У Х В А Л А

Іменем України

06 червня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів Кожух О.А., Бисага Т.Ю.,

секретарі Шукаль О.Я.,

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

і представника ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 лютого 2017 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1. І над його квартирою, поверхом вище, розташована квартира позивача. 27 квітня 2015 року через неправильне користування відповідачем каналізаційною мережею було залито квартиру позивача, а саме частково стелю та стіни в коридорі, санвузлі і кухні у квартирі.

У результаті залиття у квартирі пошкоджені: на кухні стіна розміром 110 см х 30 см, стеля три плями розмірами 63 см х33 см., 25 см. х25 см., 25см. х 25 см.; у санвузлі стіна розміром 100 см х 45 см., стеля розміром 130 см. х 55 см.; у коридорі: стіна - дві плями розмірами 140 см х40 см., 40 см. х 40 см., стеля дві плями 40 см х 32 см., 80 см. х 40 см.

Вина відповідача в залитті квартири встановлена актом від 27 квітня 2015 року складеного ТОВ «Наш Добробут». Згідно зазначеного акту залиття квартири позивача сталося через неправильне користування каналізаційною мережею мешканцями в квартирі АДРЕСА_2. В якій проживає відповідач.

Для проведення ремонту квартири представник позивача звернулася до субєкта підприємницької діяльності про проведення ремонту квартири і згідно кошторису вартість ремонту складає 7401 грн.

Внаслідок залиття квартири, що мало місце в результаті винних та неправомірних дій відповідача, позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні права власності позивача, зокрема, позивач зазнав переживання та страждання з приводу того, що відповідач, який пошкодив його майно повинен відповідати за свої дії і протягом півроку не має на меті добровільно відшкодувати заподіяні матеріальні збитки або ж провести ремонтно-відновлювальні роботи. Хвилювання та думки про те, як відновити свою квартиру, тримали його у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сімї та на роботі. Крім того, залиття квартири створило для позивача дискомфорт та нервове напруження, оскільки позивач постійно відчуває в квартирі сирість, вологу та запах плісені. Сліди від затоплення створюють дискомфорт та порушують спокій позивача та членів сімї, погіршують настрій, що приводить до психічного розладу та нервових переживань. Позивач витратив час на поїздки до ТОВ «Наш Добробут» субєкта підприємницької діяльності з метою проведення ремонту та визначення вартості відновлюваних робіт, отримання необхідних документів, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сімю. Заподіяно моральну шкоду оцінює в 15 000 грн.

У подальшому, позивачем було збільшено позовні вимоги, відповідно до яких він просив стягнути з відповідача шкоду, завдану внаслідок залиття квартири 16 листопада 2015 року та стягнути з відповідача матеріальні збитки внаслідок залиття квартири яке відбулося 27 квітня 2015 року та 16 листопада 2015 року в розмірі 38 297,67 грн. та моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.

Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що після повторного залиття квартири позивача 16 листопада 2015 року, було здійснено ремонт квартири, для чого був укладений договір на виконання ремонтних робіт від 28.03.2016, відповідно до якого вартість робіт склала 30 000 грн. та закуплено ряд будівельних матеріалів на загальну вартість 8 297,67 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10 лютого 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, яка просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 в м Ужгород, що стверджується Свідоцтвом про право на спадкуванням за законом.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі, особою яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

Положеннями ст.ст. 58, 59 ЦПК України встановлено належність та допустимість доказів.

Згідно п.2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, зареєстрованим в Мінюсті 25.08.2005 за № 927/11207 зазначено, що у разі залиття, аварії квартири складається відповідний акт, форма якого затверджена додатком №4. Відповідно до даного додатку акт повинен мітити данні про події, які відбулись, наслідки таких подій, причина залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб у присутності яких такий акт складено.

На підставу заявлених позовних вимог ОСОБА_1 посилається на акт від 27.04.2015 року про залиття квартири, який засвідчений комісією та затверджено директором ТОВ «Наш-Добробут», який є балансоутримувачем будинку.

Із акту від 27.04.2015 року, що за письмовою заявою ОСОБА_5, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 з виходом на місце встановила, що через неправильне користування каналізаційною мережею мешканцями (кидають в унітаз сміття, харчові відходи, тощо) в кв. 47, буд 118, по вул. Собранецькій, де проживає ОСОБА_3 було залито частково стелю та стіни в коридорі, санвузлі і кухні.

Даний акт не містить необхідних відомостей про площу залиття квартири і обстеження квартири не проводилося.

Наданий доказ у вигляді кошторисів та договору на виконання робіт на підтвердження вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику квартири №43 судом першої інстанції обргунтовано не взято до уваги як належні докази, оскільки не містять первісних даних по площі залиття, перелік їх, наявність матеріалів, які підлягали заміні або приведенню в нормальний стан.

При розгляді справи в апеляційній інтенції представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 стверджено, що після залиття квартири 27.04.2015 року відновлювальні ремонти у квартирі не проводилися.

16 листопада 2015 року відбулося повторне залиття квартири позивача, про що складено акт від 17.11.2015 року і в якому зазначено про часткове пошкодження побілки коридору, ванни.

Даний акт, також не містить необхідних відомостей про площу залиття квартири, причини залиття та посилання на винну особу у спричиненні такого залиття, як це передбачено вищезазначеними нормативно-правовими актами і акт комісії від 17.11.2015 року не затверджено директором ТОВ «Наш-Добробут» та не може буди належним та допустимим доказом у відповідності до ст.ст. 58, 59 ЦПК України.

Із наданих позивачем квитанцій вбачається, що придбані будівельні матеріали використовувалися з метою капітального ремонту квартири, а не відновлювального ремонту квартири, оскільки в них зазначається про придбання розеток, вимикачів, кутників алюмінієвих, столярних цвяхів, емалі для вікон та дверей, клею для стельових плит, емалі для радіаторів, плінтусів для стелі, папір туалетний та інше. Проведення саме капітального ремонту квартири також підтверджується й договором на виконання ремонтних робіт, в якому зазначаються капітальні ремонтні роботи.

Суд першої інстанції при постановленні рішення оцінив докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, результати оцінки доказів відображені в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті обґрунтовано вважав, що позивач не довів заявлені ним позовні вимоги та відмовив у задоволенні позовних вимог.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 10 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області ОСОБА_6