Справа № 299/2445/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

01 червня 2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого судді Фазикош Г. В.

суддів Собослоя Г. Г., Готри Т. Ю.

з участю секретаря Шукаль О. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду від 13 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2016 року ОСОБА_2 предявив позов до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого авансу.

Свої вимоги мотивував тим, що 13 квітня 2016 року з участю позивача мала місце дорожньо-транспортна пригода, за наслідками якої він звернувся до відповідача ОСОБА_1 за наданням відповідної правової допомоги та сплатив йому 3535 грн. в якості авансу. Однак, станом на 5 вересня 2016 року, тобто по спливу майже чотирьох місяців, жодних результатів надання такої правової допомоги немає. У звязку з цим позивач просив повернути йому сплачені кошти в якості авансу.

Рішенням Виноградівського районного суду від 13 лютого 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3500 грн. сплаченого авансу. В решті вимог відмовлено.

На це рішення відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Зазначає, що ним виконано умови укладеного між сторонами договору про надання правової допомоги, підстав для повернення сплачених коштів немає. Апелянт вважає рішення місцевого суду ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення.

В судовому засіданні в апеляційній інстанції позивач та його представник проти скарги заперечили та просили її відхилити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час та місце його проведення належним чином.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання (ч. 1 ст. 570 ЦК України).

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом (ч. 2 ст. 570 ЦК України).

Таким чином, грошова сума, сплачена боржником в рахунок належних з нього платежів за договором, у разі, якщо сторони не обумовили в договорі сплату завдатку, тобто, не визначили правовий режим цієї суми, є авансом. Аванс виконує платіжну функцію, оскільки видається у рахунок належних з боржника за договором платежів, а також може виконувати функцію підтвердження, - засвідчувати факт укладення основного договору.

Проте, аванс, не є способом забезпечення виконання зобовязання та при його порушенні не застосовуються правові наслідки, передбачені статтею 571 ЦК України.

У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи слідує, що 13 квітня 2016 року з участю позивача мала місце дорожньо-транспортна пригода, за наслідками якої він звернувся до відповідача ОСОБА_1 за наданням правової допомоги.

18 квітня 2016 року позивач ОСОБА_2 видав на імя відповідача ОСОБА_1 довіреність з правом представляти його інтереси в усіх судах загальної юрисдикції, в тому числі з правом подавати від його імені позовні та інші заяви, скарги (а.с.17).

20 квітня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір про надання правової допомоги (а.с.18).

За умовами цього договору відповідач ОСОБА_1 зобовязався надати позивачеві ряд послуг правового характеру. До переліку цих послуг було включено подання позовної заяви. Позивач зобовязався оплатити ці послуги, зокрема, за подання позовної заяви у розмірі 3500 грн.

В той же день (20.04.16 р.) позивач здійснив оплату в розмірі 3500 грн. (а.с.4). В свою чергу відповідач своїх зобовязань не виконав, позовну заяву станом на вересень місяць 2016 року, тобто по спливу чотирьох місяців, не підготував.

Про те, що відповідач своїх зобовязань не виконав свідчить також й відсутність у матеріалах справи акту виконаних робіт на вказану суму.

Посилання скаржника на те, що він надавав позивачу інші послуги правового характеру, а тому виконав свій обовязок перед ним, до уваги не приймається, оскільки оплата в розмірі 3500 грн. була обумовлена договором саме за подання позовної заяви.

Вказана сума в розмірі 3500 грн. не була обумовлена договором в якості завдатку, а отже є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову саме в частині 3500 грн. суд першої інстанції правильно виходив з того, що решта суми є платою за переказ (35 грн.), ця сума не була обумовлена договором про надання правової допомоги, а отже в цій частині вірно відмовлено в задоволенні позову.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Виноградівського районного суду від 13 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий ____________

Судді ____________

____________