Ухвала

іменем україни

07 червня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О.,

Ситнік О.М., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_3 про зобов'язання знести самочинне будівництво, за касаційною скаргою Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради на рішення апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила зобов'язати ОСОБА_3 знести самочинне будівництво та привести самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану згідно з технічною документацією за рахунок ОСОБА_3, посилаючись на те, що відповідач без відповідних дозвільних документів здійснив будівництво прибудови у квартирі АДРЕСА_1.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2014 року позов задоволено.

Ухвалено привести самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану згідно з технічною документацією шляхом знесення самочинно збудованої прибудови за рахунок ОСОБА_3

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів, виходячи за межі доводів касаційної скарги згідно з ч. 3 ст. 335 ЦПК України, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Виходячи з вимог ст. 316 ЦПК України щодо змісту, рішення апеляційного суду повинно мати: мотивувальну частину із зазначенням мотивів зміни рішення, скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення; встановлених судом першої інстанції обставин, а також обставин, встановлених апеляційним судом, і визначених відповідно до них правовідносин; назви, статті закону, на підставі якого вирішено справу; резолютивну частину із зазначенням висновку апеляційного суду про зміну чи скасування рішення, задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновку апеляційного суду по суті позовних вимог.

Проте рішення суду першої інстанції, яке заявник просить залишити в силі, не відповідає наведеним нормам процесуального права.

Задовольняючи позов Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про зобов'язання ОСОБА_3 привести приміщення до попереднього стану шляхом знесення самочинно збудованої прибудови згідно із технічною документацією, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 як власник квартири АДРЕСА_1 без відповідних дозвільних документів здійснив будівництво прибудови у своїй квартирі.

Проте з такими висновками обґрунтовано не погодився апеляційний суд виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 55 Конституції Україниправа та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 3 ЦПК України).

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

У силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Ухвалюючи рішення у справі, апеляційний суд виходив із того, що відповідно до договору дарування від 21 березня 2002 року 48/1000 частини будинковолодіння у вигляді квартири АДРЕСА_1 у рівних частинах було подаровано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченого договору, зареєстрованого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу в реєстрі за № 1851.

За таких обставин апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо невстановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, та незалучення всіх відповідачів, які повинні відповідати за цим позовом.

На стадії перегляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд відповідно до наданих чинним ЦПК України повноважень був позбавлений можливості виправити вищевказані помилки та усунути допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права.

Оскільки усупереч вимогам ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд першої інстанції не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, не роз'яснив особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, не попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, а саме, що стосується залучення до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_4 із належним оформленням цієї процесуальної дії.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги, скасування рішень судів першої й апеляційної інстанцій та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити фактичні обставини справа, які мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: Ю.Г. Іваненко

А.О. Леванчук

О.М.Ситнік

О.В.Ступак