Справа №333/2136/17
Провадження №2/333/1456/17
14 червня 2017 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого - судді Круглікової А.В.,
при секретарі Тарасенко О.О.,
розглянувши матеріали цивільної справи №333/2136/17 за позовом: ОСОБА_1 до: ОСОБА_2, третя особа: відділ по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
19.04.2017 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Вказана позовна заява обґрунтована тим, що позивач є рідною сестрою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. Їх батько, ОСОБА_2, - вітчим ОСОБА_1 Після смерті в 2010 році матері - ОСОБА_7, ОСОБА_2 в 2011 році пішов із сім'ї до іншої жінки. Відповідач своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей до досягненню ними повноліття не виконує, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться розвитком, станом здоров'я дітей, не дбає про їх інтереси. Діти відповідача фактично з 2011 року мешкають з позивачем. Весь цей час вони перебувають на повному утриманні ОСОБА_1 Їх батько не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. ОСОБА_1 на підставі розпорядження голови районної адміністрації від 06.06.2016 року є опікуном дітей. У зв'язку з вищевикладеним, позивач змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач ОСОБА_1 до зали судового засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій просила суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
В судові засідання, призначені на 30.05.2017 року та на 14.06.2017 року, відповідач по справі - ОСОБА_2 не з'явився, на адресу відповідача, за якою останній зареєстрований та фактично мешкає, було направлено судові повістки. На адресу суду повернувся конверт з причини «за не запитом». Крім того, позивачем опубліковано оголошення до КП «Газета «Запорізька правда» ЗОР про виклик відповідача ОСОБА_2 до зали судового засідання. В зв'язку з вищезазначеним, на підставі абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи.
Представник третьої особи Кулик Л.І. до зали судового засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. До вказаної заяви долучено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 від 13.06.2017 року № 02/01-41/0610.
На підставі викладеного, керуючись ст. 169 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалити заочне рішення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ зобов'язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Частиною 2 ст. 59 Закону України "Про освіту" визначено, що на кожного з батьків покладає однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Одним із способів захисту інтересів неповнолітньої дитини є позбавлення батьківських прав того з батьків, хто неналежно виконує свої батьківські обов'язки.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
З аналізу змісту наведеної вище норми п.2 ч.1 ст. 164 СК України слідує, що позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батько не просто не виконує свої обов'язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов'язків, передбачених ст.150 СК України.
Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
За змістом п. 15 постанови Пленума Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 цієї ж постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 є батьками дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який, згідно зі свідоцтва про зміну імені від 30.03.2017 року серії НОМЕР_3, актовий запис № 15, змінив ім'я з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3» (а.с. 9); ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.07.2011 року серії НОМЕР_4, актовий запис № 629 (а.с. 6); ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.07.2011 року серії НОМЕР_5, актовий запис № 622 (а.с. 7) та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.07.2011 року серії НОМЕР_6, актовий запис № 882 (а.с.8).
ОСОБА_7 (мати дітей) померла ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13.12.2010 року серії НОМЕР_7 (а.с. 26).
Із змісту довідок про реєстрацію місця проживання особи від 20.03.2017 року та 28.03.2017 року за №№ 04-27/3-5997, №04-27/3-5998, №04-27/3-5999, №04-27/3-6000, №04-27/3-6756 (а.с. 19-23) слідує, що діти ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 проживають із сестрою ОСОБА_1
Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.03.2017 р. у справі № 333/186/17, яке набуло законної сили - 14.03.2017 р., ОСОБА_2 визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 24-25).
Рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25.03.2016 року за №№150/7, 150/8, 150/9, 150/10, у зв'язку із смертю матері - ОСОБА_7, та перебуванням у розшуку органами внутрішніх справ батька - ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_6 відповідно, надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування ( а.с. 10-13).

Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 06.06.2016 р. № 345р, ОСОБА_1 призначено опікуном над ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 14).

Згідно з довідками від 23.03.2017 року за №№ 100, 101, 102, виданих комунальним закладом «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа - інтернат № 2» ЗОР Департаменту освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації протягом 2015 - 2017 навчальних років вихованням дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5., ОСОБА_3 займається їх опікун - ОСОБА_1, яка приходить до школи, цікавиться навчанням та поведінкою дітей, турбується про їх стан здоров'я, підтримує зв'язок із класними керівниками. Батько дітей - ОСОБА_2, протягом 2015 - 2017 навчальних років до школи не приходить, не цікавиться фізичним, духовним, психологічним та інтелектуальним розвитком синів, не відвідує батьківські збори (а.с. 15,16,18).

Відповідно до довідки від 21.03.2017 року № 94, за підписом директора та класного керівника Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 38 Запорізької міської ради Запорізької області Територіального відділу освіти Комунарського району Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради, вихованням ОСОБА_6 протягом 2015 - 2017 навчальних років займається його опікун ОСОБА_1, яка приходить до школи, цікавиться навчанням та поведінкою дитини, турбується про стан його здоров'я, підтримує зв'язок з класним керівником. Батько дитини, ОСОБА_2, протягом 2015 - 2017 навчальних років до школи не приходить, не цікавиться фізичним, духовним, психологічним та інтелектуальним розвитком сина, не відвідує батьківські збори (а.с.17).

Як вбачається із висновку районної адміністрації Запорізької МР по Комунарському району від 13.06.2017 року №02/01-41/0610 про доцільність позбавлення батьківських прав, ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться ні фізичним, ні духовним розвитком дітей. ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_5. мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Вихованням та утриманням дітей займається ОСОБА_1. Враховуючи зазначене, комісія з питань захисту дітей вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимога про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, підлягає задоволенню. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позову до суду і до досягнення дітей повноліття. Відповідно до змісту статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини (ч.2). При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ч. 3).

При вирішення питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує положення ч. 1 ст. 183 СК України, згідно яким частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, та ч. 2 ст. 182 СК України, згідно яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/2 частки усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позову до суду і до досягнення дітей повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір покладається судом на відповідача. Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 169, 208-209, 212-215, 224-227, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

3.Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі ? частки усіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімумум для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позову до суду і до досягнення дітей повноліття.

4.Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) - 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. судового збору.

5.Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_2) в дохід держави - 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. судового збору.

6.Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному обов'язковому виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя А.В. Круглікова