АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3874/2017 Головуючий в 1-й інстанції - Новак А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, третя особа: яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Державне підприємство «Українська правова інформація» про скасування наказу про звільнення,поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року позивач пред»явила до відповідача вказаний позов та зазначала,що відповідно до контракту,укладеному між нею та Міністерством юстиції України 01 жовтня 2014 року вона працювала на посаді генерального директора Державного підприємства «Українська правова інформація».

Згідно з наказом № 2368/к від 28 квітня 2016 року її було звільнено з займаної посади з достроковим розірванням укладеного з нею контракту від 01 жовтня 2014 року відповідно до п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України на підставі доручення заступника міністра - керівника апарату від 20 квітня 2016 року № 775/14/35-16, доповідної записки ОСОБА_4 від 28 квітня 2016 року № 828/14/48-16, листа ДП «Укрправінформ» від 22 квітня 2016 року № 03/387, акту перевірки окремих питань господарської діяльності ДП «Укрправінформ» від 31 березня 2016 року, доповідної записки начальника Управління внутрішнього аудиту ОСОБА_5 від 01 квітня 2016 року № 78/17-48-16,листа Міністерства юстиції від 20 квітня 2016 року № 324-/14/14-16,п.6,п.п. «г» п.25 контракту від 01 жовтня 2014 року п.п.7.2.7,п.7.2,п.п.8.3.1,8.3.2 п.8.3 Статуту державного підприємства «Українська правова інформація»,затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16 травня 2013 року №899/5.

Посилаючись на незаконність її звільнення з вказаної посади,позивач остаточно просила скасувати наказ про її звільнення, поновити на роботі на посаді генерального директора Державного підприємства «Українська правова інформація»,визнати діючим контракт від 01 жовтня 2014 року та стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 82 779,93 грн..

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове,яким позов задовольнити. Зазначає,що у відповідності до Положення про міністерство юстиції України до повноважень Міністерства юстиції України не належить призначення та проведення позапланових ревізії та перевірок використання об'єктів управління державної власності, яким є Державне підприємство «Українська правова інформація». З акту перевірки окремих питань господарської діяльності ДП «Укрправінформ» від 31 березня 2016 року вбачається, що комісією було нібито виявлено порушення допущені генеральним директором підприємства у сфері кадрової дисципліни підприємства,проведення оплати праці,бухгалтерського обліку підприємства. Позивач не погоджується з висновком суду стосовно її звільнення з дотриманням вимог чинного законодавства з посиланням лише на вказаний акт перевірки. Період перевірки підприємства визначений в акті з 01.10.2014 року по 28.04.2016 року. За вказаний період позивач звітувала про виконання своїх обов'язків в передбаченому контрактом порядку перед Органом управління майном і жодних нарікань на неналежне виконання її обов'язків керівника від органу управління майном не надходило.

Вислухавши доповідь судді,пояснення осіб, що з»явились в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що 01 жовтня 2014 року між Міністерством юстиції України, на яке покладено функції з управління майном, що перебуває у державній власності, іменоване за договором як Орган управління майном та позивачем , бувукладений Контракт,за умовами якого ОСОБА_5 (Керівник), призначається на посаду генерального директора державного підприємства «Українська правова інформація» на термін з 01.10.2014 року по 30.09.2017 року тазобов'язується безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати поточне управління ( керівництво) підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна, а Орган управління майном зобов'язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці Керівника. Керівник, який уклав цей контракт, є повноважним представником підприємства під час реалізації повноважень, функцій, обов'язків підприємства, передбачених актами законодавства, статутом підприємства, іншими нормативними документами (п.,п.1, 3 розділу 1. Контракту).

Пунктом 6 розділу 2 Контракту визначено, що Керівник здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством, організує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань підприємства, передбачених законодавством, статутом підприємства та цим контрактом.

