АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 червня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Юрченко А.С.,

за участю: представника позивача та третьої особи - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа - ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Комерційний банк «Надра», третя особа - ОСОБА_3 про визнання поруки за договорами поруки припиненими.

Справа № 761/36141/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6529/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 90/П/27/2007-840 від 21 травня 2007 року та в метою забезпечення виконання позичальником умов договору між позивачем та банком було укладено договори поруки відповідно 21 травня 2007 року та 27 квітня 2010 року. Дані договори мають однаковий предмет та однакові умови. За умовами договорів ОСОБА_2 взяла на себе зобов»язания відповідати перед кредитором за належне виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору - повернення кредиту до 20 травня 2031 року, сплату відсотків, інших платежів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя виникає як в випадку невиконання позичальником будь - якої частини зобов»язань так і при невиконанні позичальником договору в цілому. У подальшому поручителю стало відомо, що внаслідок невиконання позичальником зобов»язань за кредитним договором 22 березня 2010 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява про стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором в повному обсязі, яка за розрахунком банку становила 1111030,82 грн. Згідно платіжних доручень, як стало відомо позивачу, за період з 08 червня 2007 року по 12 вересня 2009 року договірні зобов»язання позичальником не порушувались, однак починаючи з 12 вересня 2009 року зобов»язання позичальником належним чином не виконувались. Позовна заява про стягнення заборгованості надійшла до суду 22 березня 2010 року. Тобто з 12 січня 2009 року до дати 22 березня 2010 року коли банк звернувся з позовом до суду пройшло більше 6 місяців, що є підставою в порядку ч. 4 ст. 559 ЦК України, для визнання поруки припиненою. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд визнати припиненою поруку за договором поруки від 21 травня 2007 року, укладеним між ОСОБА_2 та відповідачем та за договором поруки від 27 квітня 2010 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 9 березня 2017 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання представник ПАТ «КБ «Надра» не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений , що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення ( а.с.120), причини своєї неявки суду не повідомив, у зв»язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу у його відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Представник позивача та третьої особи - ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційних скарг та пред'явлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлено, що 21 травня 2007 року між ОСОБА_3 та ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», укладено кредитний договір № 90/П/27/2007-840, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 132000 доларів США строком на 288 місяців, а позичальник зобов»язався повернути кредит та сплачувати мінімально необхідний платіж у валюті кредиту у розмірі 1500 доларів США. Кінцевий термін повернення кредиту встановлений сторонами 20 травня 2031 року.

З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором № 90/П/27/2007-840 між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 21 травня 2007 року укладено договір поруки, за умовами якого позивач взяла на себе зобов»язання відповідати перед банком як солідарний боржник за виконання умов кредитного договору.

Крім того, 27 квітня 2010 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладений договір поруки з метою забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов»язань за кредитним договором № 90/П/27/2007-840 від 21 травня 2007 року.

У зв»язку з невиконанням зобов»язань позичальника за кредитним договором, 22 березня 2010 року банк звернувся до суду з позовом до позичальника та поручителя про стягнення всієї суми заборгованості.

Звертаючись до суду з позовом про припинення поруки за двома договорами, позивач посилалася на те, що у зв»язку з непред»явленням банком вимоги до поручителя протягом шести місяців з дня останнього сплаченого позичальником платежу порука за цими договорами припинилася на підставі ч.4 ст.559 ЦК України.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що банк до суду з позовом про дострокове повернення кредиту звернувся 22 березня 2010 року, попередньо строк виконання основного зобов»язання не змінював, а тому відсутні підстави вважати поруку за договором поруки від 21 травня 2007 року припиненою. Крім того, відмовляючи у задоволенні вимог про припинення поруки за договором від 27 квітня 2010 року, суд першої інстанції виходив із того, що договір поруки укладений 27 квітня 2010 року, тобто після дати прострочення чергового платежу та звернення банку до суду з позовом, а тому, зважаючи на те, що зобов»язання позивача як поручителя виникло з дати укладання договору поруки, підстави для визнання поруки припиненою за цим договором відсутні.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального права.

Згідно із ч.1 ст.553, ч.1 ст.554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником. У разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Припинення поруки пов»язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом ч.4 ст.559 ЦК України поруки припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя.

Вимогу до поручителя про виконання ним зобов»язання за договором поруки слід пред»явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов»язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст.1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов»язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем) (правовий висновок, висловлений Верховним Судом України у справі № 6-2662цс15 від 20 квітня 2016 року).

За умовами кредитного договору № 90/П/27/2007-840, укладеного 21 травня 2007 року між ОСОБА_3 та ВАТ КБ «Надра», кінцевим терміном повернення кредиту є 20 травня 2031 року, зобов»язання позичальника підлягають виконанню шляхом сплати щомісячних платежів. До моменту звернення з позовом до суду банк не змінював строк виконання основного зобов»язання.

Пропуск встановленого законом шестимісячного строку в частині певних щомісячних зобов»язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку, не дає підстав уважати правовідносини поруки за договором припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов»язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов»язань ( правова позиція, висловлена Верховним Судом України у справі за № 6-272цс16 від 29 червня 2016 року)..

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підстави для припинення поруки за договорами поруки від 21 травня 2007 року та від 27 квітня 2010 року відсутні, а доводи апеляційної скарги щодо пропуску шестимісячного строку щодо окремих щомісячних зобов»язань не дають підстав для висновку про припинення поруки в цілому.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують.

З огляду на викладене, передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції по даній справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу скаргою ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 9 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: