Справа № 541/954/17
Номер провадження 2/541/636/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 червня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді: Куцин В.М.,

з участю секретаря Калініченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного з ОСОБА_2 26 листопада 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 396.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26 листопада 2005 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають малолітню дитину дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причинами розірвання шлюбу вказує подружню зраду дружини, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме його інтересам.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проси шлюб розірвати (а.с. 18).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, просила шлюб розірвати після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Улізько» (а.с. 19).

В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до положень статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним,тому позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 26 листопада 2005 року позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Олексенко) зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 396 (а.с.3). Від шлюбу вони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4), що проживає з відповідачем, спору про її місце проживання немає. Між сторонами по справі склалися і існують такі взаємовідносини, які суперечать інтересам позивача та їх малолітньої дитини, виключають їх подальше спільне проживання, а тому шлюб необхідно розірвати. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем «Улізько», суд вважає за необхідне залишити їй прізвище «Улізько» .

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати тому необхідно стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 гривень 00 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 62, 64, 88, 174,208, 209, 213-215, 294 ЦПК України, cт.105, 110, 112, 113,114 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб укладений 26 листопада 2005 року між ОСОБА_2, (дошлюбне прізвище Олексенко), ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області запис за № 396 - розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання рішенням суду законної сили.

При реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище «Улізько» .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 гривень 00 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з часу отримання копії рішення через Миргородський міськрайонний суд до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя: ОСОБА_4