13.06.2017 Справа № 696/1192/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року м. Кам'янка

Кам'янський районний суд Черкаської області

у складі: головуючої судді Шкреби В.В.

секретар Дяченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам'янка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Камянської міської ради Черкаської області, третя особа на стороні позивача без заявлення самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 про визнання права власності за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Камянської міської ради Черкаської області, третя особа на стороні позивача без заявлення самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 про визнання права власності за набувальною давністю, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_7. Після його смерті відкрилась спадщина на його майно, в тому числі і на 2/3 частини житлового будинку садибного типу, розташований по АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги за законом (ст.1261 ЦК України) після смерті ОСОБА_7 є відповідачі ОСОБА_2 (дружина померлого), його діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Відповідач ОСОБА_2 є її матір'ю. Відповідач ОСОБА_2 прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст.1268 ЦК України, так як на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. Відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 спадщину після смерті батька не прийняли і не заявляють про її прийняття. Відповідач ОСОБА_2 впродовж більше 10-ти років також не оформляє право власності на домоволодіння в порядку спадкування. Після смерті ОСОБА_7 відповідач ОСОБА_2 фактично не проживає у спадковому будинку, а мешкає за іншою адресою. Вона ж впродовж свого життя проживає в будинку, утримує його разом з сім'єю, сплачує комунальні послуги тощо. 24.03.2015 року виготовила на будинок за власні кошти технічний паспорт та провела оцінку домоволодіння, вартість 2/3 частин якого становить 64 499,34 грн. Отже, впродовж всього часу після смерті ОСОБА_7 володіє і користується його домоволодінням, тому вважає, що набула право власності на нього за набувальною давністю.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримую в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 в судове засідання не з'вилися. Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про причини своєї неявки в суд не повідомили.

Представник відповідача Камянської міськради в судове засідання не з'явився, від Камянського міського голови ОСОБА_8 до суду надійшла заява, в якій він просить розглядати справу без участі представника Камянської міської ради, позов визнають.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою просив задовольнити позовні вимоги позивача та проводити розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач із 1985 року проживає в домоволодінні АДРЕСА_1. Дана обставина підтверджується довідкою голови вуличкому м. кам'янка Черкаської області ОСОБА_9 від 19.09.2016 р.; довідкою про склад сім'ї Камянської міськради від 29.08.2016 р. № 3278; домовою книгою для реєстрації громадян в будинку АДРЕСА_1.

2

Таким чином, ОСОБА_1, починаючи з 1985 року, добросовісно заволоділа та почала користуватися зазначеним домоволодінням, а саме, проживає в ньому, за власні кошти утримує його, здійснює поточні ремонти.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

3

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови).

Позивач використовує вказане нерухоме майно в особистих потребах, за свої кошти та власною працею утримує будинок та присадибну земельну ділянку, проводить ремонтні роботи, тобто більше 10 років фактично володіє спірним будинковолодінням.

За таких обставин, відповідно до положень ч.3 ст. 344 ЦК України, за позивачем слід визнати право власності за набувальною давністю на 2/3 частини домоволодіння з такою ж часткою господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1.

На підставі наведеного, ст. 344 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Камянської міської ради Черкаської області, третя особа на стороні позивача без заявлення самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 2/3 частини домоволодіння з такою ж часткою господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1, за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Кам'янський районний суд Черкаської області шляхом подачі протягом десяти днів після його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: