Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б. ,

секретаря - Прокопенко М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа: ОСОБА_3, про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 в жовтні 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача матеріальні збитки, заподіяні внаслідок ДТП, яка сталася 28.03.2015 р., в розмірі 10306,37 грн.

Дана справа перебувала в провадженні судді Сербіної Н.Г., 15.09.2016 року справа надійшла в провадження судді Подільського районного суду м. Києва Супрун Г.Б.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4позов підтримав. Пояснив, що на моменту скоєння ДТП 28.03.2015 року власником транспортного засобу «DaewooNexia», д.н.з. НОМЕР_1, був ОСОБА_3 Матеріальні збитки в сумі 11980,00 грн., пов»язані з відновлювальним ремонтом даного автомобіля були понесені ОСОБА_1, який під час ДТП керував транспортним засобом. У зв»язку з тим, що на момент вчинення ДТП відповідач не мала чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач з метою отримання відшкодування за рахунок Фонду захисту потерпілих, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою в порядку ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", проте йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування.

Відповідач та її представник ОСОБА_5.в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належно, надали суду письмові заперечення, в яких просили у задоволенні позову відмовити. В своїх запереченнях послались на те, що ОСОБА_1, який керував транспортним засобом, не є належним позивачем, а позивачем має бути власник транспортного засобу ОСОБА_3, якому завдано матеріальні збитки. Щодо спростування вини відповідача не надали жодного доказу.

3-тя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 28.03.2015 р. приблизно о 14-15 год., керуючи автомобілем марки «ВАЗ - 2103», д.н.з. НОМЕР_7, по автомобільній дорозі Р-67 «Чернігів-Прилуки-Пирятин» на 155 кілометрі + 340 метрів в напрямку Пирятина в умовах недостатньої видимості (диму), не витримала безпечної швидкості та дистанції руху, не врахувала дорожню обстановку, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем марки «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1, що призвело до пошкоджень транспортних засобів та завдало матеріальних збитків, чим порушила вимоги п. 12.2, п. 13.1 ПДР.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 30.04.2015 р. ОСОБА_2 визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу (а.с. 4).

Крім того, як вбачається з постанови Подільського районного суду м. Києва від 30.04.2015 року ОСОБА_1 28.03.2015 року о 14-15 год. на 155 км. а/д Р-67 «Чернігів-Прилуки-Пирятин» дійсно керував автомобілем «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 5).

Згідно із звітом №11381 від 03.04.2015року про визначення вартості матеріального збитку вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу вказаного транспортного засобу становить 10306,37 грн. (а.с. 8-17).

Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, який міститься в Постанові від 20.01.2016 року у справі №6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Особа, яка завдала шкоду, є відповідач.

В п.13 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних срав №4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що, враховуючи, що відповідно до статей 386,395. 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб. Які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання. Оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором ( речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Згідно акту здачі-прийняття виконаних робіт ФОП ОСОБА_6 від 28.04.2015 року на замовлення ОСОБА_1 були виконані ремонтні роботи автомобіля «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1, на суму 11980,00 грн. (а.с. 149).

Але згідно звіту №11381 від 03.04.2015 року позивачу для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1, необхідно було понести витрати в розмірі 10306,37 грн., що є його прямими збитками в розумінні ст. 22 ЦК України. А тому суд бере до уваги даний звіт. ОСОБА_1, який керував автомобілем на законних підставах, поніс даний розмір відшкодування, та автомобіль вже проданий. Тому позивач має право на відшкодування даних збитків.

Суд, приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 487,20 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 22, 397, 398, 1166, 1187, 1192 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа: ОСОБА_3, про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6) матеріальну шкоду в розмірі 10306,37 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6) судові витрати в розмірі 487,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя Г. Б. Супрун