Провадження №2/521/1067/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.

при секретарі Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», за участю третьої особи на стороні відповідача: ТОВ «Укрборг» про визнання кредитного договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору недійсним, уточнивши який просить визнати кредитний договір №490938723 укладений 07.14.2015 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 недійсним, а також стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 10000 гривень. Свій позов позивачка обґрунтовує тим, що 17.04.2015 року був укладений кредитний договір №490938723 між ПАТ «Альфа-Банк» та її, ОСОБА_1 донькою ОСОБА_2, де сума кредиту складала 7907,28 гривень, про існування якого вона, ОСОБА_1 дізналась тільки на даний час, коли отримала повідомлення з банку про сплату боргу та відсотків. Згідно з повідомлення ТОВ «Укрборг» за договором доручення №-КА4/АБ від 24.02.2012 року «ПАТ «Альфа-Банк» надав права вимоги зі стягнення проблемної заборгованості ТОВ «Укрборг». Позивачка сплатила відповідачу за доньку за кредитним договором №490938723 з 39,9% дострокового погашення боргу, що складає 9163 гривні 20.04.2015 року. Сума боргу складає 2812,69 гривень. Кредит був оформлений на доньку ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є інвалідом 2-ої групи вже тривалий термін часу (з 18 років) та перебуває на обліку в ОПНД з приводу загального захворювання «шизофренія». При спілкуванні і зовні видно, що ОСОБА_2 є хворою людиною та в неї був паспорт і вона під впливом шахраїв, позивачка не виключає, оформила даний кредит. Отже, на час оформлення кредиту ОСОБА_2 була хвора, що підтверджується документацією лікарень. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02.08.2016 року визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 недієздатною. Призначено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 опікуном над недієздатною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. В рішенні зазначено, що недієздатність настала з 18 років. Таким чином правочин, а саме кредитний договір №490938723 від 07.14.2015 року не відповідав загальним інтересам ОСОБА_2, порушував законні інтереси інших осіб та був вчинений у період стійкої ремісії психічного захворювання. Позивачка вказує, що договір № 490938723 від 17.04.2015 року повинен бути визнаний недійсним, оскільки одна із сторін на час його укладення не усвідомлювала значення своїх дій та не могла ними керувати. Посилаючись на викладене позивачка звернулась з наведеним позовом до суду.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та просили позов задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог, пояснюючи свою правову позицію тим, що стороною позивача взагалі неправильно складені позовні вимоги, тому що за підставами заявленими позивачами, правильно б було визнавати кредитний договір нікчемним, а не недійсним. Окрім цього звернув увагу суду, що у випадку визнання цього договору недійсним суд зобовязаний застосувати реституцію, та стягнути з позивачки на користь Банку суму отриману її дочкою до кредитним договором.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що позовні вимоги щодо визнання договору недійсним підлягають задоволенню, щодо стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 17.04.2015 року між ПАТ «Альфа-Банк», з однієї сторони, та ОСОБА_2, з другої сторони був укладений кредитний договір №490938723 у відповідності з яким банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає кредит на наступних умовах: Сума кредиту, валюта кредиту 7907,28 гривень; Процентна ставка за користування кредитом 39,9% річних; Тип процентної ставки фіксована; Дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій 20.04.2020 року.

З довідки КУ Міський психіатричний диспансер від 19.02.2016 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, перебуває на обліку в КУ «МПД» з 2009 року з діагнозом : шизофренія, параноідна форма, безперервний тип перебігу, змішаний тип дефекту (параноідний та апатико-абулічний).

Як вбачається з довідки МСЕК серії 10АВВ № 788417 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 є інвалідом загального захворювання другої групи безстроково.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02.08.2016 року заяву ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Органу опіки та піклування при Малиновській районній адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна задоволено. Визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 недієздатною. Призначено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 опікуном над недієздатною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З змісту судового рішення вбачається, що згідно висновку судово-психіатричних експертів №241 від 02.06.2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, страждає на стійкий психічний розлад у вигляді «Шизофренії параноїчної, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-маячний синдром, апатико-абулічний тип дефекту» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F20.00» за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує встановлення опіки.

Згідно ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, суд при винесенні рішення не зясовує обставин зазначеної вище цивільної справи.

Відповідно до положень ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.41 ЦК України недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє опікун.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, визнана інвалідом 2 групи.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №57 від 15.02.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, згідно з наданою медичною документацією, з 2008року страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді «Шизофренії параноїчної, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-маячний синдром, апатико-абулічний тип дефекту» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F20.00» за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), що позбавляло її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент укладення кредитного договору № 4.04.2015 року.

Отже, ПАТ «Альфа-Банк» уклав кредитний договір № 4.04.2015 року від 17 квітня 2015 року, який не є дрібним побутовим, із особою, а саме ОСОБА_2, яка в момент вчинення правочину не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи №57 від 15.02.2017 року.

Згідно розяснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини якщо їх недійсність встановлена законом (ч.1ст.219, ч.1ст.220, ч.1ст.224 ЦК України тощо), та оспорювані якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч.2ст.222, ч.2ст.223,ч.1ст.225 ЦК України тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Таким чином, на день укладення кредитного договору № 4.04.2015 року ОСОБА_2 не була визнана недієздатною і над нею не було призначено опікуна, який би міг схвалювати або не схвалювати такі її дії.

У відповідності до вимог ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи.

З розяснень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними вбачається, що правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково і кредитний договір № 490938723 від 17.04.2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Альфа-Банк» є недійсним.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення на користь позивачки моральної шкоди, то суд вважає, що підстави для їх задоволення відсутні, у звязку з їх не обґрунтованістю.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

На підставі ч.ч.1 та 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності.

Судовий збір по справі складає 1079,28 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при зверненні до суду. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, суд стягує судовий збір по справі з відповідача, у мінімальному розмірі щодо вимог майнового характеру на час подання позову (11.07.2016 року) у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Керуючись ст.ст. 15,16, 203, 215, 216, 225 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору недійсним та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати кредитний договір № 490938723 від 17.04.2015 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 недійсним.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ПАТ «Альфа-Банк» на користь держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області на протязі десяти днів. Особи, що приймали участь у справі, але не були присутні при проголошенні рішення мають право на його оскарження на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Головуючий: