Справа № 639/5780/15-ц
Провадження №2/639/129/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 червня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Іванової І.В.,

за участю секретаря Тущенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє від себе та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про поновлення порушених прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулись ОСОБА_1, та ОСОБА_2, яка діє від себе та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 та просили ухвалити рішення, яким поновити їх порушені права споживачів, а саме: зобовязати ресторан «Прага», власником якого є ФОП ОСОБА_5 відшкодувати позивачам витрати на лікування у сумі 3 933,78 грн.; заробіток (дохід) втрачений позивачами внаслідок страти загальної працездатності у сумі 1 552,00 грн.; додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування позивачів у сумі 637,78 грн.; витрати за послуги адвоката за надання правової допомоги в сумі 3 000,00 грн.; моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн., а всього стягнути з відповідача на користь позивачів 14 123,56 грн. Також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 23 травня 2015 року вони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом зі своїми дітьми ОСОБА_3, ОСОБА_4 та іншими особами (всього 26 осіб) у ресторані «Прага», розташованому за адресою: м. Охтирка, Сумської області вул. Ярославського, 17-а (власник відповідач ОСОБА_5О.) святкували з нагоди хрестин дитини. Факт замовлення послуги в цьому закладі громадянського харчування підтверджується рахунком замовленням від 23.05.2015 року № 8. Наступного дня стан здоровя майже у половини всіх відвідувачів ресторану погіршився у звязку з шлунково-кишковим розладом за підозрою на харчове отруєння. Зокрема, позивачі весь час вимушені були знаходитися в ліжку, вживати рекомендовані лікарями ліки. 25.05.2015 року зранку позивач ОСОБА_2 зателефонувала подрузі ОСОБА_6 до Охтирки, яка запрошувала всіх на свято, й зясувалось, що ще семеро відвідувачів ресторану «Прага» на той вечоринці отримали харчове отруєння імовірно від червоної риби, яка була складовою салатів і млинців, та страв із мяса. Факт масового харчового отруєння 23 травня 2015 року можуть підтвердити наступні особи, які були присутні в кафе на банкеті: ОСОБА_7 (м. Київ); ОСОБА_8, що мешкає за адресою: Сумська обл., м. Охтирка, вул. Фрунзе, 35; ОСОБА_6 та ОСОБА_9, що мешкають за адресою: Сумська обл., м. Охтирка, вул. Батюка, 4/7; ОСОБА_10, що мешкає за адресою: Сумська обл., м. Охтирка, вул. Київська, 104/2; ОСОБА_11, що мешкає за адресою: Сумська обл., Охтирський р-н, сел. Комиші; ОСОБА_12, що мешкає за адресою: Сумська обл., Охтирський р-н, сел. Чернеччина. 25.05.2015 року позивач ОСОБА_1 повинен був обовязково зявитися на службу в прокуратуру, незважаючи на тяжкий стан здоровя. А після служби він вимушений був звернутися за медичною допомогою, тому, що стан його здоровя значно погіршився. Увечері стан здоровя позивачів значно погіршився: висока температура, блювота, діарея. Позивачі вимушені були викликати карету швидкої допомоги, лікарі якої госпіталізували позивача ОСОБА_2 та її старшого сина ОСОБА_13, з діагнозом тяжкого харчового отруєння. З метою екстреної нормалізації життєдіяльності останнім у лікарні невідкладно вводилися внутрівенно лікарські препарати на протязі двох діб. Вдома вимушені були залишитися хворі донька ОСОБА_4 у віці 1,5 року та батько ОСОБА_1, які лікувалися на дому за рекомендаціями і під наглядом лікарів районної поліклініки. Позивачі зазначили, що у звязку із викладеним були суттєво порушені життєві звязки, оскільки ОСОБА_2 вимушена була перед викликом швидкої допомоги звернутися за допомогою своїх батьків для здійснення догляду за хворими, незважаючи на їх зайнятість й відповідальну працю (мати суддя, батько викладач). У звязку з тим, що донька ОСОБА_4 у віці 1,5 року потребувала постійного піклування та нагляду матері, ОСОБА_2 та її син ОСОБА_13 вимушені були через 2 доби терміново залишити лікарні, незважаючи на те, що лікарі категорично заперечували проти цього. Враховуючи значний розмір шкоди, завданої позивачам ушкодженням здоровя (в першу чергу, витрати, повязані з лікуванням й наслідки такого захворювання), 28 травня 2015 року позивач ОСОБА_2 від імені інших співпозивачів звернулась усно до відповідача в позасудовому порядку з вимогою про добровільне відшкодування завданої шкоди в мінімальному розмірі, але їй було відмовлено в задоволенні вимог за формальними міркуваннями. За рекомендаціями лікарів усі позивачі продовжували лікуватися від отруєння непридатними харчовими продуктами до 04.06.2015 року. Позивачі вважають, що при виконанні замовлення відповідачем мало місце реалізація споживачам харчової продукції, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою. Факт отруєння підтверджено лікарями карети швидкої допомоги та лікарень № 8 і № 22. Таким чином, з боку закладу громадського харчування має місце очевидне порушення прав споживачів. Отже, відповідно до норм матеріального права реальні збитки складають: витрати на лікування позивачів 3 933,78 грн.; заробіток (дохід), втрачений внаслідок втрати загальної працездатності за 4 дня 1 552,00 грн.; додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування позивачів та дітей 637,78 грн., а всього разом 6 123,56 грн. Крім того, позивачі понесли витрати за послуги адвоката з надання юридичної допомоги в сумі 3 000,00 грн. Також, внаслідок порушення прав споживачів, суттєво були порушені життєві звязки позивачів. Зокрема, майже грудна дитина ОСОБА_4 дві ночі не могла заснути без матері, яка знаходилась у лікарні № 22. Позивачі вимушені були відволікати батьків від звичайних службових занять. ОСОБА_3 тричі не відвідував школи. Отже, з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення тощо), стану здоровя потерпілих, тяжкості вимушених змін у їх життєвих і виробничих стосунках, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди позивачі оцінюють у сумі 5 000,00 грн. У звязку із незадоволенням відповідачем заявлених вимог в позасудовому порядку, позивачі вимушені звернутися до суду з зазначеним позовом за захистом своїх порушених прав.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 ОСОБА_14 та ОСОБА_15 позов підтримали у повному обсязі та надали пояснення відповідні вищенаведеному.

Відповідач ОСОБА_2, яка діє від себе та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася ,надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, позов підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_16, який діє на підставі довіреності від 25.08.2015 року позов не визнав та пояснив, що як вбачається з матеріалів справи,ОСОБА_1 вважає себе хворим з 24.05.2015 року остаточний діагноз не встановлений /гострий гастроентероколіт, харчова токсикоінфекція не підтверджені, під питанням/ Результати аналізів відсутні, діагноз лабораторно не підтверджений Лікування не призначалось. ОСОБА_2 вважає себе хворою з 24.05.2015 року , гострий гастроентероколіт, харчова токсикоінфекція не підтверджені та зняті. Результати аналізів від 28.05.2015 року №1575 збудники не виявлені , діагноз ГЕК лабораторно не підтверджений. Остоточний діагноз дискінезія жовчовивідних шляхів по гіпертонічному типу. Такий діагноз не має ніякого відношення до харчових отруєнь та інфекційних захворювань. ОСОБА_3 - первісний діагноз функціональний розлад шлунку, що не є інфекційним захворюванням. Остаточний - кишкова інфекція невстановленої етіології, тобто причина захворювання невідома. Згідно запису в карточці хворого результати аналізу /бак посіву/ від 28.05.2015 року №10827 на наявність інфекції негативний, тобто кишкова інфекція відсутня. ОСОБА_17- діагноз функціональний розлад травлення . Це не є харчовим отруєнням та не повязано з кишковою інфекцією. Цитромон, моршинська вода, вугілля біле, не призначались нікому, сума 54.14 грн. не підтверджена. Невідомо ким та за кого сплачено кошти в сумі 50,00 грн. та 65,00 грн. за аналізи. Товарні чеки з 43 по 48 сторінку не є касовими чеками. Всі ці товарні чеки виписані одним днем 29.05.2015 року , в той час як призначення були в різні дні. Препарати продані 24.05.2015 року , тобто ще до захворювання позивачів , цих призначень не було, оскільки до лікарів позивачі звернулися вперше 25.05.2015 року. Зазначені препарати позивачам не призначались. Витрати не підтверджені.. Препарати перелічені на аркуші справи 44 позивачам не призначались. ОСОБА_7 1359, 26 грн. не підтверджується. Лоперамид нікому з позивачів не призначався. Витрати не підтверджені. Гептрал, галстена, цефікс суспензія не призначались взагалі нікому. Цефікс в капсулах призначався тільки 27.05.2015 року , а товарний чек виписаний на день раніше - 26.05.2015 року,витрати не підтверджені. Енторосгель не призначався , сума витрат не підтверджена . Таким чином , на думку представника відповідача, з даних документів вбачається , що медичні препарати не відповідають вказаним в товарних чеках. Вказані в товарних чеках препарати призначені для лікування печінкових захворювань, а не кишкових. Тому очевидно є факт використання позивачами документів на закупівлю медичних препаратів ,які належать іншим особам. Необхідність посиленого харчування не підтверджена , медичними установами не призначалось. Викликає сумнів , що зазначені в касових чеках продукти були використані саме позивачами,якщо вони стверджують ,що всі одночасно хворіли на кишкову інфекцію, то не зрозуміло, ким тоді зїдені крекери, ковбаса салямі, молоко, огірки, морозиво та смажене насіння та чи відносяться ці продукти до посиленого харчування і чи можуть вони взагалі вживатися при кишкових захворюваннях. Відсутні документи,що підтверджують витрати на правову допомогу. Адвокат ОСОБА_18 , якому були сплачені кошти, інтереси позивачів не представляє . Адвокату ОСОБА_19 кошти не сплачувалися . витрати відсутні. Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» порядок проведення епідеміологічного обстеження /розслідування/ епідемій та спалахів інфекційних хвороб встановлюється спеціально уповноваженим органом. На сьогоднішній день діє Інструкція «Про порядок розслідування, обліку та проведення лабораторних досліджень в установах санітарно-епідеміологічної служби при харчових отруєннях», затверджена 20.12.1973 року №1135-73. Позивачами не надано доказів реєстрації їх захворювання як інфекційного та наявності відповідного повідомлення

