У Х В А Л А

08 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Демяносова М.В.,

ІваненкоЮ.Г.,

Ситнік О.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 22 травня 2007 року між нею та відповідачем укладено кредитний договір № 93, за умовами якого вона отримала кошти в розмірі 70 тис. доларів США строком до 21 травня 2032 року зі сплатою відсотків урозмірі 13 %.

Вважала, що при підписанні вказаного кредитного договору відповідачем було внесено умови, які суперечать законодавству та порушують конституційні права громадян України.

Так, п. 2.6.3. договору передбачено відповідальність позичальника за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, та несвоєчасну повну чи часткову сплату плати за обслуговування кредиту та комісій у вигляді штрафу в розмірі 20 відсотків від суми неповернутого кредиту та/або несплачених процентів, плати за обслуговування кредиту, але не менше еквівалента 50 грн.

Також позивач указувала на те, що відповідальність, що встановлена кредитним договором, не відповідає умовам споживчого кредитування і є значно вищою за гарантії, встановлені Законом України «Про захист прав споживачів».

Вважала умови п. 1.4.1 та п. 3.4 договору несправедливими та такими, що порушують вимоги ст. ст. 11, 18, 19, 21 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо встановлення платежів, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк встановлює на власну користь.

Дії банку по відношенню до позивача є нечесною підприємницькою практикою, а тому з врахуванням вимог ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 203, 215 ЦК України наявні підстави для визнання правочину, укладеного між сторонами, недійсним.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року, взадоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про наявність підстав для скасування судового рішення потребують перевірки колегією суддів.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.В. Дем'яносов

Ю.Г.Іваненко

О.М.Ситнік