У х в а л а

іменем україни

12 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Висоцької В.С., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії до ОСОБА_4 про стягнення боргу; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго», треті особи: виконавчий комітет Кременчуцької міської ради, Комунальне підприємство «Благоустрій Кременчука», Товариство з обмеженою відповідальністю ЖЕП «Перспектива», про захист порушеного права споживача послуг з теплопостачання, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 26 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії (далі - Кременчуцька філія ПАТ «Полтавообленерго») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідач своєчасно не здійснював оплати одержаних послуг, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 9 032 грн 84 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся із зустрічним позовом, посилаючись на порушення його прав як споживача послуг, які надаються Кременчуцькою філією ПАТ «Полтаваобленерго», та просив зобов'язати відповідача надати йому інформацію з індивідуальних приладів обліку споживання теплової енергії та технічні умови на встановлення індивідуальних приладів обліку споживання теплової енергії в квартирі АДРЕСА_1, встановити індивідуальний прилад обліку споживання теплової енергії у зазначеній квартирі, встановити загально-будинковий лічильник теплової енергії на межі розподілу теплових мереж енергопостачальної організації та абонента, а саме - у підвальному приміщені будинку АДРЕСА_1, зобов'язати відповідача після встановлення загально-будинкового лічильника теплової енергії на межі розподілу теплових мереж енергопостачальної організації та абонента призвести перерахунок нарахованих сум за централізоване опалення за період з січня 2006 року по квітень 2015 року, зобов'язати відповідача знімати показання загально-будинкового лічильника тепла у присутності представника споживачів будинку АДРЕСА_1 з обов'язковим веденням журналу режиму теплоспоживання за показаннями загально-будинкового теплового лічильника.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 травня 2016 року позов

ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді опалення в сумі 8 733 грн 17 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Частково задоволено зустрічний позов ОСОБА_4

Зобов'язано Кременчуцьку філію ПАТ «Полтаваобленерго» надати ОСОБА_4 інформацію з індивідуальних приладів обліку споживання теплової енергії та технічні умови на встановлення індивідуальних приладів обліку споживання теплової енергії в квартирі

АДРЕСА_1, встановити індивідуальний прилад обліку споживання теплової енергії у вказаній квартирі.

Зобов'язано Кременчуцьку філію ПАТ «Полтаваобленерго» встановити загально-будинковий лічильник теплової енергії на межі розподілу теплових мереж енергопостачальної організації та абонента, а саме - у підвальному приміщені будинку АДРЕСА_1.

Зобов'язано Кременчуцьку філію ПАТ «Полтаваобленерго» знімати показання загально-будинкового лічильника тепла у присутності представника споживачів будинку АДРЕСА_1 з обов'язковим веденням журналу режиму теплоспоживання за показаннями загально-будинкового теплового лічильника.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на вказане рішення.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 26 вересня

2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 травня

2016 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасуватиоскаржувану ухвалу апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_5, апеляційний суд дійшов правильного висновку про наявність підстав, передбачених ст. ст. 121, 297 ЦПК України, оскільки заявником не виконано вимоги ухвали апеляційного суду Полтавської області від 17 червня 2016 року, якою апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.

При цьому, апеляційним судом правильно зазначено, що копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху направлено заявнику за вказаною в апеляційній скарзі адресою, проте поштове відправлення, адресоване на ім'я ОСОБА_4, повернулося без вручення адресатові з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, апеляційним судом 25 липня 2016 року було повторно направлено на адресу заявника копію ухвали від 17 червня

2016 року, проте поштове відправлення повторно було повернуто із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

З огляду на наведене, слід дійти висновку, що неотримання поштового відправлення за зазначеною заявником адресою, а саме - його повернення за закінченням терміну зберігання, свідчить про належне повідомлення судом заявника про залишення апеляційної скарги без руху в силу вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 26 вересня

2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

В.С. Висоцька

О.В. Умнова