№ провадження 2/646/1495/2017
Справа № 646/3979/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2017 року м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Єжов В.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя та усунення перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2017 року позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулась до Червонозаводського районного суду м. Харкова із позовною заявою про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя та усунення перешкод у користуванні власністюта заявою про вжиття заходів щодо забезпечення позову.

Як убачається із позовної заяви предметом спору є: визнання право власності на ? частину 3-х кімнатної квартири № 104, загальною площею 61,4 кв. м, житловою площею 41,8 кв.м, яка знаходиться в будинку № 80 по проспекту Гагаріна в м. Харкові; виділення у власність автомобіль марки Renault Trafic, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2; визнання право власності на земельну ділянку, площею 0.1500 га, кадастровий номер :00:001:0364, яка розташована в Харківській області, Чугуївському районі, смт. Новопокровка, вул. Леніна, 188; визнання право власності на земельну ділянку, площею 0.1500 га, кадастровий номер :00:001:0273, яка розташована в Харківській області, Чугуївському районі, смт. Новопокровка, вул. Леніна, 190.

Одночасно із позовною заявою позивачем до суду надано заяву про забезпечення позову в обґрунтування якої зазначено, що за час перебування у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 було придбано, зокрема, автомобіль марки Renault Trafic, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, який зареєстрований за відповідачем та знаходиться у його володінні і користуванні.

Оскільки зазначений автомобіль відноситься до майна, яке є предметом спору, позивач вважає необхідним вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на його відчуження і таким чином у разі задоволення позову забезпечити виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч.6 ст.153 ЦПК України).

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" зазначив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4).

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151,152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК(судовий секвестр).

Відповідно до частини 1 статті 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову.

За правилами частини 1 статті 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У відповідності до частини 3 статті 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів, викладених у заяві позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову; забезпечення позову здійснюється з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; враховується збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявність звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, такий захід як забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; також враховується імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, при цьому вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Керуючись статтями 151-153, 208-210 Цивільного процесуального кодексу України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

Накласти заборону на відчуження автомобіля марки Renault Trafic, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, який зареєстрований за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали надіслати особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: В.А. Єжов