1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 2-161/11 2-з/335/67/2017
про залишення заяви без руху
14 червня 2017 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись із заявою адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення доказів,
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Квас Беверіджис», третя особа ОСОБА_3, про стягнення збитків, заподіяних порушенням майнових прав інтелектуальної власності на винахід та корисну модель, якими охороняється спосіб виробництв концентрату квасного сусла.
12 червня 2017 р. надійшла заява адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення доказів шляхом допиту свідка ОСОБА_4, яка подана в порядку ст. 133 ЦПК України.
При цьому, у судове засідання в цивільній справі, яке було призначено також на 12 червня 2017 р. представник позивача не з'явився, а заяву про забезпечення доказів подав суду окремо через канцелярію, внаслідок чого заява була зареєстрована окремим провадженням та відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду передана судді Шалагіновій А.В.
Вивчивши надану заяву, доходжу висновку, що заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору.
Частиною другою цієї ж статті передбачено, що способами забезпечення судом доказів є, у тому числі, допит свідків.
Проте, представником позивача подана заява (а не клопотання) про забезпечення доказів. В цей же час, подання заяви про забезпечення доказів відповідно до вимог ч.ч. 3, 4 ст. 133 ЦПК України передбачено у разі забезпечення доказів до предявлення позову. У даному ж випадку позов вже подано до суду і справа розглядається по суті. Тому, подання заяви про забезпечення доказів на даній стадії процесу є неможливим. В цьому разі представник позивача мав подати до суду або клопотання про забезпечення доказів, або заяву про виклик свідка відповідно до статті 136 ЦПК України.
Крім того, зважаючи на те, що представником позивача у заяві зазначено саме про забезпечення доказів, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 133 ЦПК України він мав сплатити судовий збір, що ним зроблено не було.
П.п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено ставку судового збору за подання до суду заяви про забезпечення доказів фізичною особою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 320 гривень.
За вимогами частини другої статті 134 ЦПК України, до заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 121 цього Кодексу. Своєю чергою, частина перша статті 121 ЦПК України передбачає повернення позовної заяви у разі не усунення недоліків у встановлений судом строк.
За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність залишення заяви про забезпечення доказів без руху із наданням заявникові строку на усунення її недоліків шляхом приведення у відповідність до вимог ст. 133 ЦПК України та сплати судового збору до бюджету у розмірі 320 гривень.
Оскільки розгляд справи за позовом ОСОБА_2 призначено на 30 червня 2017 р., з метою забезпечення можливості розгляду даної заяви у судовому засіданні, вважаю за доцільне визначити строк заявникові на усунення зазначених недоліків до 29 червня 2017 р.
Керуючись ст.ст. 133, 134, 135, 121, 210 ЦПК України, суддя
Заяву адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення доказів залишити без руху.
Надати заявникові строк на усунення недоліків заяви шляхом приведення заяви у відповідність до вимог ст. 133 ЦПК України та сплати судового збору до бюджету у розмірі 320 гривень до 29 червня 2017 р.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Шалагінова