АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/4265/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1485/17Головуючий у 1-й інстанції Сьоря С. І. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Обідіної О.І., Панченка О.О.,

при секретарі Кальник А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 квітня 2017 року

та апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 квітня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою відповідно до якої просить суд винести рішення, яким встановити його з ОСОБА_3 факт проживання однією сім'єю з лютого 2003 року без державної реєстрації шлюбу, визнати об'єктом спільної сумісної власності подружжя земельну ділянку площею 0,1221 га кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована за адресою: Івано-Франківська область с. Паляниця, квартиру АДРЕСА_1, автомобіль «Toyota Highlander», ДНЗ НОМЕР_3 та визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаного майна.

В подальшому позивачем неодноразово уточнювались та доповнювались позовні вимоги, так згідно останньої заяви позивач просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт проживання однією сім'єю без державної реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3, визнати об'єктом спільної власності подружжя земельну ділянку площею 0,1221 га, кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована за адресою: Івано-Франківська обл., с. Паляниця, квартиру АДРЕСА_1, автомобіль «Toyota Highlander», ДНЗ НОМЕР_3, автомобіль «Toyota Avensis», ДНЗ НОМЕР_5, одноквартирний будинок по АДРЕСА_2, земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_2, та визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаного майна; стягнути з ОСОБА_3 на його користь 1/2 частину вартості автомобіля «Toyota Highlander», ДНЗ НОМЕР_3, яку він оцінює у розмірі 300000 грн., стягнути з ОСОБА_3 на його користь 1/2 частину вартості автомобіля «Toyota Avensis», ДНЗ НОМЕР_5, яку він оцінює у розмірі 200000 грн.

ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким визнати об'єктом спільної сумісної власності подружжя квартиру АДРЕСА_1, приміщення магазину офісу за адресою: Полтавська обл., АДРЕСА_1, коптильний цех, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, одноквартирний будинок, що знаходиться за адресою: Полтавська обл., АДРЕСА_2, житловий будинок, що знаходиться за адресою: Полтавська обл., АДРЕСА_3, земельну ділянку, що розташована за адресою: Полтавська обл., АДРЕСА_2 та визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного нерухомого майна.

В подальшому ОСОБА_3 уточнила позовні вимоги та просить суд ухвалити рішення, яким визнати об'єктом спільної сумісної власності подружжя коптильний цех, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, житловий будинок, що знаходиться за адресою: Полтавська обл., АДРЕСА_3, земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_5, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, кадастровий номер НОМЕР_6 та визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного нерухомого майна.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 квітня 2017 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено.

До вирішення по суті цивільної справи за позовом ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на нерухоме майно - накладено арешт на земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_5, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, кадастровий номер НОМЕР_6, що належить на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1).

Ухвалу направлено для виконання до Крюківського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 квітня 2017 рокув задоволенні заяви ОСОБА_3 про передачу справи на розгляд за підсудністю до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області відмовлено.

Не погодившись з ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 квітня 2017 року, ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку. Просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою у задоволенні заяви відмовити, посилаючись те, що в ухвалі не вказані всі учасники судового процесу, не вказано причин з огляду на які слід забезпечити позов та обґрунтування заперечень.

На ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 квітня 2017 року апеляційну скаргу подалаОСОБА_3, яка посилаючись на порушення судом норм процесуального права просила вказану ухвалу скасувати та прийняти нову, якою направити заяву про передачу справи на розгляд іншому суду за підсудністю на новий розгляд іншим складом суду.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 - ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду залишити без мін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, приходить до наступного висновку.

Згідно до п. 1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до вимог ч.1., ч.3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 1 частини 1 ст. 152 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Верховний Суд дав роз'яснення, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 лютого 2017 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на нерухоме майно прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та вимоги за зустрічними позовами об'єднано в одне провадження з первісним позовом.

В результаті уточнення позовних вимог ОСОБА_3 просить суд ухвалити рішення, яким визнати об'єктом спільної сумісної власності подружжя коптильний цех, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, житловий будинок, що знаходиться за адресою: Полтавська обл., АДРЕСА_3, земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_5, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, кадастровий номер НОМЕР_6 та визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного нерухомого майна.

14 квітня 2017 року ОСОБА_3 подана заява про забезпечення позову відповідно до якої, вона просить накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_4, а саме: земельну ділянку в АДРЕСА_5, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, кадастровий номер НОМЕР_6.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 зазначила, що відповідач усі правовстановлюючі документи на спільну нерухомість вивіз у невідомому напрямку та приховав. Вказані дії ОСОБА_2 свідчать про те, що він має намір продати чи переоформити вказане майно на інших осіб і перешкодити йому вона у цьому не може ніяк, оскільки зазначене майно по всім державним реєстрам проходить як таке, що зареєстроване саме за відповідачем. Зважаючи на вкрай конфліктні відносини між ними, дії відповідача спрямовані на перешкоджання їй у судовому порядку захистити свої майнові права і в неї є всі підстави вважати, що спірне майно буде відчужене або переоформлене на інших осіб, що унеможливить виконання позитивного для неї судового рішення.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що встановлені обставини справи а також те, що відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_3 ставиться питання, зокрема, про визнання земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_5, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, кадастровий номер НОМЕР_6, їх спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину цієї земельної ділянки, а відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 має реальну можливість відчужити вказане майно, що може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Проаналізувавши надані суду апеляційної інстанції докази, колегія суддів приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а тому суд першої інстанції вірно задовольнив заяву ОСОБА_3 та наклав арешт на земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_5, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, кадастровий номер НОМЕР_6, що належить на праві власності ОСОБА_2

Крім цього, ОСОБА_3 була подана до суду заява про направлення справи за підсудністю, яку вона обґрунтовувала тим, що після уточнення позовних вимог збільшилась кількість майна, яке, на думку сторін, підлягає поділу і більша його частина знаходиться на території с. Поляниця, що належить до Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, а тому змінилася підсудність справи та вона повинна бути передана для розгляду до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області за місцезнаходженням основної частини спірного майна.

Згідно ст.114 ЦПК України визначено правила щодо виключної підсудності та, зокрема, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п.43 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що якщо пред'явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об'єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК встановлено виключну підсудність, то позов пред'являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 30 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просив суд ухвалити рішення, яким, зокрема встановити його з ОСОБА_3 факт проживання однією сім'єю з лютого 2003 року без державної реєстрації шлюбу, визнати об'єктом спільної сумісної власності подружжя земельну ділянку площею 0,1221 га кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована за адресою: Івано-Франківська обл., с. Паляниця, квартиру АДРЕСА_1, автомобіль «Toyota Highlander», ДНЗ НОМЕР_3 та визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаного майна.

При подачі даної позовної заяви ОСОБА_2 не надано відомостей про достовірну вартість об'єктів нерухомого майна, на яке він просить визнати за ним право власності, місце проживання відповідача ОСОБА_3 зареєстровано у встановленому законом порядку на території Крюківського району м. Кременчука та один із об'єктів нерухомості, з приводу яких подано позов, а саме спірна квартира, знаходиться на території Крюківського району м. Кременчука Полтавської області.

Відповідно до ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 01 вересня 2016 року було відкрито провадження у даній цивільній справі

Відповідачем подавалася апеляційна скарга на ухвалу про відкриття провадження, проте ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 29 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, а вказану ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука від 01 вересня 2016 року залишено без змін, при цьому в ухвалі зазначено, що місцевий суд прийшов до вірного висновку про можливість відкриття провадження у даній справі.

Як вбачається з п. 45 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» відповідно до ч. 4 ст.116 ЦПК забороняється передавати до іншого суду справу, яка розглядається судом, незалежно від зміни обставин, що впливають на визначення підсудності справи, крім випадків, установлених частиною першою цієї статті. При цьому вирішення питання про передачу справи на розгляд іншому суду на підставі п.1 ч. 1 ст. 116 ЦПК залежить від обґрунтованості клопотання відповідача.

При подачі заяви про направлення справи за підсудністю ОСОБА_3 подані звіти про оцінку майна, а саме: згідно звіту про оцінку майна від 10 квітня 2017 року ринкова (оціночна) вартість квартири АДРЕСА_1 складає 463897 грн.

Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 10 квітня 2017 року ринкова (оціночна) вартість земельної ділянки, загальною площею 0,1220 га, кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована за адресою: Івано-Франківська обл., Яремчанська міська рада, АДРЕСА_5, складає 1305400 грн.

При цьому, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що у результаті збільшення позовних вимог позивача ОСОБА_2, окрім визнання права власності на 1/2 частину вказаної квартири та земельної ділянки, останній також просить визнати за ним право власності на 1/2 частину одноквартирного будинку по АДРЕСА_2 та на 1/2 частину земельної ділянки, що розташована за адресою АДРЕСА_2, при цьому в матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б свідчили про дійсну вартість вказаного будинку та земельної ділянки на даний час.

За таких обставин відсутні достатні підстави для висновку про те, що вартість вказаного будинку та земельної ділянки, що знаходяться у м. Кременчуці Полтавської області не перевищує вартість земельної ділянки загальною площею 0,1220 га, що розташована за адресою: Івано-Франківська обл., Яремчанська міська рада, АДРЕСА_5, на 1/2 частину якої просить визнати за ним право власності позивач за первісним позовом.

Згідно п.40 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що оскільки зустрічний позов незалежно від його підсудності пред'являється до суду за місцем розгляду первісного позову (частина друга статті 113ЦПК), на нього не поширюються правила статті 114 ЦПК про виключну підсудність.

Враховуючи викладене колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, що провадження у даній справі відкрито з додержанням правил про виключну підсудність, в зв'язку з чим відсутні підстави для передачі справи на розгляд до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області.

Доводи ОСОБА_3 про те, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до договору купівлі-продажу від 13 липня 2007 року зазначена вартість майна, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності складає 458638 грн., тобто сумарна вартість майна, що знаходиться в Крюківському районі м. Кременчука складає 922535 грн. є безпідставними, оскільки ціна в даному договорі від 13 липня 2007 року визначення на момент купівлі-продажу цього майна, тоді як оціночна вартість земельної ділянки загальною площею 0,1220 га, що розташована за адресою: Івано-Франківська обл., Яремчанська міська рада, АДРЕСА_5, визначена станом на 10 квітня 2017 року, разом з тим вартість зазначеної земельної ділянки на момент її купівлі-продажу - 29 грудня 2011 року складала - 112077 грн.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в ухвалі суду зазначено, що вона не підлягає оскарженню, тоді як положенням п. 6 ч. 1 ст. 293 ЦПК України передбачена можливість апеляційного оскарження окремо від рішення суду ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншому суду не є підставою для її скасування оскільки, не призвело до неправильного вирішення питання щодо передачі справи на розгляд іншому суду та не порушило право осіб на її оскарження.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 необхідно відхилити, а ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 квітня 2017 року та ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 квітня 2017 року - залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді: О.І. Обідіна

О.О. Панченко