Справа № 333/2673/17
Провадження№2/333/1590/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючої судді Круглікової А.В.,

при секретарі Тарасенко О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2017 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 17.09.2011 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Від шлюбу сторни мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. У звязку з тим, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина не в повній мірі, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у ньому, просила суд вимоги задовольнити.

Відповідач не заперечував проти задоволення позову, однак, пояснив, що матеріальну допомогу надавав щомісяця, проте в даний час його матеріальне становище погіршилось.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та додані до неї докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1).Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2).

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З роз'яснень, викладених у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Згідно п. 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-Х1І від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно з ст.18 Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Судом встановлено, що з 17.09.2011 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС №103868, актовий запис №967.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 27.03.2012 року серії І-ЖС №194577, актовий запис №383.

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 07.03.2017 року №04-27/3-5145 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

За вказаною адресою зареєстрований та проживає ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 07.03.2017 року №04-27/3-5144.

Відповідно до довідки про доходи від 09.06.2017 року, виданої директором ТОВ «Полісфера», ОСОБА_2 працює у вказаному товаристві та отримує стабільний дохід.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповіднодо п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Також, згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 640,00 грн. покладається судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрована адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 17.05.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП: НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному обов'язковому виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова