Дата документу 19.04.2017
Справа № 320/2217/17-ц
Провадження № 2-о/320/155/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Бахаєва І.М.

при секретарі Фурсовій Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі заяву ОСОБА_1, зацікавлені особи: приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_2, Новокостянтинівська сільська рада Приазовського району Запорізької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду, зацікавлені особи нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_2, Новокостянтинівська сільська рада Приазовського району Запорізької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу мотивуючи тим, що згідно заповіту від 12.12.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, реєстровий номер № 959, дідусь заявника ОСОБА_4, заповів на користь заявника земельну ділянку площею 0,09 га., яка розташована на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області. Право власності на земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ЗП № НОМЕР_1, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 240 від 22.04.1995 року. 13 лютого 2016 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть , виданого відділом державної РАЦС по місту Мелітополю ММУЮ Запорізької області 16.02.2016 року, серії 1-ЖС № 350202, актовий запис № 303. У встановлений законом строк заявник звернувся до нотаріуса з заяво про прийняття спадщини за заповітом. Листом від 14.03.2017 року приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_2 у звязку з встановленою розбіжністю у прізвищі спадкодавця, а саме в заповіті вказано прізвище як «Климов», а державному акті на право приватної власності на землю серії ЗП № НОМЕР_1, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 240 від 22.04.1995 року прізвище вказано як «Клімов», а тому позивачу необхідно звернутись до суду для встановлення факту що має юридичне значення.

У судовому засіданні заявник наполягав на задоволення заяви в повному обсязі.

Зацікавлена особа Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області у судове засідання не зявилась, надавши до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, вимоги зазначені в заяві підтримала в повному обсязі.

Зацікавлена особа нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, надавши до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, вимоги зазначені в заяві підтримала в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявник у своєї заяві просить встановити факт того, що ОСОБА_4, який помер 13 лютого 2016 належить правовстановлюючий документ державний акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ЗП № НОМЕР_1, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 240 від 22.04.1995 року, та виданий на імя: «Клімова Анатолія Васильовича».

Відповідно доп.5 ч.2 ст. 234 та ч.2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Отже, процесуальним законом визначено умови, за яких у окремому проваджені можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають встановленню, повинні породжувати юридичні наслідки, тобто від них повинні безпосередньою залежати виконання, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення такого факту не повинно повязуватись з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, та з пояснень представника заявника у судовому засіданні, встановлення факту заявниці потрібно для використання його права заявника на спадщину.

Виходячи з наведеного, в судовому засіданні при розгляді справи в порядку окремого провадження, знайшло своє підтвердження факт належності державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП № НОМЕР_1, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 240 від 22.04.1995 року та виданого особі на прізвища «Клімов», особі на прізвища «Климов», а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами № 15 від 25.05.1998 року), ст.ст. 10, 208, 209, 213 - 215, 234, 235, 256, 257 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлені особи: приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_2, Новокостянтинівська сільська рада Приазовського району Запорізької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4, який помер 13.02.2016 року державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП № НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 240 від 22.04.1995 року та виданого на імя «Клімова Анатолія Васильовича».

Рішення суду вступає в закону силу по закінченню терміну на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