Суд, вислухав пояснення представників позивача ОСОБА_1, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, приходить до висновку про те, що позовні вимоги є не обґрунтованими, а позов не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судовим розглядом встановлено, що позивачі у справі 23 травня 2015 року у ресторані «Прага» /м. Охтирка, вул. Ярославського, 17а/ відзначали свято з нагоди хрестин дитини ОСОБА_6 . Разом з ними участь у відзначення свята приймало ще 26 осіб. Замовлення від 23 травня 2015 року №8 у ресторані «Прага» на святкування хрестин дитини робила ОСОБА_6. Цей факт сторонами не заперечується і в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказування не потребує.

Відповідач у справі ФОП платник єдиного податку ОСОБА_5 /код / здійснює послуги з надання громадського харчування (а.с.78 том. 2).

Місце здійснення діяльності ФОП ОСОБА_5 - ресторан «Прага» Сумська область, м. Охтирка , вул.. Ярославського 17-а.

Як зазначають позивачі, ввечері 24.05.2015 року їх стан здоровя погіршився у звязку з шлунково- кишковим розладом за підозрою на харчове отруєння. Позивачі вимушені були викликати карету швидкої допомоги,лікарі якої госпіталізували ОСОБА_2 та її старшого сина ОСОБА_13 до Харківської обласної клінічної інфекційної лікарні №22 і дитячої інфекційної лікарні №8 з діагнозом тяжкого харчового отруєння.

Позивачі стверджують , що при виконанні замовлення відповідач реалізував споживачам, у тому числі і їм неналежної якості , небезпечну та фальсифіковану харчову продукцію.

Судовим розглядом також встановлено, що позивачами були вжиті і інші продукти , які ОСОБА_6 /замовник банкету/ та інші присутні й позивачі самостійно принесли до закладу харчування, а саме: огірки, помідори, перець, ковбасу домашню, балик, ковбасу сирокопчену, гуску , два види твердих сирів, торт, банани, сливи, груші, безалкогольні напої, узвар /у відрі/, спиртні напої. Цей факт сторонами не заперечується і в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказування не потребує.

