АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3840/2017 Головуючий в 1-й інстанції - Макаренко І.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення заробітної плати,середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини заробітку,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року позивач пред»явила вказаний позов до відповідача та зазначала,що працювала на посаді провідного спеціаліста відділу організаційно-кадрової роботи Управління адміністрування персоналу департаменту управління персоналом у ВАТ«Всеукраїнський акціонерний банк» з 03.11.2008 року по 26.06.2015 року,тобто до дня звільнення.

Посилаючись на те,що в день звільнення відповідачем не було здійснено повного розрахунку,як це передбачено ст.116 КЗпП України, з урахуванням збільшених вимог,остаточно просила стягнути з відповідача на її користь 36 660 додаткової заробітної плати згідно з п.4.1 умов трудового договору, 2444 грн. - оплати за роботу у вихідні дні 24-26 січня 2014 року, 56 490 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку та 16 480,53 грн. компенсації втрати частини заробітку (інфляційне нарахування), а всього 112014,53 грн..

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено . Вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 36 660 додаткової заробітної плати, 2444 грн. - оплати за роботу у вихідні дні 24-26 січня 2014 року,75 328,90 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку та 16 480,53 грн. компенсації втрати частини заробітку (інфляційне нарахування), а всього 130913,43 грн. та в доход держави судовий збір у розмірі 1 309,13грн..

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що трудовий договір, укладений 01.10.2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «ВіЕйБі Банк», за яким позивач просить стягнути грошові кошти, є нікчемним з підстав визначених ч. 3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з"явилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що ОСОБА_2 працювала на посаді провідного спеціаліста відділу організаційно-кадрової роботи Управління адміністрування персоналу Департаменту управління персоналом у Відкритому акціонерному товаристві «Всеукраїнський Акціонерний Банк» з 03.08.2008 року, згідно наказу №440-п від 31.10.2008 року.

07.11.2011 року позивача переведено на посаду провідного спеціаліста відділу організаційно-кадрової роботи Управління адміністрування персоналу Департаменту управління персоналом у Відкритому акціонерному товаристві «Всеукраїнський Акціонерний Банк», у відповідності до наказу № 1150-п від 24.11.2011 року.

Згідно з наказом № 1242-п від 01.12.2011 року ОСОБА_2 переведено на посаду головного спеціаліста відділу організаційно-кадрової роботи Управління адміністрування персоналу Департаменту управління персоналом, а 04.03.2013 року переведено на посаду начальника Управління адміністрування персоналу Департаменту управління персоналом.

01.10.2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «ВіЕйБі Банк» укладено Трудовий договір, відповідно до умов якого було визначено особливий режим робочого часу - ненормований робочий день (п. 3.2) та домовлено між сторонами про оплату праці в наступному порядку: щомісячно виплачується заробітна плата у розмірі 12 220 грн. (п. 4.1), 21.11.2014 року працівнику повинна бути нарахована та виплачена додаткова заробітна плата у розмірі 36 660 грн. (п. 4.2).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 року за № 733 «Про віднесення ПАТ «ВіЕйБі Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 року за № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВіЕйБі Банк».

На підставі заяви ОСОБА_2 від 25.06.2015 року, її було звільнено із займаної посади 26.06.2015 року за власним бажанням, у зв'язку із доглядом за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку, згідно із ст. 38 КЗпП України, що підтверджується наказом № 78-п від 26.06.2015 року.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28.03.2016 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30.06.2016 року, Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВіЕйБі Банк» відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_2 про визнання трудового договору недійсним, що був укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «ВіЕйБі Банк» 01.10.2014 року.

Пред"явивши даний позов ОСОБА_2мотивувала його тим, що при її звільненні з нею не було здійснено повного розрахунку, відповідно до умов укладеного трудового договору.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд виходив з того, що відповідачем порушено права позивача щодо належного розрахунку при її звільненні.

Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального та процесуального права, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вже зазначалось вище ,рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28.03.2016 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30.06.2016 року , встановлено ту обставину, що трудовий договір, укладений 01.10.2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «ВіЕйБі Банк» ,на підставі якого позивач просить задовольнити даний позов, є законним та дійсним.

Тобто, факт того,що трудовий договір, укладений 01.10.2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «ВіЕйБі Банк» є законним та дійсним , є преюдиційним при вирішенні даної справи.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, а рішення суду є законним та обґрунтованим, підстави до скасування якого відсутні.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» відхилити .

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -