Справа № 654/1539/17
Провадження № 2/654/761/2017
У Х В А Л А

14.06.2017 м. Гола Пристань

Суддя Голопристанського районного суду Херсонської області Охтень А.А. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Міжрегіональної філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-ресурси", Спеціального майданчика тимчасово затриманих транспортних засобів про стягнення матеріальної та моральної шкоди та витребування майна із чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Міжрегіональної філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-ресурси", Спеціального майданчика тимчасово затриманих транспортних засобів про стягнення матеріальної та моральної шкоди та витребування майна із чужого незаконного володіння, а також з клопотанням про відстрочку сплати судового збору.

В обґрунтування вищевказаного клопотання посилається на те, що він на теперішній час перебуває в скрутному матеріальному становищі та не має змоги сплатити судовий збір, а тому просить відстрочити йому його сплату до ухвалення судового рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи заявленого клопотання, суд вважає за необхідне відмовити в його задоволенні з наступних підстав.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя N R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), Закону України від 08 липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон N 3674-VI), а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно розяснень наданих в п. 10 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 р. N 10-1386/0/4-12 «Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір"», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі; зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі статтями 10, 60 ЦПК покладається на заінтересовану сторону.

На підтвердження заявленого клопотання позивачем не було надано достовірних та переконливих доказів свого тяжкого матеріального становища та реальної неможливості сплатити судовий збір, а відтак його клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

До такого висновку суд приходить виходячи з того, що позивачем не було надано документів, які б містили розмір та види доходів ОСОБА_1, що фактично позбавляє суд можливості перевірити майновий стан позивача та встановити наявність в нього перешкод у сплаті судового збору.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», ст. 82 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочку сплати судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_2