АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 2-2062/11 Головуючий суддя І інстанції Іванова І. В.
Провадження № 22-ц/790/3968/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Інші справи
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Колтунової А.І., Кругової С.С.,

За участю секретаря - Радченко Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 травня 2017 року по справі за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження, заінтересована особа - Харківська міська рада, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №2-2062/11 за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності.

В обґрунтування поданої заяви посилався на те, що у жовтні 2016 року він звернувся до архіву Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про видачу рішення суду від 10.05.2011 року по вказаній вище справі, однак отримати таку не зміг, оскільки матеріали вищевказаної цивільної справи втрачені.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 травня 2017 року відновлено частково втрачене судове провадження у цивільній справі за №№2-2062/11 за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності, в частині доказів у справі, які були предметом розгляду та ухваленого у справі рішення від 10.05.2011 року.

В апеляційній скарзі Харківська міська рада ставить питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції та закриття розгляду вище зазначеної заяви про відновлення втраченого судового провадження. Посилається на порушення судом норм процесуального права. Зокрема, зазначає, що заявник не надав до суду жодних документів, на підставі яких можна дійти висновку про наявність у нього речового права на об'єкти спірного нерухомого майна. Крім того, вказує, що ухвалюючи оскаржуване рішення, місцевий суд посилався на докази, які не є належними, допустимими та достовірними.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явились, дослідивши матеріали справи, судова колегія знаходить, що апеляційна скарга задоволенню підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи містять достатньо доказів для часткового відновлення втраченого судового провадження по вказаній вище справі.

Проте, погодитись з таким висновком суду неможна, оскільки такого висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального права і процесуального права.

Судом встановлено, що згідно відповіді архіваріуса Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.01.2017 року 14.04.2011 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшов позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності. Справи була зареєстрована за №2-2062/11 та передана на розгляд судді Жовтневого районного суду м. Харкова Макарову В.М. Відповідно до описів цивільних справ /№29,№30 та №31 від 06.06.2014 / така справа на зберігання не передавалася.

Відповідно до ст. 407 ЦПК України, при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження.

Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, осіб (їх представників), які брали участь у справі, а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення.

Відповідно до ст. 408 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У рішенні суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні з участю всіх учасників цивільного процесу з утраченого провадження, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з утраченого провадження.

Про відновлення втраченого судового провадження повністю або частково суд ухвалює рішення (ч.1 ст.408 ЦПК України).

Умовою ухвалення судового рішення за результатами розгляду і перевірки матеріалів про втрачене судове провадження є внутрішнє переконання судді про те, що наявних матеріалів достатньо, щоб встановити зміст втраченого провадження повністю або в частині.

Рішення, у якому викладається суть і зміст втраченого провадження, може бути постановлене лише на підставі повного, всебічного та об'єктивного з'ясування у судовому засіданні цих обставин.

Матеріали справи не містять належним чином посвідчену копію рішення суду першої інстанції, яке ухвалювалося по даній справі.

Крім того в матеріалах справи відсутні документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження.

Даних про те, що рішення переглядалося в апеляційній або касаційній інстанції, або було звернуто до виконання заявником не надано.

З пояснень секретаря судових засідань, допитаного в суді першої інстанції, зміст судового рішення не вбачається.

Судова колегія критично відносить до висновків суду, про достатність в матеріалах справи документів, на підставі яких ухвалювалося рішення від 10.05.2011 року, а саме копій правовстановлюючих документів на спірні будівлі на ім'я ОСОБА_1 від листопада 2001 року, копій технічних висновків від 2009 року щодо можливості експлуатації спірних будівель.

Заявник стверджує, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.05.2011 року за ним було визнано право власності на нежитлову виробничу будівлю літ. «Б-2» по АДРЕСА_1, загальною площею 908,8 кв.м.

Між тим, за відомостями Харківської міської ради, які не спростовані ОСОБА_1, інвентаризаційна справа на об'єкти нерухомого майна по АДРЕСА_1 містить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 від 31.08.2010 року на нежитлову будівлю літ. «Б-2», загальною площею 227,8 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1, яка належить Відкритому акціонерному товариству «Південелектромонтаж». Площа спірної будівлі не відповідає технічним характеристикам наявним в матеріалах інвентаризаційної справи. Відомості щодо правовстановлюючих документів на нежитлову будівлю головного корпусу літ «А-2», загальною площею 764,1 кв.м. в матеріалах інвентаризаційної справи на об'єкти нерухомого майна по АДРЕСА_1 - відсутні, будь-яка інформація щодо адміністративно-побутової будівлі літ. «Й-1», загальною площею 1554,3 кв.м. - відсутня.

Копії рішення суду, що містяться в матеріалах справи належним чином не посвідчені. В Єдиний державний реєстр судових рішень заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.05.2011 року було внесено вже після порушення питання про відновлення втраченого провадження - 25.01.2017 року.

Враховуючи вищевикладене судова колегія приходить до висновку, що зібраних матеріалів у справі недостатньо для відновлення втраченого провадження.

За таких обставин, помилковим є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви.

За недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження судова колегія не вбачає підстав для задоволення заяви і роз'яснює особам, які беруть участь у справі, право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення суду першої інстанції, підставою для чого, згідно п.п. 1, ч. 1 ст. 309 ЦПК України є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ч. 1 ст. 303, ст. 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст. 313, ст.ст. 316, 317,319 ЦПК України, судова колегія,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Харківської міської ради - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 травня 2017 року - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження - відмовити.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - Н.П.Пилипчук

Судді - А.І. Колтунова

С.С. Кругова