Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/6830/16 Головуючий у 1-й інстанції: Зарютін П.В.
Провадження № 22-ц/778/2058/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Полякова О.З.

Суддів Трофимової Д.А.

ОСОБА_2

При секретарі Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2017 року закрито провадження в частині стягнення заборгованості за кредитним договором від 08.08.2008 року у загальному розмірі 17 622,14 доларів США, з яких: заборгованість по кредиту 16 088,01 доларів США, заборгованість за відсотками 1 534,13 доларів США.

Позов в частині стягнення за кредитним договором від 08.08.2008 року заборгованості з відсотків у сумі 1 592,50 доларів США залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду ПАТ «Універсал Банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції ,апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 08.08.2008 року.

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України "Про захист прав споживачів" є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Цей Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Отже, спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України "Про третейські суди", незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 3 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Але ж при цьому, за частиною першою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Із змісту кредитного договору № 114-2008-2579 від 08.08.2008 року, цільове призначення кредиту погашення заборгованості позичальника перед АТ «Державний ощадний банк України» за кредитним договором від 07.06.2006 року. Отже, на відмінність від приписів частини першої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" вказаний договір не містить тих положень, що банк - кредитодавець надав кошти (кредит) або бере зобов'язання надати їх відповідачу-позичальнику для придбання певної продукції у певному розмірі та на умовах, встановлених договором.

Розглянувши справу суд першої інстанції вірно визначився , що кредитний договір № 114-2008-2579 від 08.08.2008 року, хоча і названий «на споживчі потреби», проте не відповідає вимогам, встановленим законом для договорів про надання споживчого кредиту, через що на правовідносини, що виникли з вказаного кредитного договору не поширюється дія Закону України "Про захист прав споживачів".

Одним зі способів захисту прав суб'єктів цивільних правовідносин є звернення до третейських судів, що передбачено статтею 17 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути передано будь-який спір, що виникає із цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 6 Закону України "Про третейські суди" (частину першу статті 6 цього Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 2983-VI передбачено, що після набрання чинності цим Законом третейські суди припиняють розгляд справ у спорах щодо захисту справ споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), розгляд яких було розпочато до дня набрання чинності цим Законом, про що виноситься мотивована ухвала.

Між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення до третейського суду (п. 8.1. Додаткової угоди від 26.04.2012 року до кредитного договору № 114-2008-2579 від 08.08.2008 року).

25 вересня 2015 року постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків по справі № 1296/15 було ухвалено рішення з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав про стягнення на користь позивача з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 114-2008-2579 від 08.08.2008 року у загальному розмірі 17 622,14 доларів США, з яких: заборгованість по кредиту 16 088,01 доларів США, заборгованість за відсотками 1 534,13 доларів США.

Згідно п.5 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або повернув справу на новий розгляд до третейського суду, який ухвалив рішення, але розгляд справи у тому самому третейському суді виявився неможливим.

Доводи апеляційної скарги правового обґрунтування незаконності судової ухвали не містять, так як за матеріалами справи відсутні належні докази неможливості отримання позивачем виконавчого документу на виконання рішення третейського суду, а посилання на остаточну редакцію Закону України « Про третейські суди» від 12.03.2011 року є недоречним, так як третейське застереження стосується кредитного договору від 08.08.2008 року.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права та скасування або зміни ухвали суду.

Керуючись ст. ст.307,312,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2017 року у цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: