Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Журавель В.І.,Закропивного О.В.,
Хопти С.Ф., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Славутицького міського суду Київської області від 13 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вимоги обґрунтовано тим, що 25 грудня 2006 року між банком та ОСОБА_6 був укладений договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого позичальник отримала кредит у формі поновлювальної кредитної лінії в національній валюті на суму 518 тис. грн. зі сплатою 17,5 % річних на строк до 24 грудня 2016 року.

25 грудня 2006 року між сторонами кредитного договору було укладено додаткову угоду до нього, якою змінено розмір процентної ставки за кредитом до 16,5 % річних. 30 червня 2009 року нимибуло укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якої погашення нарахованих процентів відбуватиметься з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти, також сторонами було викладено графік погашення кредиту (додаток № 1 до додаткової угоди № 1) в новій редакції.

На забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту із ОСОБА_7 був укладений договір поруки від 25 грудня 2006 року. Крім того, з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язання позичальника за договором про надання споживчого кредиту, між банком та ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 бувукладений іпотечний договір від 25 грудня 2006 року, відповідно до умов якого в іпотеку передано наступне нерухоме майно: нежитлову будівлю, магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», загальною площею 831,9 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська область, АДРЕСА_1;земельну ділянку, площею 0,1431 га, призначену для комерційного використання, яка розташована за адресою : Київська область, АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

Посилаючись на те, що внаслідок порушення позичальником строку та порядку погашення кредиту станом на 08 жовтня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 152 015грн 59 коп., з яких: 128 195 грн 63 коп. - тіло кредиту, 23 819 грн 96 коп. - проценти, 22 439грн 80 коп. - пеня, позивач просив стягнути вказану суму боргу солідарно із ОСОБА_6 та ОСОБА_7; звернути стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог у розмірі 152 015грн 59 коп. шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку».

РішеннямСлавутицького міського суду Київської області від 13 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 22 березня 2016 року, позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково. Стягнуто солідарно із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 152 015грн 59 коп. В іншій частині позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів у частині відмови у задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 25 грудня 2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 був укладений договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого позичальник отримала кредит у формі поновлювальної кредитної лінії в національній валюті на суму 518 тис. грн. зі сплатою 17,5 % річних на строк до 24 грудня 2016 року.

25 грудня 2006 року між сторонами кредитного договору було укладено додаткову угоду до нього, якоюзмінено розмір процентної ставки за кредитом до 16,5 % річних. 30 червня 2009 року нимибуло укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту , відповідно до умов якої погашення нарахованих процентів відбуватиметься з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти, також сторонами було викладено графік погашення кредиту (додаток № 1 до додаткової угоди № 1) в новій редакції.

На забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту із ОСОБА_7 був укладений договір поруки від 25 грудня 2006 року. Крім того, з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язання позичальника за договором про надання споживчого кредиту, між банком та ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 бувукладений іпотечний договір від 25 грудня 2006 року, відповідно до умов якого в іпотеку передано наступне нерухоме майно: нежитлову будівлю, магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», загальною площею 831,9 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська область, АДРЕСА_1;земельну ділянку, площею 0,1431 га, призначену для комерційного використання, яка розташована за адресою : Київська область, АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

У п. 1.1. договору іпотеки зазначено, що вартість переданої в іпотеку нежитлової будівлі магазину«ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: Київська область, АДРЕСА_1, станом на 21 грудня 2006 року становила 1 868 447 грн, а земельної ділянки за цією адресою - 35 145 грн. Таким чином, загальна вартість іпотечного майна складає 1 903 592 грн.

До стягнення з вартості предмета іпотеки позивачем заявлено борг у розмірі 152 015грн 59 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову банку в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, суди виходили із того, що враховуючи вимоги співмірності суми заборгованості за кредитним договором та вартості іпотечного майна, яка майже в 10 разів перевищує суму заборгованості, враховуючи те, що порушення основного зобов'язання не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав, представником позивача не надано доказів того, що виконати зобов'язання відповідачі не можуть за рахунок іншого рухомого майна.

Із такими висновками погодитися не можна.

Згідно із ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється з урахуванням положень ст. 39 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Проте ч. 3 ст. 39 цього Закону передбачено, що суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Отже, законодавством не передбачено такої підстави для відмови в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, як неспівмірність заборгованості за основним зобов'язанням з вартістю майна, переданого в іпотеку в рахунок забезпечення належного його виконання. Зазначене положення може враховуватися лише в разі, якщо порушенням основного зобов'язання іпотекодержателю не завдано збитків.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-340цс15 від 04 листопада 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Дійшовши висновку про те, що сума заборгованості за кредитом є неспівмірною із вартістю предмета іпотеки, суд не врахував, що це не є самостійною підставою для відмови в позові, у порушення ч. 3 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» не встановив, чи не завдає збитків іпотекодержателю порушення основного зобов'язання та чи не змінює обсяг його прав.

Апеляційний суд на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права уваги не звернув, а тому в частині вирішення позову ПАТ «УкрСиббанк»про звернення стягнення на предмет іпотекисудові рішення підлягають скасуванню із передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції за ст. 338 ЦПК України.

В іншій частині судові рішення у справі не оскаржуються, а тому в силу положень ст. 335 ЦПК України колегією суддів не переглядаються.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Рішення Славутицького міського суду Київської області від 13 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 березня 2016 року у частині вирішення позову публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик