Провадження № 6/761/370/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Волошина В.О.

при секретарі: Савенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стельмах Олесі Олександрівни про примусове проникнення до житла, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в :

В травні 2017р. головний державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стельмах О.О. звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним поданням, в якому просила суд: винести ухвалу про примусове проникнення до будинку АДРЕСА_1, який належить на праві власності ОСОБА_3

Своє подання державний виконавець обґрунтовувала тим, що на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавчий лист №761/3743/16-ц від 16 серпня 2016р. виданий Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 2432355,47 грн. Рішення суду в добровільному порядку не виконане. На виклики до державного виконавця боржник не з'являється. Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно боржник має у власності вищевказаний будинок. За виходом державного виконавця за вказаною адресою доступу до приміщення не надано, про що складені акти. За вказаних підстав, зважаючи, що боржником в добровільному порядку не виконується судове рішення, державний виконавець звернувся до суду із зазначеним поданням.

У судові засідання головний державний виконавець Стельмах О.О. не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, поважності причин неявки суду не повідомила.

Суд, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується подання, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується подання, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду подання і вирішення його по суті, вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Так, судом встановлено, що на виконанні Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавчий лист №761/3743/16-ц від 16 серпня 2016р. виданий Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 2432355,47 грн.

Вимоги п. 4) ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Копії матеріалів виконавчого провадження, якими обґрунтувала державний виконавець своє подання, і додані до подання, не містять доказів про те, що боржника було повідомлено про проведення виконавчих дій з виходом до належного йому нерухомого майна, оскільки державним виконавцем не надано жодних підтверджуючих документів з вимогою забезпечення державному виконавцю безперешкодного доступу до приміщення будинку АДРЕСА_1. Надані акти від 23 листопада 2016р. 20 березня 2017р. складені одноособово державним виконавцем, без зазначення осіб, які були залучені до проведення виконавчих дій.

Крім того, з наданих суду матеріалів виконавчого провадження вбачається, що відсутні відомості про надсилання та отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження.

Також, матеріали подання не містять документальних підтверджень щодо своєчасного отримання боржником викликів державного виконавця для сплати боргу або надання підтверджуючих документів про таку сплату в добровільному порядку.

Разом із тим, ні в поданні, ні в додатках до нього, не міститься підтверджуючих матеріалів щодо належного і своєчасного повідомлення боржника та його обізнаність про здійснення опису майна за місцем його реєстрації або знаходження майна.

З урахуванням викладеного, неможливо прийти до висновку, що відсутність доступу до будинку зумовлена саме свідомими діями боржника, спрямованими на перешкоджання діям державного виконавця, або ж це пов'язано із відсутністю власника у квартирі з об'єктивних причин.

При розгляді даного подання суд враховує положення ст. 30 Конституції України, норми ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948р., ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966р. ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948р., ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. ст. 3, 57-60, 208 - 210, 218, 223, 294, 376 ЦПК України; ст. 30 Конституції України; ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Подання 761/3743/16-ц від 16 серпня 2016р. виданий Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 2432355,47 грн. - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: