ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3569/17
провадження № 2/753/3582/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Даниленко В.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Дарницького відділу державної виконавчої служби в м.Києві про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів, в якому просив зняти з позивача обтяження - суму заборгованості як таку, що була нарахована через непрофесійність та не кваліфікованість державного виконавця Дарницького ВДВС в м.Києві; постановити окрему ухвалу за якою буде ініційовано відкриття кримінальної справи за ст. 376 КК України «Службова недбалість» (також внесено дану інформацію до ЄДРДС) щодо державної виконавця Дарницького РВ ДВС, непрофесійні дії якого призвело до матеріальних збитків в особливо великих розмірах.

02.03.2017 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху з наданням строку позивачу для виправлення недоліків, однак не більше п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

Оскільки судом було встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, що передбачено ст. 15 ЦПК України;

Відповідно до ч.1 ст. 118 ЦПК України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється, з дотриманням порядку, встановленого частинами другою і третьою статті 11-1 цього Кодексу; позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Позивач в своєму позові посилається на ЗУ « Про захист прав споживачів», ЗУ «Про виконавче провадження» та в прохальній частині містяться вимоги, які відносяться до КК, КПК України.

Як вбачається з ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Тому суд встановив, що позовна заява підлягає залишенню без руху, для надання позивачу строку для усунення недоліків, а саме визначення виду судочинства, чіткого викладення своїх позовних вимог.

Разом з тим, відповідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом та посилається на ЗУ «Про судовий збір», але позивачем до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату ним судового збору.

Однак, згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оплата судового збору за подання до суду позовної заяви здійснюється у розмірах визначених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VIII, який набрав чинності з 1 вересня 2015 року та яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір», у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 4 якого за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 грн.).

Заявою від 05.04.2017 року ОСОБА_2 подав до суду нову редакцію позовної заяви про захист прав споживачів, в якій просив зобов'язати відповідача зняти з нього обтяження - суми заборгованості як таку, що була нарахована через непрофесійність та не кваліфікованість державного виконавця.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. А частиною 2 ст. 384 цього Кодексу встановлено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

В зв'язку з тим, що позивач звернувся до суду з позовом про захист прав споживачів та з вимогами, які відносяться до вчинених дій державного виконався, тому в такому контексті розгляд справи не можливий, тобто позивачем не виконані вимоги ухвали суду про усунення недоліків заяви у встановлений судом термін, тому вона підлягає поверненню позивачу відповідно до ст. 121 ЦПК України.

Водночас згідно ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ч.2, ч.4 ст.121 ЦПК України, заяву належить вважати неподаною та повернути.

Керуючись ст.121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Дарницького відділу державної виконавчої служби в м.Києві про захист прав споживачів - вважати не поданою та повернути.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано, протягом п'яти днів з дня її проголошення, до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ : Даниленко В.В.