Справа № 188/384/17
Провадження № 2/188/242/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурди П. О.,

при секретарі Брагін А.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2,

третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3,

про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

23.03.2017 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (далі відповідач), треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 (далі - третя особа 1), ОСОБА_3 (далі - третя особа 2), про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 06 серпня 2012 року помер його батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 26 по вул. Гагаріна в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області.

15.06.2016 року померла його мати ОСОБА_5, яка відмовилась від спадщини після смерті свого чоловіка.

Сестра позивача ОСОБА_3 та брат позивача ОСОБА_2 відмовилися від прийняття спадщини після смерті батька та матері на користь позивача, який є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_4.

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за законом у вигляді житлового будинку після смерті батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок йому було відмовлено через те, що будинок не був зареєстрований батьками в БТІ, тобто на імя померлих батьків відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, питання належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця), зазначив нотаріус, повинно вирішуватися у судовому порядку.

Позивач просить суд:

визнати належними власниками житлового будинку № 26 по вулиці Гагаріна в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, загальною площею 57,4 кв.м, ОСОБА_4, який помер 06.08.2012 року та ОСОБА_5, яка померла 15 08.2016 року;

визнати за позивачем право власності, як за спадкоємцем, на житловий будинок № 26 по вулиці Гагаріна в с Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, загальною площею 57,4 кв.м, що належав ОСОБА_4, померлому 06.08.2012 року та ОСОБА_5, яка померла 15.08.2016 року, а саме: будинок літ. «А»; сарай літ. «Б», погріб літ. «В», гараж літ. «Г», ганок , ворота з хвірткою «1», убиральня літ. «Д», огорожа «2,3», сарай літ. «Е».

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності його представника, позов визнав у повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, пояснив, що він відмовляється від своєї частки у спадщині на користь свого брата позивача у справі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3, у судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала, пояснила, що вона відмовляється від своєї частки у спадщині на користь свого брата позивача у справі.

Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Правовідносини між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу (далі ЦК) України.

В судовому засіданні встановлено, 06 серпня 2012 року помер батько позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 473209, виданим 07.08.2012 року виконкомом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 16).

15 серпня 2016 року померла мати позивача ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 694621, виданим 15.08.2012 року виконкомом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 15).

Родинні стосунки позивача з померлими підтверджуються свідоцтвом про народження позивача серії ІІІ-ЯР № 044931, виданим 28.08.1958 року Петропавлівським районним ЗАГС Дніпропетровської області, у якому батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.13).

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з довідкою Павлоградського МБТІ від 17.02.2017 року право власності на будинок № 26 по вул. Гагаріна в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області зареєстровано Петропавлівським БТІ станом на 08.07.1996 рік за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі продажу, виданого 08.09.1979 року Дмитрівським виконкомом за № 56 (а.с. 14).

Будинок № 26 по вул. Гагаріна, в с. Дмитрівка був успадкований ОСОБА_7 та ОСОБА_5 після смерті їхнього сина ОСОБА_6, який помер 01.12.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ААВ № 341232, виданим 04.12.1996 року державним нотаріусом Петропавлівської державної нотаріальної контори (а.с. 17).

Після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 26 по вул. Гагаріна в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Родинні стосунки позивача та третьої особи 2 підтверджуються, свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії І-ЯК № 518833, виданим 08.06.1969 року Чернянським сільським ЗАГС Каховського району Херсонської області, у якому її батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 39).

Родинні стосунки позивача та третьої особи 1 підтверджуються, свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії ІV-УР № 1221967, виданим 15.06.1963 року Дмитрівською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, у якому його батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 38).

Згідно з ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

У судовому засіданні сестра позивача третя особа 2, та брат позивача третя особа 1 відмовилися від прийняття спадщини після смерті батька та матері на користь позивача.

Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_8 з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті своїх батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_5, однак нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок відмовила через відсутність правовстановлюючого документу на даний житловий будинок, про що вона винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 17.03.2017 року (а.с. 7).

Відповідно до розяснень, що містяться в ч.2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 380 ЦК України визначено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Садибою згідно з статтею 381 ЦК України є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

ЦК України не містить визначення такого об'єкта права власності як домоволодіння.

Спадкодавці ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.12.1996 року державним нотаріусом Петропавлівської державної нотаріальної контори серії ААВ № 341232, за чинним на час отримання свідоцтва законодавством були належними власниками житлового будинку № 26 по вул. Гагаріна в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с.17). Їхні права власності за життя ніким не оспорювалися. Та обставина, що вказане свідоцтво не було зареєстроване, як це вказано у самому свідоцтві, у Петропавлівському бюро технічної інвентаризації, не є підставою для виключення спірного будинку із спадкового майна батьків позивача.

Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, № 26 вул. Гагаріна с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, виготовленим 17.02.2017 року колективним підприємством «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації», цей садибний житловий будинок, побудований у 1925 році, складається з наступного: будинок літера «А»; прибудова літ. «а»; сарай літ. «Б»; погріб літ. «В»; гараж літ. «Г»; ганок; ворота з хвірткою № 1; убиральня літ. «Д»; огорожа №№ 2,3, сарай літ. «Е» (а.с.8-12).

У позивача відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, тому що нотаріус вважає, що у нього відсутній правовстановлюючий документ на це майно, в звязку з чим позивач звернувся з позовом до суду.

Суд прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, бо судом встановлено, що садибний (індивідуальний) житловий будинок № 26 вул. Гагаріна с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області належав на праві власності померлим ОСОБА_7 та ОСОБА_5, які набули його у порядку спадкування після смерті свого сина ОСОБА_6, і нотаріус безпідставно відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на це майно. Отже, в цій частині позов підлягає задоволенню.

Однак, суд не може задовольнити першу позовну вимогу і визнати належними власниками житлового будинку № 26 вул. Гагаріна с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки вони померли, а відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Крім того, такий спосіб захисту цивільних прав не передбачений ст.16 ЦК України.

Вартість спадкового домоволодіння складає 28998 грн., що підтверджується висновком про вартість обєкта оцінки: будинку загальною площею 57,4 кв. м, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Петропавлівський район с. Дмитрівка вул. Гагаріна, 26, виконаного ТОВ «ПРИВАТ ЮР ГРУП» на підставі договору від 22.03.2017 року (а.с.18-29).

Виходячи з цієї ціни позову та вимог пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 640,00 грн., про що до позову додана квитанція банку від 23.03.2017 року, тобто оплачена одна з двох позовних вимог, наявних у позові (а.с.1).

Однак, враховуючи наявність у позові двох позовних вимог, одна з яких задоволена, а в іншій відмовлено, відповідно до ст.88 ЦПК України з позивача суд присуджує на користь держави додатково сплатити судовий збір в розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, ст. ст. 16, 25, 328, 1216-1218, 1268, 1270 ЦК України, керуючись статтями 3, 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_9 Івановича до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за законом, право власності на житловий будинок № 26 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Гагаріна в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, що складається з наступного, позначеного в технічному паспорті: будинок літ. «А»; сарай літ. «Б», погріб літ. «В», гараж літ. «Г», ганок, ворота з хвірткою № 1, огорожа №№ 2,3, убиральня літ. «Д», сарай літ. «Е», що належали ОСОБА_4, який помер 06.08.2012 року та ОСОБА_5, яка померла 15 08.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_10