КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/385/17
Провадження №2/319/268/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року смт Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Валігурського Г.Ю.,

при секретарі Шипко А.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Більмак справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю без шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю, -

в с т а н о в и в:

До Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю без шлюбу у період з 27 квітня 2002 року по 31 березня 2017 року та визнання майна, а саме: телевізора «Samsung» вартістю 5000 грн. (2009 р.), холодильника «Норд» вартістю 2800 грн. (2003 р.), морозильну камеру вартістю 3500 грн. (2009 р.), кормоприготувач КП 50 вартістю 1500 грн. (2006 р.), автомобілів «RENAULT KANGOO» вартістю 160000 грн. (2006 р.) та «DAEWOO MATIZ» вартістю 96000 грн. (2009 р.) спільною сумісною власністю.

У позовній заяві ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) зазначає, що з 24.04.1981 по 27.04.2002 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 (відповідач). Після розірвання шлюбу протягом 14 років між сторонами існували фактичні сімейні відносини, він продовжував постійно проживати в одному будинку з відповідачем, сторони продовжували вести сумісне господарство для придбання предметів домашнього вжитку та іншого майна спільно використовували отримані ними доходи, користувались всім майном, сплачували рахунки за електроенергію.

За період проживання без шлюбу сторонами було придбане майно: телевізор «Samsung» вартістю 5000 грн. (2009 р.), холодильник «Норд» вартістю 2800 грн. (2003 р.), морозильна камера вартістю 3500 грн. (2009 р.), кормоприготувач КП 50 вартістю 1500 грн. (2006 р.), автомобілі «RENAULT KANGOO» вартістю 160000 грн. (2006 р.) та «DAEWOO MATIZ» вартістю 96000 грн. (2009 р.).

Оскільки стосунки між сторонами погіршились, позивач запропонував розподілити спільне майно, однак відповідач відмовилась зазначаючи, що майно є її особистою власністю.

У звязку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що з 1990 року по 2012 рік сторони спільно займались господарством, а саме вирощуванням свиней та продажем мяса свинини.

Всі кошти були у відповідача, скільки коштів було ними зароблено йому невідомо.

Спірне майно купувалось відповідачкою за кошти невідомого для нього походження, оскільки відповідачка повідомляла йому, що коштів у них не було.

Автомобіль «RENAULT KANGOO» придбаний в кредит оформлений на відповідача, проте кредит сплачувався за рахунок спільних коштів. Автомобіль «DAEWOO MATIZ» придбаний відповідачкою частково за спільно зароблені кошти, а частково за кошти, позичені відповідачкою особисто.

У 2016 році позивач вирішив проживати окремо від відповідача та запропонував їй поділити майно, на що остання відповіла відмовою, у звязку з чим змушений звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач також пояснив, що після розірвання шлюбу мав заробіток, що не був повязаний з веденням спільного господарства з відповідачкою, який використовувався ним для купівлі інструменту, зокрема сварки, газового різака та інших, а також ним був набутий у власність причеп. Вказане майно він вважає особистою приватною власністю.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на наступні обставини. Після розірвання укладеного між сторонами шлюбу, тобто з 27.04.2002 року сторони дійсно продовжували проживати в одному будинку, оскільки позивачу не було де жити, проте не як чоловік і дружина. Спільне господарство вони не вели. Сторони дійсно вирощували свиней та продавали мясо, проте кошти від продажу використовувались сторонами за своїми особистими потребами окремо один від одного. Побутова техніка, що є предметом позовних вимог, придбана нею за особисті кошти. Автомобіль «Renault Kangoo» куплений нею за кредитні кошти. Кредит сплачувався за рахунок отриманої нею заробітної плати та пенсії її матері, яка також проживала у будинку зі сторонами. Автомобіль «Daewoo Matiz» придбаний частково за особисті кошти, за кошти виручені з продажу у 2007 році автомобіля, який належав її матері, та частково за позичені кошти. Позивач коштів їй не давав, вся робота яка виконувалась ним по господарству нею оплачувалась. Також стверджує, що позивач у цей період за власні кошти також придбав інструменти та причеп, про визнання спільною сумісною власністю яких він вимог не заявляє, що на її думку свідчить про наявність у стрін особистого майна та ведення сторонами окремого господарства.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідачки, її представника, показання свідків, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_3 (відповідач) з 24 квітня 1981 року по 27 квітня 2002 року перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І ЖС №467749 від 24.04.1981 виданим міським відділом РАГС м. Запоріжжя

27 квітня 2002 року шлюб між сторонами розірваний, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ЖС №128339, видане Куйбишевським райвідділом РАГС Запорізької області.

Після розірвання шлюбу сторони продовжують проживати разом у будинку відповідача.

На підтвердження проживання з відповідачем однією сімєю та ведення спільного господарства позивач посилається на наступні докази:

- довідку про склад сімї зареєстрованих у житловому приміщенні від 31.03.2017 №2405, видану виконкомом Більмацької селищної ради, згідно якої за адресою: смт Більмак, вул. Таврійська, 50 до складу сімї зареєстрованих входять позивач та відповідач;

- копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХО №493942 від 03.09.2016, яке свідчить, що власником легкового автомобіля «Renault Kangoo» зареєстрована відповідач; копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХО №493954 від 03.09.2016, яке свідчить, що власником легкового автомобіля «Daewoo Matiz» зареєстрована ОСОБА_5;

- рахунки від 31.10.2013, 02.12.2015, 02.02.2016 виписані Куйбишевським РЕМ ВАТ «Запоріжжяобленерго» для оплати вартості електроенергії за адресою смт Куйбишеве, вул. Ілліча (Таврійська), буд. 50, у яких споживачем вказано позивача;

- поліс №АЕ/2868272 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10.03.2015, згідно якого страхування автомобіля «Renault Kangoo» здійснював позивач, а також акт виконаних робіт від 05.04.2017, згідно якого позивачем протягом 2012-2016 із ЗОД ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» укладались поліси обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

- копію посвідчення №118279 про призначення позивачу пенсії у звязку з інвалідністю та довідки Пологівського Обєднаного УПФУ про виплату позивачу пенсії у період з 01.01.2006 по 30.04.2017.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Разом із тим, згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року № 6-97цс11, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

А згідно висновку Верховного Суду України викладеному у постанові від 08.06.2016 року у справі 6-2253цс15 проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов'язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім'єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. ст. 57, 58 ЦПК України доказами вважаються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що проживає по сусідству зі сторонами за адресою: вул. Таврійська (Ілліча), 45. Про те, що шлюб між сторонами розірваний не знав. Чи вели сторони спільне господарство йому не відомо. Приблизно років девять назад іноді бачив, як сторони на базарі продавали мясо. Про стосунки, які існують між сторонами та за чиї кошти купувались автомобілі та майно, що є предметом спору йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що знайомий зі сторонами з 2004 року, після того як почав проживати по сусідству за адресою: вул. Таврійська (Ілліча), 48. Про те, що сторони розлучились не знав. Чи вели сторони спільне господарство не бачив. Повідомив, що город біля будинку сторін останні обробляли разом. Приблизно 5-7 років назад сторони тримали у господарстві свиней, хто за ними доглядав йому не відомо. Про стосунки, які існують між сторонами та за чиї кошти купувались автомобілі та майно, що є предметом спору йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_8 суду повідомила, що перебуває у дружніх стосунках зі сторонами протягом тривалого часу. Про те, що сторони розлучені з 2002 року їй відомо. Відповідачка скаржилась їй, що всі витрати по господарству, кредит за авто, навчання дочки сплачує самостійно. Також їй відомо, що відповідачка є власницею земельної ділянки, яку здає в оренду, а в рахунок орендної плати отримувала зерно для годівлі свиней. Чи вели сторони спільне господарство їй не відомо. Про стосунки, які існують між сторонами та за чиї кошти купувались автомобілі та майно, що є предметом спору їй нічого не відомо. При цьому пояснила, що неодноразово бачила як відповідач сплачувала у банківській установі кредит. Також повідомила, що відповідач зверталась до неї з проханням позичити кошти на придбання авто, проте коштів вона не змогла позичити у звязку з їх відсутністю.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що є родичем відповідача (двоюрідним братом її батька) та проживає по сусідству за адресою: вул. Таврійська (Ілліча), 66. Знає, що шлюб між сторонами розірваний приблизно 15 років назад. Після розірвання шлюбу стосунки між сторонами погіршились, вони періодично сваряться. Після сварок позивач іноді у будинку відповідача не проживає протягом декількох днів. Відповідач часто зверталась до нього за допомогою по господарству. Пояснив, що у господарстві сторін було біля 10 свиней та дві корови. Позивач працював по господарству, працював як на городі так і доглядав за худобою. Приблизно років 5 назад бачив як позивач робив у будинку опалення. За чиї кошти купувались автомобілі та майно йому не відомо. Також повідомив, що позивач у гаражі, який розташований у домоволодінні за адресою проживання сторін, зберігає інструменти та доступу до вказаного приміщення відповідач не має. Інколи після сварок відповідач припиняв постачання електроенергії шляхом вимкнення автомату, який також розташований у гаражі.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11І та ОСОБА_12 в судове засідання не прибули, позивач та відповідач не наполягали на їх допиті та заявили клопотання про розгляд справи за відсутності пояснень вказаних свідків.

Довідка про склад сімї зареєстрованих у житловому приміщенні від 31.03.2017 №2405, яка свідчить, що відповідач проживає та зареєстрований за адресою проживання відповідачки, що також не заперечується сторонами, проте не підтверджує ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі спірного майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт.

Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХО 493942 відповідачка є власником автомобіля НОМЕР_1 2006 року випуску. Як вбачається із заяви №101375997 від 03.09.2016 року відповідачкою здійснено перереєстрацію вказаного транспортного засобу у звязку із зміною анкетних даних власника. Власником автомобіля НОМЕР_2 2007 року випуску є ОСОБА_5. У відповідності до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 03.09.2016 року автомобіль НОМЕР_2 2007 року випуску був проданий нею ОСОБА_13.

Як пояснила відповідач автомобіль «Daewoo Matiz» був подарований нею дочці, а реєстрація автомобіля «Renault Kangoo» змінена у звязку з тим, що з моменту купівлі вказаного авто позивач був вписаний в свідоцтво, як особа, що має право керувати даним транспортним засобом.

Як слідує з довідки від 13.03.2017 виданої Куйбишевським відділенням АТ «ОСОБА_14 Аваль» 19.05.2006 року ОСОБА_3 надано кредит згідно кредитного договору №014/17-25/3950-74 для придбання легкового автомобіля «Renault Kangoo», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3. Станом на 13.03.2017 року заборгованість за вищевказаним кредитним договором відсутня.

Належних та допустимих доказів своїх витрат на придбання вказаних автомобілів позивачем суду не надано.

Поліс №АЕ/2868272 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10.03.2015, згідно якого у 2015 році страхування автомобіля «Renault Kangoo» здійснював позивач не підтверджує його витрати на купівлю вказаного автомобіля у 2006 році. Акт виконаних робіт від 05.04.2017, згідно якого позивачем протягом 2012-2016 із ЗОД ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» укладались поліси обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також не може підтверджувати витрати позивача на купівлю автомобілів у 2006 та 2009 роках. Крім того, з вказаного акту не вбачається страхування яких саме автомобілів здійснювалась. При цьому,з доданого позивачем до матеріалів справи полісу №АЕ/8014169 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.03.2016, слідує що позивачем здійснювалось страхування причепу Січ, який не є предметом спору.

Не надано позивачем і доказів витрат на придбання решти майна про визнання спільною сумісною власностію якого він просить суд.

Посилання позивача на рахунки виписані для оплати вартості електроенергії, у яких споживачем вказано позивача не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки по-перше не свідчать про фактичну сплату позивачем вартості електроенергії вказаної у них, а по-друге з листа Більмацького РЕМ вих. №788 від 18.04.2017 року. Вбачається, що квитанції роздруковувались на імя ОСОБА_1, оскільки у 2002 році помилково особовий рахунок №0303052 було відкрито на його імя. На сьогоднішній день помилку виправлено.

Допитані судом свідки повідомили, що сторони проживають разом, при цьому пояснили, що їм невідомо про характер відносин сторін та про обставини ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт.

Також, суд приймає до уваги обставини, які визнаються сторонами щодо наявності у позивача майна (інструментів, автомобільного причепу) вимог про поділ якого позивачем не заявляється, оскільки останній вважає вказане майно своїм особистим приватним. Вказані обставини також підтверджують відсутність спільних витрат на придбання майна для спільного користування.

Враховуючи наведене позивачем не доведено належними та допустимими доказами ведення з відповідачкою спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, зокрема й спірного майна, участі у витратах на утримання житла, а відтак і факту проживання сторонами однією сімєю чоловіка та жінки, витрат на купівлю спірного майна, у звязку з чим відсутні підстави застосування ст. 74 СК України до спірного майна.

За таких обставин в задоволенні позову має бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 82, 88, 147, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд,-, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю без шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.Ю.Валігурський