233 № 233/1199/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
09 червня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,
представника позивача -
відповідача -
розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Прийняті на себе зобов'язання відповідач ОСОБА_2 не виконувала, в зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на 21 січня 2017 року: в розмірі 132 692 грн. 04 коп., що включає: суму заборгованості по кредиту в розмірі - 84 405 грн. 08 коп., суму заборгованості за відсотками по кредиту в розмірі - 43 215 грн. 47 коп., суму штрафу за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі - 5 071 грн. 49 коп., в рахунок погашення якої просив звернути стягнення на предмет іпотеки однокімнатну квартиру зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим майном, загальною площею 30,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить відповідачу ОСОБА_2
Представник позивача в судове засідання не з*явився, надав заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 на виклик в судове засідання не з*явилась, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином в порядку ст.ст. 74,76 ЦПК України шляхом публікації оголошення про виклик відповідача у пресі «Урядовий кур*єр» (а.с.60). З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
З*ясувавши позицію позивача, дослідивши докази у справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 05 листопада 2007 рокуроку між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №73 ЗН/07-М із додатками до кредитного договору (а.с.9-12, 13, 14-15).
З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором 05 листопада 2007 року між відповідачем ОСОБА_2 та банком було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Сілаковою І.С. та зареєстрований за № 5298 в реєстрі заборон за № 5299 (а.с. 16-19), відповідно до якого відповідач передав в іпотеку однокімнатну квартиру зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим майном, загальною площею 30,6 кв.м, житловою площею 16,20 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Нерухоме майно передається в іпотеку разом з усіма його при належностями (п. 2.1, а.с. 16).
Відповідно до п. 2.3.2 Договору іпотеки від 05 листопада 2007 року сторонами узгоджена оціночна вартість предмета іпотеки, що становить 117 978,00 грн. (а.с. 16 зворот).
Згідно з п. 6.2 Договору іпотеки від 05 листопада 2007 року у випадку невиконання чи неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язання в цілому або в частині, а також у інших випадках, передбачених цим договором, кредитним договором або чинним законодавством, іпотеко держатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в порядку, передбаченому цим договором та чинним законодавством (а.с.17 зворот).
Як вбачається з п. 7.2 Договору іпотеки від 05 листопада 2007 року звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: - рішення суду; - виконавчого напису нотаріуса; - продажу іпотеко держателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання в порядку встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» та умовами цього договору; - продажу іпотеко держателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» та умовами цього договору (а.с.17 зворот, 18).
Відповідно до п. 73 Договору іпотеки від 05 листопада 2007 року іпотеко держатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах передбачених п. 7.2 цього договору (а.с.18).
Пунктом 10.2 Договору іпотеки від 05 листопада 2007 року цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами договору, скріплення його печаткою іпотеко держателя та іпотекодавця та його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору та іпотекодавцем за цим договором (а.с. 18 зворот).
Відповідач ОСОБА_2 кредитні зобов'язання, передбачені укладеним між сторонами кредитним договором № 73 ЗН/07-М від 05 листопада 2007 р., не виконала, у зв'язку з чим станом на 21 січня 2017 року утворилася заборгованість за кредитом - 84 405 грн. 08 коп., за відсотками - 43 215 грн. 47 коп., за комісією - о грн.., штраф за несвоєчасне погашення кредиту - 5 071 гр. 49 коп., а всього розмір заборгованості складає - 132 692 грн. 04 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 6-8).
За змістом положень ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені в договорі.
Як вбачається з положень ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.
Згідно зі ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ч. 6 ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.
За вимогами ч.1 ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються:
- загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;
- опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;
- заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;
- спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону;
- пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;
- початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Згідно з положеннями частини першої статті 39 цього Закону в разі звернення стягнення на предмет іпотеки початкова ціна іпотечного майна, з якої починаються торги, встановлюється рішенням суду.
Оскільки рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки дає право на примусовий продаж іпотечного майна, то викладаючи резолютивну частину рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд повинен обов'язково врахувати вимоги зазначеної норми, тобто встановити у грошовому вираженні початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначену за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 Закону України «Про іпотеку».
Аналогічний правовий висновок Верховний Суд України вже сформулював у постановах від 10 червня 2015 року (№ 6-449цс15), 3 лютого 2016 року (№ 6-2026цс15), 21 жовтня 2015 року (№ 6-1561цс15), 8 червня 2016 року (№ 6-1239цс16).
Виходячи зі змісту поняття ціни як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм ст.ст. 38,39 Закону України «Про іпотеку», суд дійшов висновку, що в розумінні норми ст. 39 цього Закону встановлення в рішенні суду початкової ціни предмета іпотеки, визначеної за процедурою, передбаченою ч.6 ст. 38 цього Закону, означає встановлення її в грошовому вираженні.
За наведених обставин, суд для визначення початкової ціни предмету іпотеки ураховує умови п. 2.3.2 Договору іпотеки від 05 листопада.2007 року, якою узгоджено оціночну вартість предмета іпотеки, що становить 117 978,00 грн.
Статтею 9 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб'єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об'єкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України "Про іпотеку".
Судом встановлено, що предметом іпотеки є однокімнатна квартира зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим майном, загальною площею 30,6 кв.м., житловою площею 16,20 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,(п. 2.1, а.с. 16). Відповідно до розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» від 30 жовтня 2014 року № 1053-р м. Макіївка було включено до зазначеного переліку. Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р до «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» віднесено м. Макіївку Донецької області.
Таким чином право іпотекодержателя ПАТ «ВіЕйБі Банк» на продаж предмета іпотеки зупинено на час дії мораторію, встановленого ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».
В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути витрати, пов*язані із сплатою судового збору в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 74, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, -
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 1 326 (одна тисяча триста двадцять шість) гривень 92 копійки.
Рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки однокімнатну квартиру зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим майном, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_2, не підлягає виконанню на час дії мораторію, встановленого Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 09 червня 2017 року. Повний текст рішення суду виготовлений 12 червня 2017 року.

Суддя