КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1625/16-ц
Провадження №2-др/319/3/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову в ухваленні додаткового рішення

08 червня 2017 року смт. Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Горбачова Ю.М.,

при секретарі Понькі Н.А,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 28 лютого 2017 року повністю задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

В порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку з усіма надвірними спорудами, який розташований за адресою: Запорізька область, Більмацький район, смт. Більмак, вул.Вишнева, будинок № 34-а, а також стягнуто з відповідача ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії СВ 266171, виданий 21 вересня 2000 року Куйбишевським РВ УМВС України в Запорізькій області, ІДН, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на сплату судового збору в розмірі 703 ( сімсот три) гривні.

14 квітня 2017 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь витрати з проведення судової експертизи в розмірі 3700 грн. та витрати з отримання правової допомоги адвоката в сумі 4200 грн., оскільки при винесенні рішення не було вирішено питання про покладення на відповідача цих видатків.

В судове засідання позивачка не з"явилася, належними чином сповіщена про дату, час та місце судового розгляду.

Відповідач, належними чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з"явився з невідомих причин.

Зазначені обставини у відповідності до ст. 220 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви у відсутність позивача та відповідача.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення з таких міркувань.

Згідно із ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати, повязані із проведенням судових експертиз, та витрати на правову допомогу.

Згідно із ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь в справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Однак, під час розгляду справи сторонами не подавалось заяв про уточнення позовних вимог.

Таким чином, що ж стосується стягнення вартості проведення судової експертизи № 04/17, висновок якої покладено в основу прийнятого судом рішення, то доказів щодо її оплати сторона ( позивач) не надавала під час розгляду справи, ані після отримання висновку експерта , ані до моменту винесення судового рішення, що не дає підстав для вирішення цих вимог на її користь.

Вирішуючи питання про стягнення на користь позивача витрат з отримання правової допомоги, суд, відмовляючи в повному обсязі в задоволенні і цих вимог, виходить з тієї ж самої норми про обов"язок сторони надати суду фактичні дані на підтвердження таких процесуальних витрат.

Між тим протягом усього розгляду справи вимога про стягнення вартості отриманої правової допомоги адвоката не лише не доводилась за допомогою документів, а навіть і не висувалась позивачем.

Згідно з п. 37 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.

Вказане правило узгоджується з розясненнями пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до якого додаткове рішення не може вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

У зв"язку з викладеним суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220, 293 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 денний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 10 днів апеляційної скарги , з подачею її копії до апеляційного суду або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: Ю. М. Горбачов