Справа № 446/1388/16 Головуючий у 1 інстанції: Котормус Т.І.
Провадження № 22-ц/783/1250/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів: Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Іванова О.І.

З участю: представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 23 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічногот акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа ОСОБА_5 про визнання недійсним договорів кредиту та іпотеки,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням суду у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення оскаржив представник позивачки ОСОБА_4 В апеляційній скарзі зазначає, не погоджується з рішенням, вважає його таким, що ухвалене з порушенням матеріального і процесуального права та без належного з'ясування всіх обставин справи. Стверджує, що відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача про умови кредиту в письмовій формі, однак така інформація не була надана позивачу. Вважає, що умови п.2.6, п.2.6.3 спірного договору суперечать вищенаведеному Закону. З договору споживчого кредиту вбачається, що у ньому немає детального розпису загальної вартості кредиту, а з графіку погашення кредиту неможливо визначити суму процентів, яку потрібно сплатити за весь час дії договру, що не відповідає Правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Ухвалюючи рішення суд проігнорував вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», які були порушені при укладенні кредитного договору, а тому рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення на апеляційну скаргу представника відповідача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Статтею 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 4 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи встановлено такі обставини.

19 лютого 2008 року між АКБ "Укрсоцбанк" та позивачем був укладений договір кредиту №625/40/2-066 за умовами якого кредитор зобовязався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпечуваності, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 126000,00 доларів США, зі сплатою 12,5 % річних, та наступним порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіку, який повністю наведений у пункті 1.1 договору з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 18 лютого 2033 року .

28 липня 2009 року між сторонами укладена додаткова угода до вказаного кредитного договору, за умовами якої сторони внесли зміни до суми позики на 135921, 90 доларів США та графіку погашення, який також повністю навели у п. 1.1. (з 2008 по 2038 роки).

З метою забезпечення виконання зобов'язання за цим кредитним договором, 19.02.2008р. між АКБ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_5 і ОСОБА_3 укладений договір іпотеки згідно з яким в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» передано земельну ділянку площею 0,5447 га, що розташована по вул. Садовій,6 у с.Ременів, Камянка-Бузького району Львівської області, кадастровий номер :01:006:0041 та житловий будинок №6 по вул. Садовій у с.Ременів, Камянка-Бузького району, Львівської області загальною площею 437,0 кв.м.

Звертаючись з позовом про визнання вказаних договорів недійсними позивач посилається на те, що при укладенні договору кредиту Банком були порушені її права як споживача кредитної послуги. Зокрема в порушення п.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» їй не була надана повна інформація щодо умов кредиту, що на її думку свідчить про нечесну підприємницьку діяльність та є підставою для визнання договору недійсним на підставі п.1 ст.230 ЦК України. Окрім того, зазначала, що договір про надання споживчого кредиту суперечить вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та положенням Цивільного кодексу України.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач виконав всі умови законодавства щодо повідомлення позичальника про сукупну вартість кредиту, майбутні витрати тощо, і відповідно такі умови не можна визнати несправедливими і як наслідок недійсними. Позивачка мала всю необхідну інформацію, яка була необхідна позичальнику за звичайних умов, вона добровільно погодилась на такі умови та не заявляла про відсутність якої-небудь інформації, яка перешкоджала б укладенню договору.

Колегія суддів цілком погоджується з таким висновком суду.

Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першоютретьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За положеннями статей 626628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обовязкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору (правовий висновок ВСУ у справі №6-1341цс15, який є обовязковим для застосування відповідно до ст.360-7 ЦПК України).).

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що 23 січня 2008 року позивачка підписала запит на отримання кредиту, де зазначена сума кредиту, строк та відсотки (а.с.64).

На звороті вказаного запиту зазначено що заявниця власним підписом засвідчує про той факт, що банк надав позичальнику повну, достовірну та вичерпну інформацію про умови отримання, користування та повернення кредиту.

Крім цього, 17.01.2008р.позивачці було надано інформацію про кредит із детальним розписом витрат за кредитом та їх виду (а.с.66-67).

19.02.2008р. тобто в день укладення кредитного договору , позивачці надано детальний розпис сукупної вартості кредиту, зазначення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту, де вказана вся інформація щодо суми необхідної до сплати та строків її погашення. Вказані документи особисто підписані позивачкою(а.с. 68-69).

Отже суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсними договору споживчого кредиту та договору іпотеки, правильно застосувавши положення статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Доводи апеляційної скарги, щодо несправедливих умов договору колегія суддів визнає голослівними, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження таких, а саме розрахунків, які б спростували розрахунки та графік платежів проведені відповідачем.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303,307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 в і д х и л и т и.

Рішення Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 23 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.Павлишин

ОСОБА_6