Справа № 572/634/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2017 року

Сарненський районний суд Рівненської області в складі :

головуючий суддя - Слободянюк Б.К.

при секретарі - Кудіній А.Р.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним і визнання права власності на квартиру,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним і визнання права власності на вказану квартину, в ході судового розгляду позивач збільшила позовні вимоги та просила визнати право приватної власності на квартиру та припинити право приватної власності за ОСОБА_3 у зв'язку з відчуженням останньою майна.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 10 лютого 2003 року між нею та відповідачем було досягнуто домовленості про купівлю-продаж трьохкімнатної квартири АДРЕСА_2 загальною площею 44 метри квадратні. При укладені вказаної угоди було погоджено всі істотні умови купівлі-продажу даної квартири, зокрема, щодо ціни, передачі у власність квартири, оформлення договору в нотаріальній конторі, тощо. На підтвердження укладення вказаного договору нею було сплачено відповідачу під розписку 1500 доларів США, яка була нотаріально посвідчена посадовою особою виконкому Клесівської селищної ради Сарненського району відповідальної за вчинення нотаріальних дій. Після чого ОСОБА_3 передала ключі від квартири та позивач разом з сім'єю поселилася в даній квартирі, де проживають по даний час.

В подальшому відповідач виїхала на постійне місце проживання до Автономної ОСОБА_4 Крим. Віддаленість місця проживання відповідача, відсутність контакту з нею, а потім тимчасова окупація Криму завадили сторонам належним чином посвідчити договір купівлі-продажу даної квартири.

ОСОБА_1 намагалася в досудовому порядку врегулювати дане питання, в ході якого, дочка відповідача висловила позицію відповідача, що жодних претензій відносно даної квартири немає та вважає, що вона є власністю позивача, підтвердила той факт, що відповідач виписався з спірної квартири в 2003 році.

Вважає, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення укладеного між сторонами договору купівлі-продажу даної квартири.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_5 позов підтримали в повному обсязі дали пояснення згідно позову.

Відповідач в судове засідання не з"явилася, в силу абзацу 3 ч.5ст.74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 дала суду показання про те, що вона працювала керуючою справами Клесівського виконкому. З позивачем вона проживала в одному будинку, з її слів їй відомо, що вона придбала квартиру у ОСОБА_3, яка виїхала на постійне місце проживання в ОСОБА_4 Крим та не встигли посвідчити договір купівлі-продажу, але залишила розписку, яка була посвідчена в 2003 році. Зі слів відповідача їй відомо, що вона отримала гроші за вказану квартиру. Тобто, свідок посвідчила той факт, що одна сторона сплатила гроші за спірну квартиру, а інша сторона їх отримала.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, свідка, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони уклали між собою договір купівлі-продажу квартири, яка належить ОСОБА_3 та знаходиться за адресою АДРЕСА_2. На виконання даного договору була складена розписка від 10.02.2003 року, яка була посвідчена виконавчим комітетом Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області, згідно якої ОСОБА_3 прийняла від ОСОБА_1 1500 доларів США, які призначаються для розрахунку за купівлю-продаж квартири, яка належить ОСОБА_3 та знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

Вказана квартира належала ОСОБА_3 на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23.12.1991 року виданим Рівненським БТІ.

На підтвердження укладення договору купівлі-продажу, відповідач передав позивачу ключі від квартири, технічний паспорт та правовстановлюючі документи.

Згідно листа адресованого ОСОБА_1 від ОСОБА_7, яка є дочкою ОСОБА_3 та писала від її імені встановлено, що відповідач виписалася зі спірної квартири в 2003 році та ніяких претензій на дану квартиру не має. Щодо врегулювання даного спору пропонує звернутися по місцю проживання позивача.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2, виданого на ім'я ОСОБА_1, загальна площа квартири становить 43,4 кв.м., житлова площа 29 кв.м.

Згідно довідки РОБТІ № 36/514 від 19.08.2015 року загальна площа квартири зменшилася на 1 кв.м. за рахунок зміни системи опалення.

Нотаріально договір купівлі-продажу не укладався сторонами саме через ухилення відповідача по справі ОСОБА_3 від нотаріального посвідчення правочину.

Ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу порушує права позивача, у зв'язку із тим, що вона не може здійснити реєстрацію права власності на квартиру, яку набула на підставі договору купівлі-продажу від 10.02.2003 року.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не забороняються законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплати за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Сторонами за договором було здійснено повне виконання усіх істотних умов, а саме: позивач сплатила кошти за квартиру, а відповідач передала позивачу документи та ключі на квартиру.

У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися про всі істотні умови договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору не посвідченого нотаріально, дійсним.

Враховуючи що сторонами були виконані усі істотні умови договору, а також майно було правомірно придбано позивачем, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на об'єкт нерухомості - обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 209, 220 ч. 2, 328, 638, 655, 657 ЦК Україна, ст. ст. 10, 11, 74, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 10 лютого 2003 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 44,4 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м.

Припинити право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: