Справа № 591/1437/17
Провадження № 2/591/1364/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2017 року
Зарічний районний суд міста Суми
в складі головуючого судді - Прокудіної Н.Г.
при секретарі - Козловій К.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України про відшкодування моральної шкоди,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що він у період часу з 13.01.1980 року по 26.12.1981 року проходив військову службу в Демократичній Республіці Афганістан в складі діючої армії в період бойових дій. При виконанні службового обовязку в ДРА отримав струс головного мозку середньої ступені тяжкості ЗЧМТ (контузія головного мозку), осколкові поранення мяких тканей шиї та лоба, що в подальшому призвело до розвитку стійких залишкових явищ ЧМТ (1981 р.) , контузії головного мозку у вигляді посттравматичної енцефалопатії ІІ-ІІІ ст. ІХС. Стабільна стенокардія напруги. Дифузний кардіосклероз. СН І ст..ФК ІІ. Вторинна артеріальна гіпертензія ІІ ст.., ІІ ступеня, ризик дуже високий. Цукровий діабет, ІІ тип. Згідно довідки до акта огляду МСЕК йому була встановлена 2 група інвалідності. Вказує, що у зв'язку з травмою, отриманою під час захисту Вітчизни, порушено його нормальний стан, він позбавлений можливості реалізовувати свої нормальні життєві функції, звички та бажання. Постійно виникає головна біль при фізичному навантаженні, запаморочення, похитування при ході, значне погіршення пам'яті, зниження слуху, працездатності, дратівливість, порушення сну, загальна різка слабкість. Він не має можливості зараз працювати, оскільки пересуватися на велику відстань без сторонньої допомоги не може Це поставило його у незручне становище, оскільки він не може матеріально забезпечувати свою родину на тому ж рівні, який був в той час, коли працював. Зазначає, що його заробітна плата була основним засобом існування його родини, а на теперішню пенсію забезпечити б самим необхідним себе, своїх дітей та дружину є просто неможливим. Це додає багато неприємних відчуттів. Вказує, що він не може вести повноцінний образ життя, постійно відчуває психологічний дискомфорт, виражений у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху. Усі ці фактори викликають негативні емоції й переживання. Порушено нормальні життєві зв'язки, доводиться докладати додаткових зусиль для організації життя. Оцінюючи моральну шкоду в зазначену суму 218 800,00 грн., він виходить із тривалості й глибини своїх душевних страждань, чисельності негативних наслідків для нього, що викликані внаслідок травми, а також з фізичного та значного погіршення стану здоров'я, оскільки ушкодження здоров'я зазнав, проходячи військову службу та отримання травми та чисельних хвороб, які турбують і по сьогоднішній день, роблячи життя нестерпним, безбарвним та пригніченим. Після чисельних лікувань стан здоров'я не покращився. Просить суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 218 800,00 грн., яка була завдана в результаті ушкодження здоров'я при виконанні обов'язків військової служби.
Позивач в судове засідання не зявився, в письмовій заяві просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, в письмовій заяві просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги не визнає, просить в задоволенні позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.
В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України.
На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне.
Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Аналогічні положення містяться й у ч. 1 ст. 3 ЦПК України.
Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
По справі встановлено, що позивач у період часу з 13.01.1980 року по 26.12.1981 року знаходився в складі обмеженного контигенту САВДРА для надання військової допомоги, що підтверджується копією військового квитка МН № 2327176 (а.с.14-16).
Згідно висновку судово-медичного акту, обстеження почато 01.12.2015, закінчено 01.12.2015 , зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені ушкодження, з оригінала архівної довідки Військово-медичного музею МОРФ № 6/310-133 від 18.04.2007 відомо, що ОСОБА_1 , 1961 р.н, 10.08.1981 отримав ЗЧМТ : струс головного мозку середнього ступеню тяжкості, осколкові поранення мяких тканин шиї та лба.
Дані тілесні ушкодження, утворились внаслідок осколкового поранення та могли утворитись 10.08.1981 в період військової служби в Республіці Афганістан. (а.с.12-13).
Згідно довідки до акта огляду МСЕК Серія 10 АББ № 215066 ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності, травма та поранення, при виконання обовязків служби, протипоказана праця з тривалим перебуванням на ногах, безтерміново, 2012 р. (а.с.11).
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року із змінами та доповненнями відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди провадиться у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичні або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Частиною 1 статті 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Визначаючи розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує ступінь моральних страждань позивача, що протягом багатьох років позивач щодня переживає душевні страждання та у зв'язку з хворобою позбавлений нормального життя.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.
Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.
Статтею 170 ЦК України передбачено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
Статтею 3 Закону України "Про Збройні Сили України" передбачено, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.
Отже, обов'язок держави відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду покладається на Міністерство оборони України як на уповноважений орган державного управління.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21 жовтня 2014 року у справі № 3-86гс14, який згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для судів.
Суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, оскільки сам факт захворювання, одержаного в період проходження військової служби та наслідки такого захворювання, спричинили позивачу втрати немайнового характеру у вигляді психологічного дискомфорту (переживаннях та хвилюваннях), душевних стражданнях, оскільки тривале лікування позначилося на здоров'ї позивача.
Відповідно ст. 23 ЦК України, зокрема щодо врахування вимог розумності та справедливості, роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), також при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд враховує характер і обсяг страждань, тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки і виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 80 000 грн..
Керуючись ст. 11,88, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 23, 170, 1167 Цивільного кодексу України, ст. 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 80 000 грн.
Стягнути з Міністерства оборони України на користь держави судовий збір за подання позову в розмірі 640 грн. 00 коп.
Відповідач протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення суду має право подати до Зарічного районного суду м. Суми заяву про його перегляд.
Інші особи, що брали участь у розгляді справи, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Н ОСОБА_2