Справа 222/312/17
Провадження 2/222/180/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року смт. Нікольське

Володарський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

при секретарі Гранкіній О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голій Людмила Ігорівна, Нікольський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогами про визнання виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. від 29.07.2016 року таким, що не підлягає виконанню, зазначивши, що 23.12.2011 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №R9B від 23.11.2011 року на суму 79272 гривні зі строком повернення 23.12.2016 року. На виконання вказаного кредитного договору 23.12.2011 року державним нотаріусом Володарської держнотокнотори посвідчено договір застави транспортного засобу автомобілю марки ВАЗ 2170030-124-01 вартістю 88080 гривень. Відповідач у повному обсязі не виконував обов'язки передбачені кредитним договором у зв'язку з погіршенням матеріального становища, що призвело до утворення заборгованості. Наприкінці березня 2017 року він отримав з Нікольського ВДАС Головного ТУЮ у Донецькій області постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.03.2017 року про звернення стягнення на предмет договору застави транспортного засобу на підставі виконавчого напису нотаріусу від 29.07.2016 року. Посилаючись на відсутність такого позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в діючому законодавстві, попередження його позивачем застосування такого способу стягнення та не надання строку для добровільного виконання зобов'язання, а також на те, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріусу строк виконання зобов'язання за кредитним договором не настав, просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеному у позовній заяві, додали, що лист-повідомлення про зміну строків виконання зобов'язання за кредитним договором позивач не отримував. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, надав свої заперечення щодо позову, визнаючи обставини укладення кредитного договору та договору застави. Крім того зазначив, що позивачем обрано такий спосіб позасудового звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який відповідає умовам договору застави та нормам діючого законодавства, нотаріусом, в свою чергу, дотримано порядку вчинення виконавчого напису. Про зміну строку виконання зобов'язання за кредитним договором позивача було повідомлено у встановленому договором порядку, про що надав відповідні докази. Просив в позові відмовити.

Представник третьої особи Нікольського ВДВС Головного ТУЮ у Донецькій області, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши заперечення на позов та матеріли справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.12.2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №R9B від 23.11.2011 року на суму 79272 гривні зі сплатою 18% річних за користування кредитом регулярними щомісячними платежами до 28-го числа кожного місяця з кінцевим поверненням кредиту 23.12.2016 року.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктами 5.2.2., 5.2.4. вказаного договору передбачено право банку вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту протягом 30 календарних днів з дати відправлення відповідного повідомлення, а також право за власним вибором здійснити будь-які дії, направлені на виконання зобов'язань, в тому числі звернути стягнення на заставлене майно у будь-який спосіб, відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору у разі порушення позичальником свої зобов'язань за договором.

В забезпечення виконання зобов'язань позивача за кредитним договором 23.12.2011 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та ОСОБА_1 укладений договір застави №R9B транспортного засобу автомобілю марки ВАЗ 2170030-124-01, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 88080 гривень, що належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК 310306 від 10.12.2011 року, посвідчений державним нотаріусом Володарської держнотокнотори.

Відповідно до ч.1,2 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту ст.20 ЗУ «Про заставу» вбачається, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Згідно з пунктами 9.3., 9.4. договору застави заставодержатель має право за рахунок предмету застави задовольнити свої вимоги в повному обсязі включаючи кредит, проценти, пеню комісію та інші платежі, передбачені договором, а також збитки завданні неналежним виконанням позичальником умов договору та витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, достроково стягувати суму кредиту та звернути стягнення на предмет застави виключно на підставі виконавчого напису нотаріусу, рішення суду або в позасудовому порядку згідно чинного законодавства у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором.

Листом-вимогою №6086/1-2.8 від 11.05.2016 року позивача повідомлено про заборгованість за кредитним договором, що утворилася станом на 05.05.2016 року в сумі 71625,30 гривень та про право банку вимагати дострокового повернення кредиту. Водночас, у листі зазначено вимогу банку про негайне виконання порушеного зобов'язання щодо сплати заборгованості за кредитним договором протягом 30 календарних днів з дня отримання цього повідомлення та про настання на 31 день терміну повернення всієї суми кредиту та процентів у разі не виконання порушеного зобов'язання.

Вказаний лист отриманий ОСОБА_1 23.05.2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, сторони врегулювали право банку на дострокове повернення кредиту, шляхом повідомлення про це позичальника, що не суперечить ст.6 ЦК України, та звернення стягнення на предмет застави у разі невиконання позивачем зобов'язань за кредитним договором, в тому числі на підставі виконавчого напису нотаріусу, відтак посилання позивача та його представника на ті обставини, що строк виконання зобов'язання за кредитним договором не настав, та що він не був обізнаний про такий позасудовий спосіб звернення стягнення як на підставі виконавчого напису нотаріусу, суд вважає безпідставними та такими, що суперечать доказам які містіться у справі.

Відповідно до ч.1 ст.24, п.5 ч.1 ст.26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Тим самим спростовуються ствердження позивача про відсутність у чинному законодавстві такого способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження як на підставі виконавчого напису нотаріусу.

29.07.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет договору застави транспортного засобу марки ВАЗ 2170030 вартістю 88080 гривень, що належить ОСОБА_1, переданий в заставу ПАТ «ВТБ БАНК» на підставі договору застави №R9B від 23.12.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Володарської держнотконтори 23.12.2011 року, з метою задовольнити вимоги ПАТ «ВТБ БАНК» у розмірі 79586,72 гривень, з яких: 13607,44 гривень - заборгованість за кредитом, 30521,29 гривня - заборгованість за простроченим кредитом, 632,65 гривні - 3% річних за порушення зобов'язань щодо повернення кредиту, 2818,16 гривень - інфляційні витрати за кредитом, 17278,50 гривень - прострочена заборгованість за відсотками, 842,62 гривні - заборгованість за нарахованими відсотками, 382,67 гривні - 3% річних за порушення зобов'язань щодо сплати процентів, 1726,60 гривень - інфляційні витрати за процентами, 11776,79 гривень - пеня; загальний розмір вимог становить 81586,72 гривень з урахуванням витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 2000 гривень.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 286 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Відповідачем було надано нотаріусу оригінал договору застави №R9B від 23.12.2011 року, розрахунок заборгованості за кредитним договором №R9B від 23.12.2011 року, оригінал виписок по рахунках, копія листа вимоги №6086/1-2.8 від 11.05.2016 року, копію кредитного договору №R9B від 23.12.2011 року, копію меморіального ордеру №3413 від 23.12.2011 року.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Отже, проаналізувавши надані сторонами докази, суд вважає, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки такий позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса, передбачений нормами діючого законодавства та укладеними між сторонами кредитним договором та договором застави, крім того, відповідачем було вчинено всі необхідні дії щодо повідомлення позивача про наявність заборгованості та зміну строку виконання зобов'язання за кредитним договором, а також надано нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання, а тому суд приходить до висновку про те, що виконавчий напис був вчинений нотаріусом у відповідності до вимог чинного законодавства, а відтак підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню немає, в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.88 ЦПК України витрати понесені позивачем при звернені до суду не підлягають відшкодуванню у зв'язку з відмовою в позові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209-121, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голій Людмила Ігорівна, Нікольський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 07.06.2017 року.

Повний текст рішення виготовлений 12.06.2017 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особами, які брали участь у розгляді справи але не були присутніми під час проголошення рішення - в той самий строк з дня отримання його копії.

Суддя О.Є. Вайновська