Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
==============================================================================================================
Єдиний унікальний номер 2-1164/11 Головуючий у 1 інстанції: Смолка І.О.
Номер провадження 22-ц/778/2009/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2017 року по справі за скаргою публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії головного державного виконавця Олександрівського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Куліченко О.М., заінтересована особа: ОСОБА_5,-

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернулось до суду зі скаргою, в якій зазначило, що 29.04.2015 ПАТ «РОДОВІД БАНК» отримано виконавчий лист№2-1164/11 виданий 29.04.2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Родовідбанк». заборгованості в розмірі 641 014,28 грн.

14.07.2015 р. Олександрівським ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області відкрито виконавче провадження № 48077405 з примусового виконання виконавчого листа.

04.01.2017 р. АТ «РОДОВІД БАНК» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 03.10.2016 р. Підставою для повернення виконавчого документа стягувачеві є не виявлення протягом року транспортного засобу боржника, розшук якого здійснювався органами поліції.

Проте, заявник вважає, що державний виконавець не вжив усіх передбачених Законом України «Про виконавчу службу» заходів для примусового виконання рішення суду, а саме не звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника для виявлення майна, на яке можу бути звернено стягнення.

Скаржник просив суд визнати незаконними дії головного державного виконавця Куліченко О.М. Олександрівським ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 03.10.2016 р., скасувати зазначену постанову, зобовязати Олександрівський ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області відновити виконавче провадження № 48077405.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2017 року відмовлено у задоволенні скарги.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду представник ПАТ «РОДОВІД БАНК» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд, правильно застосувавши положення ст.ст. 383-387 ЦПК України, норми Закону України "Про виконавче провадження", дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги. Фактичні обставини встановлені судом повно та об'єктивно, підтверджуються матеріалами справи, встановленим обставинам та наданим доказам суд першої інстанції надав належний правовий аналіз, що відображено в оскаржуваній ухвалі.

Так, ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи, мають право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції закону на момент вчинення виконавчих дій) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби (ч. 1 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції закону на момент вчинення виконавчих дій).

Як встановлено судом попередньої інстанції, 10.07.2015 року до Олександрівського відділу державної виконавчої служби предявлений виконавчий лист №2-1164/11, виданий 29.04.2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Родовідбанк». заборгованості в розмірі 641 014,28 грн.

Згідно відповіді Державної податкової служби України від 16.07.15 року про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та /або фізичними особами підприємцями, є інформація про те, що платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває ; згідно відповіді ПФУ від 15.07.2015 року, боржник пенсію не отримує.

Згідно інформації бази даних «АІС»Автомобіль» від 25.09.2015 р., за боржником зареєстрований транспортний засіб марки DAEWOO LEGANZA, державний номер НОМЕР_1, який оголошено у розшук за постановою від 30.09.2015 року.

Згідно відповіді ПФУ України про осіб, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи боржника є інформація про місце роботи боржника- ПП ОСОБА_6 що знаходиться за адресою вул.Гвардійська, б. 26.кім.2.м.Мелітополь.

У відповіді АБ зазначено місце реєстрації боржника - АДРЕСА_1, така адреса зазначена у виконавчому документі.

З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем здійснений вихід за вищезазначеною адресою, та встановлено, що, майно боржника на яке можливо звернути стягнення відсутнє, про що складено відповідний акт від 28.09.2016 року.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 р. державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб,

Таким чином, звернення державного виконавця до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, є правом державного виконавця, а не його обовязком.

Тим, більше у вказаних заходах необхідності не було, оскільки державного виконавця було добровільно допущено до вказаного житла, та ним було складено акт про відсутність майна на яке можливо звернути стягнення. Інших доводів скарга подана до суду першої інстанції не містила.

Інші доводи апеляційної скарги, виходять за межі доводів скарги, яка була предметом розгляду судом першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону та не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2017 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: