Ухвала

іменем україни

01 червня 2017 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області від 24 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Ніжинської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу,

в с т а н о в и в:

В грудні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом до Ніжинської міської ради, в якому просила встановити факт її проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період часу з жовтня 2005 року по 17 липня 2009 року. 17 липня 2009 року між нею та ОСОБА_3 було офіційно зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №234 та видано свідоцтво про шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина. До складу спадщини увійшло майно та майнові права спадкодавця, в тому числі набуті до моменту реєстрації їхнього шлюбу в період спільного проживання з 2006 року по 2009 рік. Оскільки в процесі спадкування між нею та іншими ймовірними спадкоємцями може виникнути майновий спір з приводу спадкового майна, яке належить спадкодавцю, але було набуте ним під час їх спільного проживання за рахунок спільних коштів в період з 2006 року по 2009 рік, а вирішення цього спору буде залежати від встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, вона і звернулася з даним позовом до суду.

Рішенням Ніжинського міськрайонного судуЧернігівської області від 03 січня 2013 року позов ОСОБА_2 до Ніжинської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу задоволено. Встановлено факт проживання однією сім'єю без шлюбу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_4) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в період часу з жовтня 2005 року по 17 липня 2009 року.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Згідно із ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд враховуючи вказану норму матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач звернулася до суду із позовом до неналежного відповідача, оскільки ОСОБА_2 просила визнати періодом проживання її та ОСОБА_3 однією сім'єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, який частково накладається на період перебування ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, що порушує права ОСОБА_4 як законної дружини ОСОБА_3

Крім того, апеляційний суд скасовуючи рішення суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що районним судом не було досліджено матеріали спадкової справи, не встановлено коло спадкоємців яких необхідно залучити до участі у справі, не перевірено чи перебував спадкодавець в зареєстрованому шлюбі із іншою особою в той період за який позивач просила встановити факт спільного проживання однією сім'єю.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновку суду апеляційної інстанції вони не впливають та його не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Ніжинської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О.Кузнєцов і кримінальних справ