Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Журавель В.І.,Закропивного О.В.,
Хопти С.Ф., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_6, заінтересовані особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про зобов'язання державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області повернути майно за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою, в обґрунтування якої зазначив, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2014 року було частково задоволено позов ОСОБА_8, ухвалено виселити його та ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1. Незважаючи на те, що 16 грудня 2014 року ним було подано апеляційну скаргу на вказане рішення, 06 січня 2015 року старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (після реорганізації - Московський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ПогосянВ.В. за відсутності боржників та без належного їх повідомлення про час виконавчих дій, було здійснено примусове проникненнядо вищевказаної квартири.

Посилаючись на те, що у порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішення про виселення державним виконавцем не було здійснено опис майна та не передано його на зберігання боржникам, ОСОБА_6 просив зобов'язати державного виконавця повернути належне йому майно, а у разі його відсутності - відшкодувати вартість цього майна у розмірі 17 тис. грн, а також стягнути на відшкодування завданої йому моральної шкоди 17 тис. грн.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року у відкритті провадження у справі в частині вимог скарги ОСОБА_6 про відшкодування вартості майна та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24 травня 2016 року, у задоволенні скарги ОСОБА_6 в частині зобов'язання державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова повернути майно відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвали судів та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судами встановлено, що 06 жовтня 2014 року Московським районним судом м. Харкова ухвалено рішення про виселення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1.09 грудня 2014 року стягувачу ОСОБА_8 були видані виконавчі листи за вказаним судовим рішенням, які наступного дня пред'явлено ним для виконання до Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі у редакції на момент вчинення виконавчих дій), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Постановами від11 грудня 2014 року державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова було відкрито виконавче провадження № 45822308 та № 45822151, боржникам встановлено строк до 25 грудня 2014 року для самостійного виконання рішення суду.

12 грудня 2014 року постанови про відкриття виконавчого провадження були направлені державним виконавцем рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням на адресу боржників та повідомлено останніх про те, що примусове виконання рішення призначено на 06 січня 2015 року о 10-00 год.

Вказані постанови отримані боржниками 18 грудня 2014 року, рішення суду про виселення у наданий для цього державним виконавцем строк ними самостійно не виконано.

Відповідно до ч.ч. 2-6 ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виконує його примусово. Державний виконавець зобов'язаний письмово повідомити боржника про день і час примусового виселення. Боржник вважається повідомленим про примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи за іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, повідомленого про день і час виселення, під час виконання рішення не є перешкодою для виконання рішення. Виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Виселення здійснюється у присутності понятих за сприянням органів внутрішніх справ з обов'язковим описом майна державним виконавцем. Один примірник акта опису майна вручається під розписку боржнику. За необхідності державний виконавець в установленому законом порядку забезпечує зберігання майна боржника з покладенням пов'язаних з цим витрат на боржника. У разі якщо виконання рішення здійснюється за відсутності осіб, які підлягають виселенню, державний виконавець зобов'язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання особі, визначеній державним виконавцем.

У зв'язку із невиконаннямборжниками рішення суду в добровільному порядку 06 січня 2015 року о 10 год. 42 хв. в присутності дільничного інспектора міліції Московського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справУкраїни у Харківській області за участю понятих і стягувача шляхом демонтажу дверних замків державним виконавцем було здійснено примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, складено акт опису майна за ВП № 45822308; № 45822151.

О 12 год. 07 хв. до квартири з'явилася боржник ОСОБА_7, якій у повному обсязі було передано описане майно, про що складено відповідний акт, від підписання якого вона відмовилася.

Постановами державного виконавця від 06 січня 2015 року виконавчі провадження № 45822308 та №45822151 закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено за вимогами ст. 212 ЦПК України, суди встановили, що майно, про повернення якого ОСОБА_6 порушується питання, було передано державним виконавцем боржнику ОСОБА_7 за актом від 06 січня 2015 року, доказів повідомлення державного виконавця про прийняття апеляційним судом Харківської області апеляційної скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2014 року заявником не надано.

На підставі встановленого суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що під час виконання судового рішення про виселення боржників діями (бездіяльністю) державного виконавця не було порушено права чисвободи заявника, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик