Справа № 357/5384/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Антко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що відповідачка разом із дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживає з 2014 року без поважних причин в будинку АДРЕСА_1, просив визнати їх такими, що втратили право на користування цим жилим приміщенням.

Позивач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила проводити розгляд справи за її відсутності.

Третя особа в судове засідання свого представника не направила, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, свого ставлення до позову не висловили.

Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що позивач по справі є власником будинку АДРЕСА_1, що підтверджується копіями договору дарування від 23.03.1992 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.10.1999 року.

Судом також встановлено, що відповідачка, приходиться позивачу дружиною та є членом його родини, що підтверджується Витягом зі свідоцтва про шлюб від 17.04.2003 року, акт № 1465011/00/AM/2017/227875, однак на даний час остання не проживає в зазначеному вище жилому приміщенні без поважних причин більше 1 року. ОСОБА_4 разом із їх дітьми - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 2014 року добровільно виселилась із вказаного будинку. На даний час вони на постійній основі проживають у Республіці Польща та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується їх картками побуту. Будь-яких перешкод відповідачу з дітьми у вселенні до будинку ніхто не вчиняв.

Згідно п.2 ст. 405 ЦК України при тимчасовій відсутності члена сім'ї власника житла, він втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У відповідності до положень ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

А згідно ч. 4 тієї ж статті місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1 Київської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 29, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 213-215, 218, 224, 294, 296 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Б. І. Кошель