Ухвала

Іменем України

12 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

УмновоїО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ «МОБІЛІТІ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ХижнякАндрій Миколайович, відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником - ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 24 квітня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ «МОБІЛІТІ» (далі - ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ») та нею укладено кредитний договір, згідно умов якого товариство взяло на себе зобов'язання надати кредитні кошти в сумі 217 407,21 грн., що еквівалентно 18 424,34 доларів США. Умовами кредитного договору та графіку чітко передбачено погашення платежів в еквіваленті іноземної валюти, доларах США, що порушило принцип рівності сторін в договірних зобов'язаннях. Кредитний договір був забезпечений договором застави транспортного засобу від 24 квітня 2014 року, предметом якого виступив автомобіль марки Фольксваген Тігуан, номерний знак НОМЕР_1. 05 листопада 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком A.M. вчинено виконавчий напис, згідно якого зобов'язано звернути стягнення на зазначений транспортний засіб, що належить їй на праві власності та перебуває в заставі у відповідача. За рахунок коштів, отриманих від реалізації даного автомобіля, запропоновано задовольнити вимоги відповідача за невиплачену заборгованість позивача за кредитним договором за період з 16 червня 2015 року по 18 вересня 2015 року в сумі 483 887,44 грн. Вважає, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису від 05 листопада 2015 року не було перевірено безспірність вимог ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» до неї, оскільки сума заборгованості, вказана у виконавчому листі, явно перевищує фактичний розмір заборгованості перед відповідачем.

Враховуючи викладене та посилаючись на те, що нотаріус не мав законних підстав для вчинення виконавчого напису в зв'язку з відсутністю документів щодо безспірності суми вимог ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ», позивачка просила визнати виконавчий напис від 05 листопада 2015 року, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано виконавчий напис, вчинений 05 листопада 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А.М., таким, що не підлягає виконанню. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2017 року рішення районного суду скасовано й ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 286 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд, правильно застосувавши положення ст. ст. 572, 589 ЦК України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов обґрунтованого висновку про те, що для вчинення виконавчого напису, ТОВ «ПОРШЕ «МОБІЛІТІ» надало нотаріусу всі необхідні документи, які підтверджували безспірність заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором, а також відсутність доказів надсилання скарг та претензій, які б свідчили про її незгоду з розміром заборгованості.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові № 6-158цс15 від 20 травня 2015 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходяться поза межами повноважень касаційного суду (ст. 335 ЦПК України) і висновків апеляційного суду не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Умнова