233 № 233/606/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
06 червня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С.
за участі секретаря Вареніченко В. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла вказана позовна заява, в якій ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 яка на праві власності належить позивачу, посилаючись на те, що при укладанні правочину купівлі - продажу вказаної квартири попередні власники - відповідачі по справі, втратили право проживати в ній, що було передбачено умовами договору.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не з'явились, до суду надійшла заява представника позивача з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, причини неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України шляхом направлення рекомендованої кореспонденції за адресою реєстрації місця проживання.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06.06.2017 року вирішено провести заочний розгляд вказаної справи.
З'ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.
На підставі договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2016 року , посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області Разумовою Т.П., позивач ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1 у відповідача по справі ОСОБА_2
Відповідно до п. 10 умов договору продавець зобов'язаний звільнити квартиру від речей, вилучити ключі від квартири в осіб, які їх мали, та передати квартиру покупцю до 05.10.2016 року, знятися з реєстрації до 09.01.2017 року, та інш.
Всупереч вказаним умовам договору станом на 20.02.2017 року відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстрації місця проживання у спірному жилому приміщенні не знявся, що підтверджується відомостями відділу реєстрації Костянтинівської міської ради від 22 лютого 2017 року, копією довідки з будинкової книги про склад сім'ї та прописки №93 від 09.02.2017 року.
Згідно із ч.1 ст. 526 ЦК України, ч.1 ст. 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
За таких обставин, суд дійшов до висновку про можливість визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
Крім того, у спірній квартирі також зареєстроване місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відомостями відділу реєстрації Костянтинівської міської ради від 22 лютого 2017 року, копією довідки з будинкової книги про склад сім'ї та прописки №93 від 09.02.2017 року.
Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
За статтею 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї (ч.2).
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
05.11.2014 року Верховним Судом України у справі №6-158цс14 було винесено постанову, в якій був викладений висновок про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.
Оскільки судом встановлено, що право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 припинилось внаслідок укладання договору купівлі - продажу, суд на підставі вищевикладеного висновку щодо застосування норм права, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має бути врахований судом, вважає, що ОСОБА_3 також втратила право користування вищевказаною квартирою.
За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову суд присуджує позивачеві з відповідачів понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 320,00 грн. з кожного
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, по 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя