Справа № 541/2989/16-ц
Провадження №2/541/272/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 червня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Ю.В.,

з участю секретаря судового засідання Олешко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В позовній заяві посилався на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2 серпня 2002 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розпаду сімї вказував відсутність взаєморозуміння та сімейні негаразди, зазначив, що подальше збереження шлюбу суперечитиме його інтересам.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати, пояснив, що шлюбні відносини припинені з січня 2016 року, вони з відповідачем проживають окремо і подальше збереження шлюбу є неможливим.

Відповідач в судове засідання після надання строку на примирення не зявилася, направила до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу погодилась (а.с. 45).

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони 2 серпня 2002 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Миргородського міського управління юстиції, актовий запис № 137 (а.с. 17). Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.21). На даний час сімя фактично розпалася, шлюбні відносини припинені, надання судом двомісячного строку для примирення до позитивного результату не привело, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу.

Оскільки відповідач не заявила про бажання скористатися правом на відновлення свого дошлюбного прізвища, що передбачено ст. 113 СК України, суд не вбачає підстав для зміни її прізвища після розірвання шлюбу.

В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.11 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 88, 213-215, 294 ЦПК України, cт.ст. 105, 110, 112, 114 СК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, укладений 2 серпня 2002 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Кошкіна) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у Відділі реєстрації актів громадянського стану Миргородського міського управління юстиції, актовий запис № 137, розірвати.

Прізвище відповідача після розірвання шлюбу залишити «Кіченко».

Шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_5