20.06.2017 Справа № 756/4956/17
Справа пр. №2-з/756/137/17
ун. №756/4956/17
У Х В А Л А

20 червня 2017 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.

за участю секретаря - Приходько І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У червні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

20 червня 2017 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просила суд витребувати з Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень інформацію, що підтверджує право приватної власності ОСОБА_2 на будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, загальною площею 0,0313 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1; накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, загальною площею 0,0313 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належать на праві власності ОСОБА_2, а також заборонити вчиняти будь-які дії стосовно передачі права власності щодо зазначеного майна.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду.

Ч. 2 ст. 152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заявником не зазначено жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_2 належить на праві власності будь-яке нерухоме майно, що не дає можливості суду оцінити співмірність застосування вказаних заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, позивачем не зазначено доказів на підтвердження наявності обставин, що утруднюють чи можуть зробити неможливим в майбутньому виконання рішення у справі.

Також слід звернути увагу заявника на те, що за приписами ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відтак, вимога ОСОБА_1 про витребування інформації щодо підтвердження права приватної власності відповідача на нерухоме майно не може бути вирішена судом під час розгляду заяви про забезпечення позову, оскільки витребування відомостей з Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень потребує певного проміжку часу, тоді як заява про забезпечення позову має бути розглянута судом негайно.

Зважаючи на викладене, підстави для забезпечення позову відсутні.

Суд роз'яснює заявнику, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.В. Андрейчук