Справа № 465/5205/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра С.М.
Провадження № 22-ц/783/3848/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Цапові П.М.,

за участю: апелянта (відповідача) - ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

в с т а н о в и л а:

В серпні 2015 року позивачка ОСОБА_4 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з відповідача на її користь половину із фактично понесених додаткових витрат на оплату навчання дитини ОСОБА_5 в сумі 10 625 грн..

В обґрунтування позову покликалася на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 1990р. по 2003р. Їхня з відповідачем дочка ОСОБА_5 навчається на денній формі навчання Львівського державного університету фізичної культури. Відповідно до рішення Залізничного районного суду м. Львова від 24 червня 2015 року з ОСОБА_2 на користь позивача стягуються аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 в розмірі 750 грн. щомісячно починаючи з 15.01.2015 року до завершення донькою навчання 30.06.2017 року. Вказує, що оплата за навчання доньки здійснювалась виключно нею. Відповідач участі в оплаті навчання не приймав, а відтак просила позов задовольнити.

Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ідн. номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (ідн. номер НОМЕР_2) половину понесених нею додаткових витрат на оплату навчання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 10 625 (десяти тисяч шістсот двадцяти пяти) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ідн. номер НОМЕР_1) судовий збір в дохід держави у розмірі 243,60 грн.

Дане рішення оскаржив представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим через порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що відповідач в грудні 2016 року припинив свою підприємницьку діяльність, про що свідчать його заяви в державному реєстратору. Крім того, на утриманні відповідача перебуває малолітня донька від другого шлюбу ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач постійно несе витрати по утриманню їхньої дитини до закінчення нею навчання. Вважає, що відсутні особливі обставини для стягнення додаткових витрат, а відтак просить суд скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове, яким у позові відмовити та стягнути з ОСОБА_4 судові витрати.

В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомленою про час і місце апеляційного розгляду справи, не зявилася і про причини своєї неявки суд не повідомила, що дає апеляційному суду право, у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України, розглянути справу у її відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення апелянта(відповідача) ОСОБА_2 та його представника (адвоката) ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги на підставі ст. 185 СК України та стягуючи на користь ОСОБА_4 половину витрат на оплату навчання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 10625 грн., суд першої інстанції виходив з того, що за навчання доньки ОСОБА_5 позивачкою ОСОБА_4 було сплачено 21 250 грн., а відтак половина витрачених позивачем коштів на оплату навчання дочки підлягає стягненню із відповідача.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Частиною 1 ст. 6 СК України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 являється спільною дочкою позивача ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_2

Донька ОСОБА_5 проживає разом зі своєю матір'ю ОСОБА_4

Відповідно до довідки №148 від 02.12.2014 року ОСОБА_5 навчається на денній формі навчання Львівського державного університету фізичної культури.

Згідно із рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24 червня 2015 року з ОСОБА_5 О.Е. на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 в розмірі 750 грн. щомісячно починаючи з 15.01.2015 року до завершення донькою навчання 30.06.2017 року.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи 10625 грн. понесених позивачкою додаткових витрат, повязаних з навчанням повнолітньої доньки, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ст. 185 СК України той з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батиків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах саме на дитину, а як передбачено ст. 6 СК України дитиною є особа до досягнення нею повноліття.

Враховуючи те, що на час ухвалення судом оскаржуваного рішення суду, донька сторін, ОСОБА_5, досягла повноліття, вона не мала правового статусу дитини, і оскільки ст. 185 СК України стягнення додаткових витрат передбачено лише на дитину, ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позову ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на доньку сторін, ОСОБА_5, яка досяг повноліття, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, таке рішення суду є незаконним та необґрунтованим, а відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 185 СК України передбачено, що, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Матеріали справи не містять доказів необхідності понесення додаткових витрат у звязку із особливими обставинами.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24 червня 2015 року з ОСОБА_5 О.Е. на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 в розмірі 750 грн. щомісячно починаючи з 15.01.2015 року до завершення донькою навчання 30.06.2017 року.

Колегія суддів вважає доводи апелянта підставними, такими, що спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення:1) неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 307, 309, 313, ч.2 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Повернути ОСОБА_2 сплачений судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення в розмірі 320 грн.. на р/р 0005, отримувач: ГУ ДКСУ у Львівській області, призначення платежу:*101; Судовий збір за позовом ОСОБА_2, Франківський районний суд м. Львова 8, квитанція № 0834-5110-0538-9998 від 14 квітня 2017 року.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржено безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_7