Провадження № 2/761/2674/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 квітня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Євробанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ладтехнік» про визнання правочину дійсним та визнання кредитором, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до відповідача - Публічного акціонерного товариства «Євробанк», третя особа: ТОВ «Ландтехнік» із вимогами визнати дійсним правочин з переказу коштів в сумі 200000,00 грн. з призначенням платежу «Відрядження», здійснений 15 червня 2016 року ТОВ «Ландтехнік» з власного рахунку на рахунок НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1; визнати позивача кредитором ПАТ комерційний банк «Євробанк». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є працівником ТОВ «Ландтехнік» і 15.06.2016 року його відповідним наказом було направлено у відрядження до Німеччини, а бухгалтерії наказано провести розрахунок витрат та виплату авансу позивачу на відрядження. Відповідно до розрахунку таких витрат у загальному розмірі 200000,00 грн. третьою особою на рахунок позивача, відкритий в ПАТ «Євробанк» було перераховано вказану суму. Позивач і ПАТ «Ландтехнік» є клієнтами банку відповідача де і відкриті рахунки. Однак, 17.06.2016 року рішенням Правління НБУ ПАТ КБ «Євробанк» було віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію, що призвело до блокування грошових коштів на рахунках позивача і третьої особи. А 16.08.2016 року було отримано лист з боку відповідача про те, що перерахування на відрядження грошових коштів з рахунку ТОВ на рахунок позивача є нікчемним правочином. Позивач зазначає, що названі відповідачем підстави для визначення нікчемності правочину, з урахуванням ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не можуть застосовуватись до вказаних правовідносин, оскільки Банк не був стороною у правочині між позивачем і третьою особою. Вважає, що вчинені правочини не містять ознак нікчемності і при віднесенні правочину до нікчемного, був порушений «Порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення», затверджений Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №826 від 26.05.2016 року.

Від ПАТ «Євробанк» надав суду відзив на позовну заяву в якій зазначив, що відповідно до рішення Правління Національного Банку України від 17.06.2016р. № 73-рш «Про віднесення ПАТ КБ «Євробанк» до категорії неплатоспроможних» та рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.06.2016р. № 1041 з урахуванням рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.07.2016р. № 1183, у ПАТ КБ «Євробанк» запроваджено тимчасову адміністрацію строком на два місяці з 17.06.2016р. по 16.08.2016р. На підставі рішення Правління Національного банку України від 16.08.2016р. № 215-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Євробанк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.08.2016р. № 1523 «Про запровадження процедури ліквідації у ПАТ КБ «Євробанк» та делегування повноважень ліквідатора банку» строком на два роки з 17.08.2016р. по 16.08.2018р. включно. Станом на момент розгляду справи у Відповідача розпочата процедура ліквідації Банку, а тому у спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура ліквідації, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах, тому позов не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі на відповідно до викладених в позові підстав.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 як директор ТОВ «Ландтехнік», наказом №44 від 15.06.2016 був відряджений до Німеччини з 16.06.2016 по 15.07.2016 , а бухгалтерії наказано провести розрахунок витрат та виплату авансу позивачу на відрядження.

Відповідно до розрахунку таких витрат у загальному розмірі 200000,00 грн. третьою особою ТОВ «Ландтехнік» на рахунок позивача НОМЕР_1, відкритий в ПАТ «Євробанк» 15.06.2016 в 23:04:49 було перераховано вказану суму, що підтверджується випискою із вказаного рахунку позивача від 24.06.2016 року.

Листом ПАТ КБ «Євробанк» вих. № 01-24.2/5969 від 20.09.2016р. позивача, зокрема, повідомлено, що відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.06.2016р. № 1041 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Євробанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», з урахуванням Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.07.2016р. № 1183 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Євробанк» у ПАТ КБ «Євробанк» було запроваджено тимчасову адміністрацію строком на два місяці з 17.06.2016р. по 16.08.2016р. В результаті проведеної Комісією 10.08.2016 перевірки було встановлено, що операції по зарахуванню на рахунок позивача грошових коштів мають ознаки нікчемних правочинів операцій, передбачених пунктом 7 частини 3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». А саме, правочини (в тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з підстав якщо банк уклав правочини (у тому числі договори) умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Одночасно з виявленням нікчемного правочину були застосовані, а саме грошові кошти було повернуть їх відправнику, а отже ОСОБА_1 не є вкладником ПАТ КБ «Євробанк» (а.с.11).

Позивач в позовній заяві зазначив, введення тимчасової адміністрації призвело до блокування грошових коштів на його рахунку, що унеможливило їх цільове використання та виконання господарської діяльності.

Згідно ч.ч.1-3 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Банк не має права відмовити у відкритті рахунка, вчинення відповідних операцій за яким передбачено законом, установчими документами банку та наданою йому ліцензією, крім випадків, коли банк не має можливості прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами. У разі необґрунтованого ухилення банку від укладення договору банківського рахунка клієнт має право на захист відповідно до цього Кодексу.

Статтею 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Судом встановлено, що на підставі рішення Правління Національного банку України від 17 червня 2016 року № 73-рш «Про віднесення Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «Євробанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 17 червня 2016 року № 1041 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «Євробанк» (ПАТ КБ «ЄВРОБАНК») з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 17 червня 2016 року до 16 липня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ КБ «ЄВРОБАНК», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кононцю Вадиму Валерійовичу на один місяць з 17 червня 2016 року до 16 липня 2016 року включно.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийняла рішення від 7 липня 2016 р. № 1183 відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» з 17 липня 2016 року до 16 серпня 2016 року включно. Відповідно до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» Кононця Вадима Валерійовича з 17 липня 2016 року до 16 серпня 2016 року включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 16 серпня 2016 року № 215-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «Євробанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 16 серпня 2016 року №1523, «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «Євробанк» (ПАТ КБ «ЄВРОБАНК») з 17 серпня 2016 року до 16 серпня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ КБ «ЄВРОБАНК», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кононцю Вадиму Валерійовичу з 17 серпня 2016 року до 16 серпня 2018 року включно.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» ліквідація банку - процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень цього Закону та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Статтею 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон) визначено, що цим Законом встановлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами фізичних осіб, а його метою є захист прав і законних інтересів вкладників банку.

Частиною другої статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 37 Закону визначено, що Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Крім того, згідно п.7 ч.3 ст.38 Закону, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстав якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Відповідно до пункту 6 статті 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

У спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Відповідно до п.п.4, 5 Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.05.2016р. № 826, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.06.2016р. за № 863/28993 (далі - Порядок), до прийняття рішення про виявлення факту нікчемності правочину (договору) Уповноважена особа Фонду може приймати рішення щодо тимчасового обмеження здійснення неплатоспроможним банком операцій, що можуть призвести до зменшення активів банку, втрати майна, збільшення збитків банку, збільшення витрат Фонду тощо, обов'язково повідомивши про таке рішення Фонд. Зазначене рішення може прийматися в межах здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації в банку.

Перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку.

У разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців.

Пунктом 6 Розділу ІІ, визначено, що обов'язково підлягають перевірці правочини (договори), вчинені (укладені) після прийняття постанови Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних та/або запровадження обмежень, які відповідають одному з таких критеріїв: вчинені (укладені) в порушення обмежень, встановлених Національним банком України; вчинені (укладені) шляхом перерахування коштів з рахунків юридичних осіб на рахунки фізичних осіб; вчинені (укладені) на користь третьої особи; призначенням платежу за якими було надання фінансової допомоги, повернення фінансової допомоги, надання позики, повернення позики, дарування, виконання угоди про поділ майна. Про всі випадки виявлення операцій з таким призначенням платежу Уповноважена особа Фонду повідомляє контролюючі органи не пізніше десяти робочих днів з дня виявлення таких операцій; вчинені (укладені) без фактичного внесення/отримання готівкових грошових коштів через касу банку; вчинені (укладені) без очевидної законної мети або за відсутності очевидного економічного сенсу.

У відзиві на позовну заяву, представником відповідача зазначено (ці обставини не оспорювались стороною позивача в судовому засіданні) про те, що Комісією перевірки було встановлено, що операції по зарахуванню на рахунок позивача грошових коштів мають ознаки операцій, що могли спричинити збільшення гарантованої суми відшкодування Фондом, то уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ КБ «Євробанк» було 10.08.2016 прийнято рішення на тимчасове обмеження збійснення банком банківських операцій щодо виплати позивачу коштів. За результатами перевірки Комісією було прийнято рішення у формі акту, яке підписане уповноваженою особою Фонду.

При цьому, відомостей про оскарження/скасування цього Акту, позивачем суду надано не було.

Таким чином, судом встановлено, що станом на час розгляду справи у ПАТ КБ «Євробанк» розпочато процедуру ліквідації банку, що в свою чергу, унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у своїй постанові від 13.06.2016р. у справі № 6-1123цс16.

Водночас, відповідно до ст. 54 Закону рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Оскарження рішень, визначених частиною першою цієї статті, не зупиняє виконання оскаржуваного рішення або дії.

Пунктом 25 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» визначено, що спори, які виникають за участю Фонду у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Тому, позивач не позбавлений права звернутись з позовом до адміністративного суду щодо неправомірних дій або бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виплати гарантованих Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» сум відшкодування.

Вказані в позові операції здійснювались 15.06.2016 року, тобто у період, коли банк вже мав проблеми у своїй діяльності. Зокрема, у зв»язку із погіршенням фінансового стану, постановою Правління НБУ №70-рш/БТ від 15.06.2016 в ПАТ КБ «Євробанк» віднесено до категорії проблемних. Відповідно до цього рішення не допускалось проведення будь яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом.

Таким чином, оскільки ПАТ «КБ «Євробанк» , не зважаючи на заборону, була проведена вищевказана операція із позивачем, що є порушенням рішення Правління НБУ №70-рш/БТ від 15.06.2016, яка обов»язкова до виконання, з урахуванням того, що спірний правочин укладений під час дії заборони укладатидоговори з фізичними особами з підстав віднесення банку до проблемних обов»язковою до виконання постановою НБУ, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні вимог позивача щодо визнання дійсним операції по перерахунку коштів та визнання кредитором.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України,ст.ст. 1066-1068, 1074 ЦК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», , суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя