Справа № 139/495/17
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

13 червня 2017 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_1 ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду з вимогою визнати за ним право власності на ? частину земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0023 площею 1,4405 гектара, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка настала 12 вересня 2010 року. Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що у відповідності до правил ст. 121 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України:

Так, відповідно до пунктів 5 і 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, зазначаючи, що до суду він звертається «за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України)», позивач не зазначив доказів, що підтверджують такий факт.

Зокрема, спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (книга шоста), законами України "Про нотаріат", "Про міжнародне приватне право", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Зазначене також знайшло підтвердження і у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування". Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Таким чином, позивач у позовній заяві має вказати, які обставини заважають йому здійснити свої спадкові права в нотаріальній конторі, а також докази, які стверджують такі обставини. Такими доказами, зокрема, можуть бути заява до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину на ? частину земельної ділянки за законом, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії і т.п.

Зазначивши у позові про рішення суду про визнання права власності на ? частину цієї земельної ділянки за іншим спадкоємцем і на положення ч. 3 ст. 61 ЦПК України, позивач не зазначив, які обставини, що стосуються його спадкового права, встановлені цим судовим рішенням.

За таких обставин, неможливий подальший рух позовної заяви. Позивачу слід надати термін для усунення недоліків.

Керуючись пунктами 5 і 6 ч. 2 ст. 119, ст. 121 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_1 ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном у пять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У випадку невиконання вказаних вимог суду, дана позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ___________