У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Ізмайлової Т. Л., Карпенко С. О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради про скасування наказу та поновлення на посаді, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 09 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального закладу «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської області ради про скасування наказу про переміщення та поновлення на посаді.

В обгрунтування позову посилалася на те, що 01 лютого 2001 року вона була зарахована на посаду сестри медичної палатної пульмонологічного відділення Комунального закладу «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради палатної медсестри відділення пульмонології та торакальної хірургії.

Наказом головного лікаря від 10 серпня 2015 року № 142-ос/2 її переміщено з посади сестри медичної відділення ультразвукової діагностики на посаду сестри медичної операційної відділення трансфузіології.

Вважає наказ про її переміщення на іншу посаду незаконним, оскільки згоду на таке переведення вона не надавала, інша посада протипоказана їй за станом здоров'я, обов'язки на іншій посаді відрізняються від тих, які вона виконувала на попередній посаді. Крім цього, доручено виконувати роботу не обумовленою трудовим договором, тобто за іншою спеціальністю та кваліфікацією.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 09 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свої доводи неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судами встановлено, що 01 лютого 2011 року ОСОБА_1 зарахована на посаду сестри медичної палатної пульмонологічного відділення Комунального закладу «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради, згідно наказу № 30-ос від 31 січня 2011 року.

Відповідно до наказу № 13-ос від 05 січня 2002 року позивач переведена на посаду сестри медичної операційної відділення гнійної хірургії та проктології, з 12 серпня 2005 року згідно наказу № 142-ос від 10 серпня 2004 року переведена на посаду сестри медичної операційної відділення УЗД.

Відповідно до рішення атестаційної комісії при управлінні охорони здоров'я Рівненської обласної державної адміністрації від 11 лютого 2011 року, яке затверджене наказом начальника управління охорони здоров'я Рівненської обласної державної адміністрації № 35-к від 15 лютого 2011 року «Про затвердження рішення атестаційної комісії за напрямком «поліклініка та стаціонар» з атестації молодших спеціалістів з медичною освітою при управлінні охорони здоров'я від 11 лютого 2011 року № 1» ОСОБА_1 за спеціальністю «сестринська справа (операційна)» присвоєно вищу кваліфікаційну категорію.

Відповідно до наказу № 128-од від 27 травня 2013 року, 29 липня 2013 року посада сестри медичної операційної відділення УЗД замінена на посаду сестри медичної відділення УЗД, у зв'язку з чим ОСОБА_1 замінено посвідчення про присвоєння категорії.

Згідно наказу № 142-ос/2 від 10 серпня 2015 року ОСОБА_1 переміщено в межах однієї спеціальності обумовленої трудовим договором зі збереженням попереднього графіка роботи та без змін оплати праці згідно присвоєної вищої кваліфікаційної категорії за спеціальністю «сестринська справа (операційна)» на посаду сестри медичної операційної відділення трансфузіології.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, правильно виходив з того, що при переміщенні ОСОБА_1 з посади медичної сестри відділу УЗД на посаду медичної сестри операційної відділення трансфузіології зміна істотних умов праці не відбулося, а позивач продовжила свою роботу у тій же самій установі, за тією самою спеціальністю, кваліфікацією, з дотриманням попередніх системи і розміру оплати праці, крім цього переміщення зумовлено виробничою необхідністю.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судами не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 09 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
Т.Л. Ізмайлова
С.О. Карпенко