Справа №2-71-07
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року Уманський міськрайонний суду Черкаської області

в складі: головуючої - судді Ребриної К.Г.

при секретарі Криворучко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані подання Уманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України у звязку з невиконанням, покладених на нього рішенням суду, зобовязань,

ВСТАНОВИВ:

Уманський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України у звязку з невиконанням, покладених на нього рішенням суду, зобовязань, посилаючись на те, що на виконанні Уманського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області знаходиться виконавче провадження №49782910 з примусового виконання виконавчого листа (дублікат) №2-71-07, що виданий 08.12.2015 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в сумі 7268,00 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1, дата народження 05.06.1960, РНОКПП НОМЕР_1.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини пятої статті 19 ЗУ «Про виконавче провадження».

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запит №7059/3 від 14.11.2016 року та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №88660960 від 01.06.2017 року за боржником на праві власності зареєстрований житловий будинок №5 по вул. Сонячна с. Гереженівка Уманського району Черкаської області та 1/6 частина квартири №68 по вул. І.Франка м. Біла Церква Київської області, однак ОСОБА_1 рішення не виконує.

Державним виконавцем 14.11.2016 року за вх. № 7065/3, 02.02.2017 року за вих. №643/3, 16.05.2017 року за вих. №2814/3 на адресу боржника надсилались виклики (копії додаються) щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду та зобовязано подати декларацію про доходи та майно, боржника попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, однак ОСОБА_1 на виклики у визначені дати не зявився, декларацію про доходи на майно не подав, про причини неявки виконавця не повідомляв.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 03.03.2017 року він сплачувати кошти на користь ОСОБА_2 наміру не має, що вкотре підтверджує його ухилення від виконання рішення суду.

Згідно виклику державного виконавця від 16.05.2017 року за вих. №2814/3 боржника попереджено про направлення до Уманського міськрайонного суду подання про його тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання, покладених на нього рішенням суду зобовязань. Згідно рекомендованого повідомлення вказаний виклик ОСОБА_1 отримано 23.05.2017 року особисто під підпис, але станом на 01.06.2017 року рішення суду ним не виконано.

ОСОБА_1 згідно відповідей Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України від 07.04.2017 року будь-яких доходів (пенсії) не отримує, відсутні також будь-які р/рахунки у банківських та фінансових установах, що ним відкриті.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 21.03.2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ЕР №764249, виданий 22.02.2013 року.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Тому просить обмежити боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що згідно виконавчого документа проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, 20325, (паспорт серії СР №573353, що виданий Уманським МВ УМВС України в Черкаській області 16.01.1981 року) у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання, своїх зобовязань, покладених на нього згідно виконавчого документу (дублікат) № 2-71-07, що виданий 08.12.2015 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в сумі 7268,00 грн.

Сторони в судове засідання не викликались на підставі ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України.

Державний виконавець в поданні просив суд розглянути подання без його участі.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в Уманському районному відділі ДВС ГТУЮ у Черкаській області перебуває виконавчий лист (дублікат) №2-71-07, що виданий 08.12.2015 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в сумі 7268,00 грн.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) (далі Закон) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання своїх зобовязань.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань, тобто наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. За переконанням суду тягар умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, в розумінні положення ч.2 ст.10 ЦПК України, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання. Окрім того, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_1 за кордон, заступник начальника відділу Уманського РВ ДВС не надала доказів того, що боржник бажає виїхати за межі України. Також, у поданні відсутні документи, які б свідчили про здійснення відповідних виконавчих дій щодо сплати боржником суми заборгованості.

За результатами розгляду подання старшого державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку ст. 377-1 ЦПК України, судом виноситься ухвала. При цьому, порядок тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», відповідно до якого не передбачено обмеження у праві виїзду за межі України за ухвалою суду.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.40 ЗУ від 07.07.2010 року № 2453-VI « Про судоустрій і статус суддів», Верховний суд України здійснив аналіз судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з метою однакового застосування законодавства, яке регулює правовідносини у вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, для використання при здійсненні судочинства. В аналізі зазначено, що тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у звязку з виконанням обовязку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

Таким чином, подання заступника начальника відділу Уманського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України до виконання зобовязань є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання заступника начальника відділу Уманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3П про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України до виконання зобовязань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги..

Суддя К.Г. Ребрина