Справа № 444/956/17
Провадження № 2/444/591/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне повне)

14 червня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мартинишин Я. М.,

секретар судового засідання Луців І. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації, 3-тя особа : ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Львівської області, третя особа: ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про визнання права на земельну частку ( пай) в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12 серпня 1997 року померла його мати ОСОБА_3, що стверджено свідоцтвом про смерть . Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на земельну частку (пай) площею 1,29 га , яка належала померлій на підставі сертифікату серії ЛВ 6-157059 виданого Надичівською сільською радою 14.04.1997 року.

Позивач заявляє, що з приводу спадкування він звернувся до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори, де відкрито спадкову справу № 57/2017, однак відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) з роз'ясненням, що матері видано сертифікат старого зразка, затвердженого ухвалою Львівської обласної ради № 277 від 01.02.1993 року та роз'яснено, що для спадкування слід подати сертифікат про право на земельну частку зразка, який затверджено постановою Кабінету Міністрів від 12. жовтня 1995 року №801 "Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку".

Зазначає, що з приводу обміну сертифіката він звернувся до ОСОБА_2 РДА, однак там усно йому відмовлено в такому та роз'яснено, що такий не може бути виданий в звязку із смертю спадкодавця, так як відповідно до ст. 25 ЦК України нею втрачено цивільну правоздатність.

Позивач вважає, що він має право на отримання сертифікату нового зразка, який належав матері. Про те, що він є спадкоємцем ОСОБА_3 стверджено свідоцтвом про його народження.

Зазначає, що спадщина ним прийнята, оскільки він на день смерті проживав з матірю, відповідно до ст. 549 ЦК України вступив у володіння спадковим майном, обробляє ділянку, користується майном матері. Просить позов задоволити.

Позивач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адрес суду заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просить задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Львівської області в судове засідання не прибула, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, від неї не надійшло клопотань на адрес суду.

Представник третьої особи ОСОБА_2 державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, від неї не надійшло клопотань на адрес суду.

На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

А тому судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі на підставі поданих до суду доказів та постановити заочне рішення по справі.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак зясувавши дійсні обставини справи суд приходить до наступних висновків.

Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З копії свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 080758 вбачається, що ОСОБА_3 померла 12.08.1997 року.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16.01.2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Оскільки ОСОБА_3 померла 12.08.1997 року, тобто спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті слід застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року.

Той факт, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про його народження серії 1-СГ № 539204.

Судом встановлено, що позивач звертався із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріуса, однак з листа ОСОБА_2 державної нотаріальної контори № 522/01-16 від 12.04.2016 року вбачається, що для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачу ОСОБА_1 потрібно подати в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документу нового взірця на земельний пай, а у випадку відсутності такого, розяснено про необхідність звернутися в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування.

Ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного кодексу визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Так як позивач є сином померлої ОСОБА_3, проживав разом із своєю матірю до дня її смерті, фактично вступив у володіння та управління спадковим майном, а тому суд вважає, що він прийняв спадщину відповідно до вимог статті 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року.

З сертифікату серії ЛВ № 6-157059 вбачається, що такий видано 14.04.1997 року Надичівською радою народних депутатів на імя ОСОБА_3, відповідно до якого їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,29 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Надичівської сільської ради.

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути предявлено для оформлення спадщини сертифікат на імя ОСОБА_3 нового зразка.

Отже, позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 12.12.2013 року, однак, спадщини на земельну ділянку (пай) в розмірі 1,29 га, яка належала померлій не оформив, так як відсутні правовстановлюючі документи на дану земельну частку (пай) нового зразка, які водночас не можуть бути видані на імя померлої, оскільки така втратила цивільну правоздатність та дієздатність. А тому право позивача на дану земельну ділянку підлягає до задоволення в судому порядку.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 15, 30, 57, 58, 208, 209, 212-215, 224-228, 294 ЦПК України, ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати право за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 12.08.1997 року, на земельну частку (пай) площею 1,29 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області та належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату серії ЛВ № 6-157059 виданого Надичівською сільською радою 14.04.1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Одночасно розяснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою. Заяву про перегляд заочного рішення має бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Мартинишин Я. М.