Керівник укладає трудові договори з працівниками підприємства відповідно до чинного законодавства. Керівник зобов'язаний вжити заходів до створення в кожному структурному підрозділі і на кожному робочому місці умов праці відповідно до вимог нормативних актів, а також забезпечити додержання прав працівників, гарантованих законодавством про охорону праці. Під час укладення трудових договорів з працівниками підприємства, визначенні та забезпеченні умов їх праці та відпочинку, Керівник керується трудовим законодавством з урахуванням галузевих особливостей, передбачених статутом підприємства, генеральною та галузевими угодами, колективним договором і фінансовими можливостями підприємства ( п., п. 17,18 розділу 2 контракту).

Орган управління майном зокрема звільняє керівника у разі закінчення контракту, достроково за вимогою Керівника, а також у випадку порушень законодавства та умов контракту ( п. 13 розділу 2 контракту).

За пунктом 22 розділу 4 контракту, у випадку невиконання чи неналежного виконання обов'язків, передбачених цим контрактом, сторони несуть відповідальність згідно з законодавством та цим контрактом.

Відповідно до п.п. г) пункту 25 Контракту,яким визначено підстави його припинення, він може бути припинений з інших підстав, передбачених законодавством та цим контрактом .

Пунктом 26 Контракту , сторони визначили підстави звільнення керівника з посади та його розірвання з ініціативи Органу управління майном, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії, серед яких зокрема : у разі систематичного невиконання Керівником без поважних причин обов»язків , покладених на нього цим контрактом ; у разі одноразового грубого порушення Керівником законодавства чи обов»язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесено збитки, виплачено штрафи і т.п.); у разі порушення законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства, у тому числі при здійсненні закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти ; з інших підстав, передбачених чинним трудовим законодавством.

21.03.2016 року наказом за № 1260/к за підписом заступника міністра юстиції України А.Янчука , з метою здійснення контролю за використанням фінансових та матеріальних ресурсів, веденням бухгалтерського обліку, додержанням законодавства про працю та перевірки інформації, викладеної у колективному звернення працівників державного підприємства «Українська правова інформація» ( вх.. Мін'юсту № 8454-0-33-16 від 18.03.2016), заявах ОСОБА_7 від 29.02.2016, ОСОБА_8 від 29.02.2016, ОСОБА_9 від 09.03.2016, утворено комісію з перевірки окремих питань господарської діяльності державного підприємства «Українська правова інформація».

Комісією проведено перевірку, за результатами якої складено Акт перевірки окремих питань господарської діяльності ДП «Укрправінформ» від 31.03.2016 року, копію якого було вручено генеральному директору ДП «Укрправінформ» ОСОБА_3 під підпис.

За результатами перевірки встановлено , що генеральний директор державного підприємства «Українська правова інформація» ОСОБА_3 в період перебування на посаді систематично допускала грубі порушення трудового законодавства в частині забезпечення належних норм праці, фінансового законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства та антикорупційного законодавства в частині недопущення випадків виникнення конфлікту інтересів на підприємстві.

Згідно із пунктом 30 Контракту, укладеного між сторонами, якщо розірвання контракту проводиться на підставах, встановлених у контракті, але не передбачених законодавством, про це зазначається у трудовій книжці Керівника з посиланням на пункт 8 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю.

Наказом від 28.04.2016 року за № 2368/к , ОСОБА_3 29 квітня 2016 року було звільнено з посади генерального директора державного підприємства «Українська правова інформація» з достроковим розірванням укладеного з нею Контракту відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України.

Підставою звільнення зазначено п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, доручення заступника Міністра - керівника апарату від 20 квітня 2016 року № 775/1435-16, доповідна записка ОСОБА_4 від 28 квітня 2016 року № 828/14/48-16, лист ДП «Укрправінформ» від 22 квітня 2016 року № 03/387, Акт перевірки окремих питань господарської діяльності ДП «Укрправінформ» від 31 березня 2016 року, доповідна записка начальник а Управління внутрішнього аудиту ОСОБА_5 від 01 квітня 2016 року № 78/17-48-16, лист Міністерства юстиції від 20 квітня 2016 року № 3240/14/14-16, п. 6, п.п. «г» п. 25 Контракту від 01 жовтня 2014 року, п.п. 7.2.7 п. 7.2., п.п. 8.3.1, 8.3.2 п. 8.3 Статуту державного підприємства «Українська правова інформація», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16 травня 2013 року №899/5.

