Справа № 159/1985/17
Провадження № 2/159/763/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковель цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Любитівської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою до Любитівської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 13.08.2000 року померла її баба ОСОБА_2, яка постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на майно, власником якого вона була. Позивач вказує, що до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Полянського, 10 в с. Любитів, Ковельського району. Заповіт ОСОБА_2 не посвідчувався, спадкоємцями першої черги за законом є позивач, як онука померлої. Позивач вказує, що після смерті ОСОБА_2 вона прийняла спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця постійно з нею проживала. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно. Оскільки право власності на будинок не зареєстровано, позивач не має змоги оформити спадкових прав. Зазначає, що є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2, інші спадкоємці відсутні. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Полянського, 10 в с. Любитів, Ковельського району, в порядку спадкування після смерті 13.08.2000 року ОСОБА_3

Позивач в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві та просить його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Правовідносини, які відповідають встановленим фактам, врегульовані Перехідними та Прикінцевими положеннями ЦК України 2003 року та нормами ЦК України 1963 року.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Статтею 548 ЦК (в редакції 1963 року) визначено, що для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

При цьому згідно ст. 549 ЦК (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_4 18 липня 1992 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5. Після одруження подружжю присвоєно прізвища «Проц».

Копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 166986, виданого повторно 05.03.2015 року доводиться та обставина, що ОСОБА_6 помер 15 червня 1993 року.

З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 167010, виданого повторно вбачається, що ОСОБА_2 померла 13 серпня 2000 року.

Як вбачається з відповіді Ковельської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_2, яка померла 13.08.2000 року спадкова справа не заводилась.

В судовому засіданні встановлено, що до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Полянського, 10 в с. Любитів, Ковельського району, Волинської області.

Як вбачається з довідки, виданої Любитівською сільською радою Ковельського району, згідно погосподарської книги с. Любитів, особовий рахунок № 203, рахується господарство ОСОБА_2, яка була зареєстрована і проживала в житловому будинку по вул. Полянського, 10 в с. Любитів, Ковельського району з 1988 року і була виписана у звязку з смертю. Заповіт від імені ОСОБА_2 Любитівською сільською радою не посвідчувався, заборони (арешту) на майно померлої не накладено. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла її онука ОСОБА_1, яка здійснює догляд за будинком, сплачує страхові платежі, обробляє присадибну земельну ділянку.

Як вбачається з копії технічного паспорту, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Полянського, 10 в с. Любитів, Ковельського району побудований у 1966 році, тобто за життя спадкодавця. Загальна площа житлового будинку складає 76,2квадратних метри, житлова площа складає 46,0 квадратних метри, допоміжна площа приміщень становить 30,2 квадратних метри. Технічна документація не містить відміток про наявність самовільного будівництва.

ОСОБА_1 власності на нерухоме майно за адресою: Ковельський район, с. Любитів, вул. Полянського, 10 не зареєстровано.

З відповіді завідуючої Ковельською держнотконторою № 832/01-16/ від 26.04.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_2 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджено довідкою Любитівської сільської ради Ковельського району за № 631, тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року).

Відповідно до ст. 550 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК України строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Отже, встановивши факт прийняття позивачем спадщини після смерті ОСОБА_2, суд вважає можливим позов задовольнити, оскільки відповідно до ч.ч.1 та 2 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) позивач є такою, що у передбаченому на час відкриття спадщини порядку прийняла спадщину померлої ОСОБА_2, а перешкодою для захисту її порушеного права на спадщину в позасудовому порядку є відсутність належного правовстановлюючого документу на спадкове майно.

З урахування викладеного, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання за позивачем права власності на спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_2, що буде направлено за захист майнових інтересів позивача, оскільки будь-який інший спосіб захисту відсутній.

Судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 548, 549, 562 ЦК України (в редакції 1963 року), суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Полянського, 10 в с. Любитів, Ковельського району Волинської області в порядку спадкування за законом після смерті 13 серпня 2000 року ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий:ОСОБА_7