Справа № 310/2858/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

13 червня 2017 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт майна,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги наступним. Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 липня 2016 року з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ КБ «Приватбанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 687 703,41 грн. та державне мито в розмірі 10 315,55 грн. 03 жовтня 2016 року ухвалою Бердянського міськрайсуду було відмовлено в задоволенні заяви про перегляд вказаного рішення. На дане рішення заявницею було подано апеляційну скаргу, яку ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 23 листопада 2016 року було повернуто в звязку із невиконанням ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, відповідно до якої апелянту необхідно було доплатити судовий збір за подачу скарги. Згідно ухвали ВССУ від 02 лютого 2017 року було відкрито касаційне провадження з приводу оскарження вищезазначеної ухвали апеляційного суду, в супровідному листі було зазначено, що у разі вирішення питання про зупинення виконання рішення суду копію ухвали може бути предявлено до відповідного відділу ДВС до відома. Однак, постановами старшого державного виконавця Бердянського МРВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Бєляєвої А.С. від 14 березня 2017 року було відкрите виконавче провадження № 53565729 та накладено арешт на все майно ОСОБА_1 Заявниця вважає, що справа повинна бути розглянута апеляційним судом, тому державний виконавець повинен був повернути виконавчий лист стягувачу, а не відкривати виконавче провадження. Окрім того, стягувачем не було сплачено авансовий внесок, який є обовязковим, без сплати якого неможливо відкривати виконавче провадження. Просила визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Бердянського МРВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Бєляєвої А.С. стосовно винесення постанов про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника та скасувати вказані постанови.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Представник заявниці в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд скарги без його участі, просив скаргу задовольнити.

Державний виконавець в судове засідання не зявилась, надала суду письмові заперечення, згідно яких вимоги заявниці ОСОБА_1 не визнала з наступних підстав. 14 березня 2017 року до Бердянського МРВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області надійшла заява від представника ПАТ КБ «Приватбанк» про прийняття виконавчого листа № 310/2858/16-ц, виданого 31 січня 2017 року Бердянським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 687 703,41 грн. та державного мита в розмірі 10 315,55 грн. Разом з оригіналом виконавчого листа стягувачем було надано платіжне доручення від 17 лютого 2017 року про сплату авансового внеску в розмірі 2 % від суми боргу. У відповідності із ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53565729 та постанову про накладення арешту. Вважає, що дії держвиконавця були правомірними, просила скаргу розглянути без її участі та залишити скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду від 04 липня 2016 року було задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та стягнуто з останніх солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 687 703,41 грн. та державне мито 10 315,55 грн.

Відповідно до ухвали апеляційного суду Запорізької області від 25 жовтня 2016 року апеляцій скаргу ОСОБА_1 на рішення суду від 04 липня 2016 року залишено без руху для надання оригіналу квитанції про доплату судового збору та оновленої апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 23 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на вказане рішення було визнано неподаною і повернуто.

31 січня 2017 року Бердянським міськрайонним судом було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 687 703,41 грн. та державного мита в розмірі 10 315,55 грн.

14 березня 2017 року до відділу ДВС звернувся представник ПАТ КБ «Приватбанк» із заявою про відкриття виконавчого провадження по виконанню вказаного виконавчого листа. У відповідності із платіжним дорученням від 17 лютого 2017 року стягувачем було сплачено авансовий внесок у виконавчому провадженні по стягненню суми боргу з ОСОБА_1

У відповідності з ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 лютого 2017 року було відкрите касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 23 листопада 2016 року у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Згідно до супровідного листа до вказаної ухвали судом зазначено, що у разі вирішення питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду, копію ухвали може бути предявлено до відповідного відділу державної виконавчої служби до відома.

Однак, як вбачається із матеріалів, доданих до скарги, таке рішення судом касаційної інстанції не ухвалювалось.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності із п. 1 ч. 1 ст. 26 вказаного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, в тому числі за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» чітко визначені підстави для повернення органом державної виконавчої служби виконавчого документу стягувану, однак, в даному випадку такі підстави відсутні рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, набрало законної сили; виконавчий документ відповідає вимогам, передбаченим цією статтею; стягувач надав підтвердження сплати авансового внеску.

Державним виконавцем у відповідності із ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53565729 з виконання виконавчого листа № 310/2858/16-ц про солідарне стягнення суми боргу з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та постанову про накладення арешту майна боржника.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що дії старшого державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2 по виконанню виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_3 суми боргу є правомірним, такими, що відповідають Закону України «Про виконавче провадження», тому вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383-386 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області на протязі пяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_4