину право на земельну частку (пай), площею 2,32 в умовних кадастрових гектарах ділянку, розташовану на території Писарівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області позивач не може, через втрату правовстановлюючого документа.

Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У пункті 3.1. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, вказано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у спосіб, передбачений статтею 392 ЦК України.

Суд вважає, що доведено належними та допустимими доказами право малолітніх дітей позивача отримати у спадщину право на земельну частку (пай) площею 2,32 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Писарівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області у порядку спадкування за законом після смерті 14 січня 2006 року ОСОБА_7, що належало останній на підставі сертифіката, який було втрачено.

Окрім того, на переконання суду, спосіб захисту порушеного права, обраний позивачем, передбачений законом, а тому, позов слід задовольнити.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування за законом, право кожного з них на 1/2 частку спадкового майна їх батька ОСОБА_4, який помер 6 жовтня 2016 року, яке складається із його права на земельну частку (пай), площею 2,32 умовних кадастрових гектара на території Писарівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, яка належала його матері ОСОБА_7.

Згідно зі статтями 223, 294, 296 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Войнаровський