Пред»явивши даний позову, ОСОБА_3 зазначала, що до повноважень Міністерства юстиції України не належить призначення та проведення позапланових ревізії та перевірок використання об'єктів управління державної власності, яким є Державне підприємство «Українська правова інформація», а питання порушені у колективному зверненні працівників даного підприємства мають скарги на порушення умов колективного договору та вимог законодавства про працю, внаслідок чого повинно було розглядатись за Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)», відповідно до якого вимоги найманих працівників надсилаються роботодавцю або уповноваженій ним особі, організації роботодавців, об'єднання організації роботодавців, і лише у випадку, якщо роботодавець відмовив у задоволенні колективних вимоги, виникає колективний трудовий спір, який підлягає врегулюванню примирною комісією та/або трудовим арбітражем. На її думку,всупереч встановленої процедури оскарження дій роботодавця щодо порушення останнім колективного договору та законодавства про працю, колективне звернення було скероване до міністра юстиції України. Крім того, відповідно до Закону України «Про управління об»єктами державної власності», яким керувалось Міністерство юстиції України при призначенні перевірки, передбачають проведення щорічних аудиторських перевірок, а у разі зміни керівника забезпечують проведення ревізії фінансово-господарської діяльності підприємства. Проте, призначена Мінюстом України перевірка ДП «Українська правова інформація», не є щорічною аудиторською перевіркою та не пов'язана із зміною керівника підприємства. При цьому, на її думку, до повноважень створеної комісії законом не віднесено перевірка порушень умов колективного договору та порушення вимог законодавства про працю, перевірка якого відноситься виключно до повноважень Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів.

Крім того, вважає, що жодної підстави, яка передбачена п. 26 Контракту і яка стала підставою для дострокового розірвання контракту з ініціативи Органу управління майном не настало, оскільки в наказі відповідач послався на п.п. «г» п. 25 Контракту, яким встановлено, що контракт припиняється «з інших підстав, передбачених законодавством та цим Контрактом».

Також зазаначала, що її звільнення відбулось у період знаходження її на лікарняному, а також вона має дитину, що не досягла трирічного віку, що є порушенням КЗпП України.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначав , що підставою для звільнення позивача стали результати перевірки окремих питань господарської діяльності ДП «Укрправінформ», керівником якого була позивач, якою встановлено порушення останньою трудового законодавства в частині забезпечення належних норм праці, фінансового законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства та антикорупційного законодавства в частині недопущення випадків виникнення конфлікту інтересів на підприємстві. При цьому, відповідно до Статуту державного підприємства «Українська правова інформація» , останнє засновано на державній власності і належить до сфери управління Міністерства юстиції України, яке є Уповноваженим органом управління даного підприємства, затверджує Статут останнього, контролює його дотримання та приймає рішення у зв'язку з порушенням Статуту, а також укладає контракт з генеральним директоромта здійснює контроль за його виконанням, в зв»язку з чим посилання позивача про незаконність дій відповідача щодо призначення перевірки , не ґрунтуються на законодавстві..

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіряючи відповідність рішення суду, ухваленого в даній справі нормам матеріального та процесуального права, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, колегія суддів вважає, що при звільненні позивача відповідачем дотримано умови Контракту, укладеного між сторонами, і таке звільнення відбулось з передбачених Контрактом підстав за п.8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України . При цьому, судом першої інстанції правильно не взято до уваги посилання ОСОБА_3 про незаконність її звільнення у період її тимчасової непрацездатності та наявність у неї дитини віком до трьох років, в зв»язку з тим, що вказані гарантії , передбачені для працівників , з якими розірвання відбувається за ініціативою роботодавця, тобто з підстав, передбачених ст.ст. 40, 41 КЗпП України та не поширюються на контрактну форму трудового договору.

Доводи апеляційної скарги на увагу колегії суддів не заслуговують з наступних підстав.

Згідно з підпунктом 95 пункту 4, підпунктом 4 пункту 5 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228, Мін'юст відповідно до покладених на нього завдань здійснює управління об'єктами державної власності, що належать до сфери його управління, організовує планово-фінансову роботу на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери його управління, здійснює контроль за використанням фінансових і матеріальних ресурсів, забезпечує організацію та вдосконалення бухгалтерського обліку.