Як вбачається з медичних карток: ОСОБА_1 - вважає себе хворим з 24.05.2015 року, остаточний діагноз не встановлений /гострий гастроентероколіт, харчова токсикоінфекція не підтверджені, під питанням/, результати аналізів відсутні, діагноз лабораторно не підтверджений Лікування не призначалось. /а.с.18-20 том 1/.

ОСОБА_2 вважає себе хворою з 24.05.2015 року , гострий гастроентероколіт, харчова токсикоінфекція не підтверджені та зняті. Результати аналізів від 28.05.2015 року №1575 збудники не виявлені , діагноз ГЕК лабораторно не підтверджений. Остоточний діагноз дискінезія жовчовивідних шляхів по гіпертонічному типу. / а.с. 8-17 том 1/.

ОСОБА_3 - первісний діагноз функціональний розлад шлунку, що не є інфекційним захворюванням. Остаточний - кишкова інфекція невстановленої етіології, тобто причина захворювання невідома. Згідно запису в карточці хворого результати аналізу /бак посіву/ від 28.05.2015 року №10827 на наявність інфекції негативний, тобто кишкова інфекція відсутня. /а.с. 21-33 том 1/

ОСОБА_17- діагноз функціональний розлад травлення,що не є харчовим отруєнням та не повязано з кишковою інфекцією. /а.с. 34-40 том 1/

За змістом ч. 1 ст. 48 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» підприємства, установи, організації, підприємці та громадяни, які порушили санітарне законодавство, що призвело до виникнення захворювань, отруєнь, радіаційних уражень, тривалої або тимчасової втрати працездатності, інвалідності чи смерті людей, зобов'язані відшкодувати збитки громадянам, підприємствам, установам і організаціям.

Згідно з п. 27 ст. 6 Закону України "Про безпечність та якість харчових продуктів" (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) санітарна служба проводить санітарно-епідеміологічне розслідування, спрямоване на виявлення причин та умов, що призводять до надходження в обіг небезпечних або непридатних до споживання харчових продуктів, виникнення і поширення інфекційних хвороб через харчові продукти, групових і індивідуальних харчових отруєнь та вживає заходів щодо припинення їх подальшого поширення.

Комунальним закладом Охтирської міської ради «Охтирська центральна районна лікарня» було надано довідку від 10.07.205 року №2109/3-14 про те, що лікарем - інфекціоністом КЗ «Охтирська ЦРЛ» 27.05.2015 року /через чотири дні після банкету/ були амбулаторно оглянуті : ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9,ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_21,ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5, які як встановлено судом були присутні на банкеті 23.05.2015 року. За інформацією лікарні, при огляді осіб клінічних проявів гострої кишкової інфекції не відмічалось. Бактеріологічно обстежені. Надано рекомендації. На стаціонарному лікуванні не знаходилися . ОСОБА_11 та ОСОБА_22, які також були присутні на банкеті у ресторані «Прага» 23.05.2015 року за медичною допомогою в КЗ «Охтирська ЦРЛ» не зверталися.

Відповідач у справі зверталася до Охтирського міськрайонного відділу лабораторних досліджень ДУ «Сумський лабораторний центр Держсанепідемслужби України» з метою дослідження продуктів харчування, які були використані при обслуговуванні позивачів. В тому числі була перевірена риба лосось та сьомга. Ніяких порушень виявлено не було.

За скаргами позивачів було здійснено Держфінслужбою перевірку дотримання у ресторані «Прага» санітарного законодавства. Порушень також виявлено не було. За наслідками вказаної перевірки, у ході якої були зроблені відбори більше 20 проб за епідпоказниками , взяті проби на проведення відповідних аналізів у всіх працівників ресторану . Відповідно до ОСОБА_22 санітарно-епідеміологічного обстеження обєкта - ресторан «Прага» від 28.05.2015 року, ніяких порушень , які б могли стати підставою для позивачів стверджувати про порушення їх прав за результатами перевірок, виявлено не було. На період перевірки всі працівники ресторану пройшли медогляд,мали медичні книжки , пройшли курс гігієнічної підготовки.. У всіх працівників не виявлено жодних проявів кишково- інфекційних захворювань. Вода, яка використовується рестораном для приготування їжі, чиста.

В акті вказано, що порушені терміни зберігання швидкопсуючих продуктів,зокрема фаршу мясного , але як пояснив представник відповідача вказаний фарш /залишок 80 гр./, був вже списаний і зберігався окремо від харчових продуктів.

У звязку з порушеннями, допущеними перевіряючи ми при проведенні перевірки та при винесенні постанови від 02.06.2015 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності , така була скасована начальником Головного управління Держсанепідслужби у Сумській області , як незаконна та необґрунтована.

У звязку з лікуванням захворювання, як пояснюють позивачі та їх представники , вони понесли втрати у розмірі 3933,78 грн. , втрачений заробіток за 4 дні загальної працездатності становить 1552 грн., втрати з необхідності посиленого харчування у розмірі 637,78 грн.,витрати на послуги адвоката 3000 грн..Розмір моральної шкоди позивачі оцінюють в сумі 5000 грн., а всього просять відшкодувати 14123,56 грн..

З медичних документів , які надані позивачами у якості доказів позовних вимог, не вбачається, що у останніх взагалі мало місце харчове отруєння.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.

Зі змісту даних норм слідує, що зобов'язання щодо відшкодування шкоди виникає за наявності вини особи, протиправними діями якої завдана шкода. Однією із умов, яка утворює підставу відшкодування шкоди, є причинний зв'язок між цивільним правопорушенням та шкодою.

Як роз'яснено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди (зі змінами) розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Також пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (зі змінами) визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Таке ж роз'яснення міститься і у Постанові Пленуму Верховного ОСОБА_5 України № 5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» (з відповідними змінами) (п. п.11, 14, 23) де зазначено, що вирішуючи справи про захист прав споживачів у зв'язку з придбанням товарів неналежної якості, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 12, 14 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначені у п. 1 ст. 14 Закону вимоги споживача про застосування заходів захисту не можуть бути задоволені, коли продавець, виробник (підприємство, яке виконує їх функції) доведуть, що недоліки товару (наслідки робіт) виникли внаслідок порушення споживачем правил користування ним або його зберігання.

Відповідно до ст.ст. 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказів, які б підтверджували виникнення захворювання у позивачів саме внаслідок вживання неякісної їжі у ресторані , де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_5, матеріали справи не містять, судово-медична експертиза не проводилася, що позбавляє можливості встановити джерело захворювання.

Представниками позивачів заявлялося клопотання про виклик свідків ОСОБА_20, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_22, ОСОБА_11, ОСОБА_21.

Зазначені свідки неодноразово викликалися до Охтирського міськрайонного суду м. Охтирка для допиту в режимі відео конференції , однак у судове засідання не зявлялися.

Представники позивача взяли на себе обовязок забезпечити явку до суду вищевказаних свідків, однак така явка не була забезпечена. У судовому засіданні ,яке відбулося 01.06.2017 року представники позивача відмовилися від клопотання про допит вказаних вище свідків, хоча позивачі у позовній заяві посилалися на те, що одним із доказів позовних вимог , будуть пояснення вказаних вище свідків.

Отже, доводи позивачів про наявність вини відповідача в заподіянні їм матеріальної та моральної шкоди, а також причинного зв'язку між діями відповідача та настанням наслідків не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи і спростовуються наведеними доказами.

Оскільки за деліктними зобов'язаннями відповідальність несуть лише особи щодо яких належними та допустимими доказами доведено, що саме внаслідок їх протиправних дій така шкода заподіяна за наявності ознак правопорушення (шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача та вини), то суд дійшов висновку про відсутність , визначених ст. ст. 1166, 1167 ЦК України підстав для задоволення позову, так як матеріали справи та досліджені судом докази не дають підстав для такого висновку.

З урахуванням всіх зазначених обставин, суд вважає, що підстави для задоволення позову , відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

У задоволені позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2, яка діє від себе та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Іванова І.В.