РІШЕННЯ

Іменем України

08.06.2017 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

Головуючого- судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Стасишин А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, з участю третьої особи ОСОБА_4 Львівська державна нотаріальна контора про надання додаткового терміну для прийняття спадщини, скасування свідоцтв про право на спадщину за законом, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом про надання додаткового терміну для прийняття спадщини, скасування свідоцтв про право на спадщину за законом. В обгрунтування позову посилається на те, що 20.02.2014 року померла її сестра ОСОБА_5. На день смерті залишилося спадкове майно квартира за адресою: м. Львів, вул. Русових, 5/2. Вказує, що її брат ОСОБА_3 та сестра ОСОБА_2 ввели її в оману, стверджуючи про наявність заповіту, в якому все майно ОСОБА_5 залишила тільки їм. Довіряючи відповідачам, через свою юридичну необізнаність, вона вчасно не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Про неправомірні дії відповідачів їй стало відомо нещодавно, завдяки її донці, яка випадково побачила документи повязані зі спадковою справою. Враховуючи наведене, просить надати додатковий термін для прийняття спадщини та скасувати свідоцтва про право на спадщину, видані відповідачам ОСОБА_4 Львівською державною нотаріальною конторою.

У судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала, просила його задоволити.

Відповідачі в судове засідання не зявились.

Представник відповідачів в судове засідання не зявився, подав клопотання в якому проти позовних вимог заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях, просив справу розглядати без його участі та участі відповідачів.

Представник третьої особи - ОСОБА_4 Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, не повідомив про причини неявки, хоча належно повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 померла 20.02.2014р., про що 20.02.2014р., складено відповідний актовий запис за № 2 Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції та підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.02.2014р. Серія І-СГ №348165.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, зокрема на квартиру за адресою: м.Львів, вул.Русових, 5/2, з якої 2/3 частки належала матері спадкодавця ОСОБА_6, яка померла 25.08.2013р., та після її смерті ОСОБА_5 спадщину прийняла, але не встигла оформити свої спадкові права.

04.03.2014 року ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_4 Львівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття у спадщини за законом, в якій вона зазначила, що крім неї спадкоємцем є брат. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом ОСОБА_4 Львівської державної нотаріальної контори - ОСОБА_7, від 25.02.2015р. за реєстровим №3-338, ОСОБА_2 отримала право власності на ? частину квартири за адресою: м. Львів, вул. Русових, 5/2.

04.03.2014 року ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_4 Львівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття у спадщини за законом, в якій він зазначив, що крім нього спадкоємцем є сестра. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом ОСОБА_4 Львівської державної нотаріальної контори - ОСОБА_7, від 25.02.2015р. за реєстровим №3-335, ОСОБА_3 отримав право власності на ? частину квартири за адресою: м. Львів, вул. Русових, 5/2.

ОСОБА_1 в шестимісячний термін, встановлений ст.1270 ЦК України, не звернулася до нотаріальної контори за оформленням та отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому звернулась до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та скасування свідоцтв про право на спадщину за законом ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Як вказує в позовній заяві позивач, нею був пропущений встановлений законом шестимісячний строк прийняття спадщини після смерті її сестри ОСОБА_5, оскільки її брат та сестра ОСОБА_3 та ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5 повідомили її, що усе своє майно за заповітом належить тільки їм. Вважає, що відповідачі ввели її в оману, та вона, через свою юридичну необізнаність, будучи інвалідом 2 групи, не зверталась з відповідною заявою про прийняття спадщини. На думку позивача це і є поважною причиною пропуску відповідного строку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по пяту чергу.

Згідно із ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно із п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12), від 4 листопада 2015 року (справа № 6-1486цс15) та від 14 вересня 2016 року (справа № 6-1215цс16).

Відповідно до ОСОБА_8 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

З огляду на встановлені обставини, позивач ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою померлої ОСОБА_5, а отже спадкоємцем пятої черги за законом. Разом з померлою в квартирі за адресою: м. Львів, вул. Русових, 5/2 не проживала. Таким чином, відповідно до наведених вище положень ЦК України для набуття прав щодо вступу в спадщину, на спадкоємця покладається вимога подати відповідну заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк.

Твердження позивача про факт обману зі сторони відповідачів не підтверджено жодними належними доказами.

Оцінюючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд вважає їх такими, що об'єктивно не вплинули на можливість вираження позивачем, як спадкоємцем волі та волевиявленню щодо вступу у спадщину, оскільки позивач не вчинила протягом шестимісячного строку для подання відповідної заяви жодних дій, які б свідчили про її намір для прийняття спадщини. Водночас, суд бере до уваги, що позивач знала про смерть своєї двоюрідної сестри та наявність в неї спадкового майна. Натомість, відповідачі, вчасно звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, та оформили своє право власності на спадкове майно відповідно до приписів чинного законодавства, тому суд не має підстав скасовувати свідоцтва про права на спадщини від 25.02.2015р. № 3-335 та №3-338, видані державним нотаріусом ОСОБА_4 Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження, а тому суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.10,11,60,169,174,208,209,212-215,218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, з участю третьої особи ОСОБА_4 Львівська державна нотаріальна контора про надання додаткового терміну для прийняття спадщини, скасування свідоцтв про право на спадщину за законом - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дзеньдзюра С.М.