Пунктом 3 частини першої статті 6 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» встановлено, що Уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань затверджують статути (положення) підприємств, установ та організацій, що належать до сфери їх управління, і господарських структур та здійснюють контроль за їх дотриманням.

Окрім цього, пунктом 4 частини першої статті 6 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» встановлено, що Уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань призначають на посаду та звільняють з посади керівників державних підприємств, установ, організацій та господарських структур, укладають і розривають з ними контракти, здійснюють контроль за дотриманням їх вимог.

Відповідно до Статуту державного підприємства «Українська правова інформація», затвердженого Міністерством юстиції України у його новій редакції наказом від 16.05.2013 № 899/5 , ДП «Укрправінформ» засновано на державній власності і належить до сфери управління Міністерства юстиції України, яке затверджує Статут, контролює його дотримання та приймає рішення у зв'язку з порушенням Статуту.

Згідно з п. 8.2. Статуту Уповноважений орган управління, а саме Міністерство юстиції України, укладає контракт з генеральним директором та здійснює контроль за його виконанням.

Відповідно до статті 21 Кодексу законів про працю України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору можуть встановлюватись угодою сторін.

Так, Статутом та Контрактом з генеральним директором ДП «Укрправінформ» від 01.10.2014 року ОСОБА_3 , передбачено права, обов'язки та відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці (виконання робіт), умови розірвання контракту, соціально-побутові та інші умови, необхідні для виконання прийнятих на себе зобов'язань, зокрема, умови дострокового розірвання Контракту.

Отже, зважаючи на ту обставину, що до сфери управління Міністерства юстиції України віднесено ДП «Укрправінформ», то вказаний орган , здійснюючи контроль за дотриманням підпорядкованого йому підприємства, має відповідні повноваження на будь-які перевірки діяльності вказаного підприємства, внаслідок чого посилання позивача на те, що відповідач порушив процедуру оскарження дій роботодавця щодо порушення останнім колективного договору та законодавства про працю при призначенні перевірки за колективним зверненням, є безпідставними.

Крім того, зазначаючи про те, що , взявши до уваги лише Акт перевірки від 31.03.2016 року, суд не надав правової оцінки копіям заперечень ДП «Укрправінформ» за підписом в.о. генерального директора вказаного підприємства ОСОБА_10 від 22.04.2016 року щодо положень викладених у Акті перевірки, ОСОБА_3 , як генеральний директор, який за п. 8.3.2. Статуту несе відповідальність за стан і результати діяльності підприємства, будь-яких належних та допустимих доказів на спростування фактів, встановлених перевіркою щодо порушення нею як Керівником підприємства трудового законодавства в частині забезпечення належних норм праці, фінансового законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства та антикорупційного законодавства в частині недопущення випадків виникнення конфлікту інтересів на підприємстві , не надала.

При цьому, слід зазначити, що інформація викладена у згаданих запереченнях як незгода з результатами перевірки, будь-яких документальних підтверджень не містить та не вказує, яким чином факт звернення ОСОБА_3 до правоохоронних органів після проведення перевірки з заявою про вчинення, на її думку, колишнім начальником їдальні ДП «Укрправінформ» кримінального правопорушення, знімає з неї як генерального директора вказаного підприємства відповідальність за стан і результати його діяльності з огляду на її обов»язки як Керівника відповідно до умов Контракту та Статуту.

Та обставина, що в наказі відповідач як на підставу дострокового розірвання контракту з позивачем, послався і на п.п. «г» п. 25 Контракту, проте як підстави дострокового розірвання контракту передбачені п. 26 , на дотримання відповідачем законодавства та умов Контракту при звільненні позивача не впливає, оскільки Орган управління майном пов»язував звільнення ОСОБА_3 з посади з підставами , передбаченими Контрактом, зокрема п. 26, та встановленими Актом перевірки від 31.03.2016 року, розірвавши при цьому Контракт відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України з дотриманням п. 30 Контракту.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення суду, ухваленого в даній справі, підстави до скасування якого відсутні .

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -