РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючий суддя - Корнєєва В.В.

при секретарі - Заварзіній Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 акціонерне товариство «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування»,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з заявою про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 0514/10270/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 акціонерного товариства «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки та відшкодування суми втрати професійної працездатності, мотивуючи свою заяву тим, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.2014 р. позовні вимоги заявниці до ОСОБА_2 та ПАТ «СК «АХА Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, та відшкодування суми втрати професійної працездатності задоволено частково: на її користь стягнуто з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.; заробіток втрачений внаслідок втрати професійної працездатності в розмірі 50% за період з 27.11.2013 р. по 15.04.2014 р. у сумі 8580 грн.; заробіток втрачений внаслідок втрати професійної працездатності в сумі 1860 грн. щомісячно, починаючи з 16.04.2014 р. і до відновлення здоровя та з ПАТ «СК «АХА Страхування» на її користь стягнуто у рахунок відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5400 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 2550 грн. Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку і матеріали справи разом із апеляційною скаргою були надіслані до Апеляційного суду Донецької області(м.Донецьк, який на цей час є тимчасово окупованою територією). Заявниця зверталася до Апеляційного суду Запорізької області та отримала відповідь в якій зазначено, що відповідно до акту прийому-передачі, наданим Апеляційним судом Донецької області з переліком справ не закінчених провадженням та підготовлених для передачі за підсудністю на підставі ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» станом на 22.09.2014 р. справа № 0514/10270/12-ц (номер провадження в апеляційній інстанції 22-ц/775/6139/2014) знаходиться в апеляційному суді Донецької області (м. Донецьк). Заявниця зазначає, що справа № 0514/10270/12-ц (номер провадження в апеляційній інстанції 22-ц/775/6139/2014) є втраченою. Відновлення втраченого провадження заявниці потрібно для реалізації її встановленого законом права на отримання грошових коштів. Заявниця просить відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 0514/10270/12-ц (номер провадження в апеляційній інстанції 22-ц/775/6139/2014) за її позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5 акціонерного товариства «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки та відшкодування суми страти професійної працездатності, а саме: довідку МСЕК № 039350 від 23.04.2010 р. про встановлення ОСОБА_1 вперше ІІ групу інвалідності, після ДТП; довідку МСЕК № 379049 від 22.04.2011 р. про встановлення ОСОБА_1 ІІІ групу інвалідності, після ДТП; довідку МСЕК № 281223 від 25.04.2012 р. про встановлення ОСОБА_1 повторно ІІІ групу інвалідності, після ДТП безстроково; постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області про закриття кримінальної справи від 26.04.2012 р. у відношенні ОСОБА_2; поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВВ/9682428 від 29.09.2009 р. між страховиком ПАТ «СК «АХА Страхування» та страхувальником ОСОБА_2; довідку про доходи від 09.04.2014 р. вих. № 04/1114 за місцем роботи ПАТ «ДТЕК Добропільське ЦЗФ» за 12 місяців до 19.12.2009 р.; висновок судово-медичної експертизи № 569 від 27.11.2013 р.; рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.2014 р.

Заявниця у судове засідання не зявилася про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялася належним чином, проте надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що свою заяву підтримує в повному обсязі та просить відновити втрачену справу № 0514/10270/2012.

ОСОБА_2,його представник ОСОБА_6, представник заінтересованої особи ПАТ «СК «АХА Страхування» в судове засідання не з"явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, будь-яких заяв до суду не надавали.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення заяви про відновлення втраченого судового провадження, з огляду на наступне:

Судом встановлено, що в провадженні Добропільського міськрайонного суду Донецької області знаходилася цивільна справа № 0514/10270/2012 (провадження по справі 2/227/3/2014) та рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 акціонерного товариства «страхова компанія « АХА Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, та відшкодування суми втрати професійної працездатності задоволено частково, стягнуто з ПАТ «СК «АХА Страхування» в відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5400 грн., в відшкодування моральної шкоди в сумі 2550 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 в відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн., заробіток, втрачений внаслідок втрати професійної працездатності в розмірі 50%, за період з 27 листопада 2013 року по 15 квітня 2014 року в сумі 8580,00 грн., заробіток, втрачений внаслідок втрати професійної працездатності в сумі 1860 грн. щомісячно, починаючи з 16 квітня 2014 року і до відновлення здоровя. (а.с.5-9).

Вищезазначене рішення суду не набрало законної сили, оскільки відповідачем по справі ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу та цивільна справа № 0514/10270/2012 (провадження по справі 2/227/3/2014) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 акціонерне товариство «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки та відшкодування суми втрати професійної працездатності, була надіслана 01 серпня 2014 року за в.№ 13133/14/Вих до Апеляційного суду Донецької області (за адресою: 83015 ,м. Донецьк, майдан Правосуддя, 1) з апеляційною скаргою відповідача на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 квітна 2014 року і до теперішнього часу справа до суду не поверталась, про що свідчить долучена до матеріалів справи довідка Добропільського міськрайонного суду Донецької області видана керівником апарату Добропільського міськрайонного суду Донецької області (а.с. 28).

ОСОБА_7 відповіді Апеляційного суду Донецької області № 3.6-09/226/2017 від 29.05.17 року за даними бази автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-З» цивільна справа (ЄУН 0514/10270/2012, справа № 2/227/3/2014) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищення небезпеки та відшкодування суми втрати професійної працездатності з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.2014 року, надійшли до Апеляційного суду Донецької області (м. Донецьк) 05.08.2014 року. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 07.08.2014 року відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою. Вказана цивільна справа значиться в акті прийому-передачі справ, які станом на 22.09.2014 року рахувались за Апеляційним судом Донецької області, але не передані до Апеляційного суду Запорізької області на виконання розпорядження Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ» (а.с. 65).

Таким чином, суд вважає обґрунтованим висновок заявниці про втрату судового провадження в цивільній справі № 0514/10270/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищення небезпеки та відшкодування суми втрати професійної працездатності.

Заявниця разом із рішенням суду просила відновити також довідку МСЕК № 039350 від 23.04.2010 р. про встановлення ОСОБА_1 вперше ІІ групу інвалідності, після ДТП; довідку МСЕК № 379049 від 22.04.2011 р. про встановлення ОСОБА_1 ІІІ групу інвалідності, після ДТП; довідку МСЕК № 281223 від 25.04.2012 р. про встановлення ОСОБА_1 повторно ІІІ групу інвалідності, після ДТП безстроково; постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області про закриття кримінальної справи від 26.04.2012 р. у відношенні ОСОБА_2; поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВВ/9682428 від 29.09.2009 р. між страховиком ПАТ «СК «АХА Страхування» та страхувальником ОСОБА_2; довідку про доходи від 09.04.2014 р. вих. № 04/1114 за місцем роботи ПАТ «ДТЕК Добропільське ЦЗФ» за 12 місяців до 19.12.2009 р.; висновок судово-медичної експертизи № 569 від 27.11.2013 р.; рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.2014 р.

ОСОБА_7 копії довідки МСЕК серії 10 ААБ № 281223 від 25.04.2012 року, доданої до заяви, ОСОБА_1 присвоєно третю групу інвалідності з причини загального захворювання безстроково, протипоказана важка фізична праця, довготривала ходьба (а.с. 12).

ОСОБА_7 відповіді № 352 від 24.05.2017 року, наданої КЗОЗ «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» повідомлено, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014 року «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» комунальний заклад охорони здоровя «Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» переміщений з тимчасово неконтрольованої території та 16 лютого 2015 року зареєстрований у м. Маріуполі за адресою: пр. Ілліча, 60. Документація, обладнання та обєкти, матеріали для проведення експертиз, направлені до Донецького обласного бюро судово-медичної експертизи залишились на непідконтрольній Україні території у м. Донецьку, тому повідомити чи проводилась експертиза стосовно гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та надати копію висновку експерта № 569 від 27 листопада 2013 року не надається можливим (а.с. 63).

Як вбачається з копії довідки, доданої до заяви, ОСОБА_1 працювала в ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» та отримувала доходи, про що свідчить довідка про доходи за період з грудня 2008 року по грудень 2009 року (а.с. 27). ОСОБА_7 відповіді ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» від 19.06.2017 року довідка про доходи ОСОБА_1, видана за № 04/1114 від 09.04.2014 р., в архіві підприємства не збереглася (а.с. 81).

Стосовно відновлення постанови Добропільського міськрайонного суду Донецької області про закриття кримінальної справи від 26.04.2012 р. у відношенні ОСОБА_2, суд вважає необхідним зазначити, що постанова Добропільським міськрайонним судом про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_2 не виносилася, оскільки питання про закриття кримінальної справи на підставі ст.6 п.2 КПК України(в редакції 1960р.) вирішувалося слідчим Добропільського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_8 шляхом винесення постанови 26.04.2012р.(а.с. 79-80).

Відповідно до ст. 402 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 403 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Зі змісту статті 407 ЦПК України вбачається, що при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, осіб (їх представників), які брали участь у справі, а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення.

Враховуючи, що в судове засідання сторони по справі не зявилися, суд не може достеменно встановити, які саме документи та докази були в матеріалах судової справи № 0514/10270/2012 та встановити їх зміст.

Разом із тим, шляхом повного доступу до інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень», судом було отримано копію рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.2014 р. по справі № 0514/10270/2012, відповідно до якої позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 акціонерного товариства «страхова компанія « АХА Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, та відшкодування суми втрати професійної працездатності задоволено частково і тому будь-яких сумнівів в достовірності змісту вказаного рішення суд не має.

Судом встановлено, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 акціонерного товариства «страхова компанія « АХА Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки та відшкодування суми втрати професійної працездатності задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «СК «АХА Страхування» в відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5400 грн., в відшкодування моральної шкоди в сумі 2550 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 в відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн., заробіток, втрачений внаслідок втрати професійної працездатності в розмірі 50%, за період з 27 листопада 2013 року по 15 квітня 2014 року в сумі 8580,00 грн., заробіток, втрачений внаслідок втрати професійної працездатності в сумі 1860 грн. щомісячно, починаючи з 16 квітня 2014 року і до відновлення здоровя (а.с.5-9).

Таким чином, суд може достеменно стверджувати про те, що по справі № 0514/10270/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 акціонерного товариства «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки та відшкодування суми втрати професійної працездатності дійсно було винесено рішення суду 15.04.2014 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області.

Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.3 Закону України від 22 грудня 2005 року № 3262-IV «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2009 року № 1007).

ОСОБА_7 з абз.4 п.3 Порядку, електронна копія судового рішення - складений в суді у вигляді електронних даних ідентичний судовому рішенню за документарною інформацією та реквізитами електронний документ, засвідчений електронним цифровим підписом особи, що підписала зазначене рішення, який може бути перетворений електронними засобами у візуальну форму.

Пунктами 12-13 Порядку передбачено, що суди надсилають адміністраторові Реєстру копії всіх судових рішень виключно в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису, що передує видачі копії судового рішення. Електронні копії судових рішень надсилаються відповідальною особою апарату суду не пізніше дня, що настає після ухвалення (постановлення) судового рішення.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе відновити зміст рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 квітня 2014 року по справі № 0514/10270/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 акціонерного товариства «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, та відшкодування суми втрати професійної працездатності, використавши електронну копію вищезазначеного судового рішення, яка підписана електронним цифровим підписом судді та внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень, шляхом повного доступу до інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень». Як вбачається із Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.2014 року було в ЄДРСР зареєстровано: 05.05.2014, оприлюднено: 07.05.2014.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 0514/10270/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 акціонерного товариства «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки та відшкодування суми втрати професійної працездатності підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст.402-406, 209, 210 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 акціонерного товариства «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки та відшкодування суми втрати професійної працездатності задовольнити частково.

Відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 0514/10270/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 акціонерного товариства «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки та відшкодування суми втрати професійної працездатності в частині відновлення рішення суду від 15.04.2014 року.

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області по цивільній справі № 0514/10270/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 акціонерного товариства «страхова компанія « АХА Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки та відшкодування суми втрати професійної працездатності в наступній редакції:

15.04.2014 0514/10270/2012

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2014 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області

в складі головуючого одноособово судді Діденко С.О.

при секретарі Сухіна О.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 акціонерне товариство «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, та відшкодування суми втрати професійної працездатності,

В С Т А Н О В И В :

26 грудня 2012 року ОСОБА_1 звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5 акціонерного товариства «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 19 грудня 2009 року по пр. Перемоги в м. Добропілля Донецької області, біля 18 год. 15 хв., коли позивач, як пішохід переходила дорогу, на неї скоїв наїзд відповідач ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_1. Внаслідок ДТП вона отримала травму, та була госпіталізована до лікарні, з приводу яких вона лікувалася і витрачала грошові кошти, сума матеріальної шкоди - 6200 грн., та моральну шкоду в сумі 2550 грн. в межах ліміту страхової відповідальності, яку позивач просить стягнути з відповідача «ОСОБА_4 компанії «АХА Страхування», з відповідача ОСОБА_2 позивач просить стягнути моральну шкоду в сумі 47450 грн.

Відповідно до постанови про закриття кримінальної справи від 26 квітня 2012 року кримінальну справу за участю водія автомобіля НОМЕР_1, провадженням закрито в звязку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України.

У процесі розгляду справи в порядку ст.ст. 27,31 ЦПК України, позивач ОСОБА_1 змінила та уточнила свої позовні вимоги, надавши в судовому засіданні 06 лютого 2014 року після проведеної судово-медичної експертизи (визначення ступеню втрати загальної працездатності у відсотках), відповідно до яких просить стягнути з ПАТ «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» матеріальну шкоду 6200 грн., та моральну шкоду 2550 грн., з відповідача ОСОБА_2 стягнути моральну шкоду 47450 грн., суму відшкодування за втрату професійної працездатності, за період починаючи з 19 грудня 2009 року по 26 грудня 2012 року в розмірі 66120 грн., починаючи з 27 грудня 2012 року за втрату професійної працездатності в відшкодування в сумі 1860 грн. щомісячно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала позов з урахуванням його уточнення та на обґрунтування своїх вимог позивач пояснила, що 19 грудня 2009 року по пр. Перемоги в м. Добропілля Донецької області, біля 18 год. 15 хв., коли вона, як пішохід переходила дорогу сталося ДТП, на неї скоїв наїзд відповідач ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_1. Внаслідок ДТП вона отримала травму, та була госпіталізована до лікарні, з приводу яких вона тривалий час лікувалася, як в лікарнях так і амбулаторно, витрачала грошові кошти на придбання ліків. Вона вважає, що їй заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, але первинна судово-медична експертиза встановила, що їй заподіяно середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, травму хребта їй не було обумовлено.

Всього витрачено на придбання ліків 6200 грн., які вона просить стягнути з ПАТ «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування», як зі страховика, в якому ОСОБА_2 застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Внаслідок ДТП їй було завдано і моральну шкоду, яка відшкодовується незалежно від майнової шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України відшкодовується шкода, заподіяна життю та здоровю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, якою є шкода (в тому числі і моральна шкода), повязана з лікуванням потерпілого, з тимчасовою втратою працездатності потерпілим. Її моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у звязку із каліцтвом при ДТП, так як їй були спричинені тяжкі тілесні пошкодження, як вона вважає. Вона переживала за свій стан здоровя і за своє життя, яке вимушено змінилося, бо вона тривалий час лікувалася і відчувала фізичний біль і душевні страждання, як в момент самої ДТП, так і в період лікування і реабілітації. В межах ліміту, визначеного Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить стягнути з відповідача ПАТ «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» на її користь моральну шкоду, заподіяну їй у розмірі 2550 гривень

Відповідно до постанови про закриття кримінальної справи від 26 квітня 2012 року кримінальну справу за участю водія автомобіля НОМЕР_1, провадженням закрито в звязку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України.

З відповідача ОСОБА_2, який є водієм автомобіля НОМЕР_1, тобто джерела підвищеної небезпеки, в рахунок відшкодування їй моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у звязку з ДТП, оскільки ОСОБА_2 не вибачився перед нею, приймав участь в матеріальній допомозі на придбання ліків в мінімальному розмірі, то просить стягнути з нього 47450 грн.

Позивачці внаслідок ДТП призначено третю групу інвалідності безстроково, та відповідно до судово-медичної експертизи, проведеної за час розгляду цивільної справи в суді, визначено стійку втрату професійної працездатності в розмірі 50%. До отримання травми у ДТП позивачка працювала у ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», тому виходячи за даних експертиз вона втратила заробіток, який обчисляю за період з 19 грудня 2009 року по 26 грудня 2012 року в розмірі 66120 грн., та просить стягнути з 27 грудня 2012 року у розмірі 1860 грн. щомісячно, посилаючись на ст. 119,1197 ЦК України.

Позовні вимоги і додаткові вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_6, діючий на підставі Договору про надання правової допомоги (а.с. 30-32), в межах заявлених до нього вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 47450 грн., позов не визнав і пояснив, що при розгляді кримінальної справи, яка порушена по факту скоєння ДТП, було встановлено, що його вина в скоєнні ДТП відсутня, але він розуміє, що як водій автомобіля є джерелом підвищеної небезпеки. На його думку позивачка грубо порушила ПДР, а саме п. 4 Правил дорожнього руху. Також він розуміє, що позивачці було заподіяно внаслідок ДТП середньої ступеня тяжкості тілесні пошкодження. Крім того, після ДТП він допомагав позивачці в придбанні ліків по мірі можливості, готовий був матеріально допомогти. Так як він застрахував свою цивільно-правову відповідальність і за Полісом передбачено і відшкодування моральної та матеріальної шкоди, він повідомив близьким людям позивачки про ОСОБА_7, а з якої причини позивач не звернулась до його ОСОБА_4 компанії йому не відомо. Також вважає, що він надавав допомогу на придбання ліків, що підтверджується розписками родича позивачки на загальну суму 3500,00 грн., яку просить зарахувати в допомогу позивачці морального плану.

Відповідач ОСОБА_2 вважає, що моральна шкода завищена, він просить знизити розмір моральної шкоди з тієї причини, що в нього на утриманні знаходяться дружина та неповнолітня дочка. Дочка хворіє, необхідні кошти на ліки та проведення діагностики. Також вважає, що в судовому засіданні не доведені позивачем моральні страждання, які б можливо було оцінити в указаному розмірі, які вона просить суд стягнути з нього на її користь. Також просить врахувати, що на час лікування позивача ним в добровільному порядку було надано матеріальну допомогу на придбання ліків, про що в матеріалах справи є розписки. (арк.справи 136-141). Основним моментом також вважає те, що позивачем не надано обґрунтованого розрахунку моральної шкоди, з посиланням, що саме входить моральних збитків на суму 47450 грн.

Відповідно до позовних вимог щодо відшкодування за втратою професійної працездатності, представник позивача також вважає, що вказану шкоду позивачці необхідно стягнути з ОСОБА_5 акціонерного товариства «ОСОБА_4 Компанія «АХА Страхування». Щодо розрахунку не згоден з причини того, що виплати щомісячні повинні бути розраховані з моменту встановлення втрати професійної працездатності, тобто з моменту проведення експертизи на визначення втрати, сума повинна розраховуватися за мінусом пенсії, отриманої внаслідок травми, отриманої по інвалідності після ДТП, необхідно застосувати норми Постанови ПВС №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди » п. 12, розмір відшкодування шкоди, пов'язаної з втратою потерпілим заробітку (його частини) у зв'язку з ушкодженням здоров'я, встановлюється виходячи зі ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, який потерпілий мав до ушкодження здоров'я. При втраті заробітку внаслідок ушкодження здоров'я, пов'язаного з виконанням трудових обов'язків, його відшкодування має провадитися Фондом у вигляді щомісячних страхових виплат, сума яких при одночасному призначенні пенсії по інвалідності у зв'язку з одним і тим самим нещасним випадком (професійним захворюванням) не повинна перевищувати середньомісячного заробітку до ушкодження здоров'я (при цьому визначені раніше розміри щомісячної страхової виплати та пенсії по інвалідності зменшенню не підлягають). Якщо у випадках, передбачених статтями 457, 461 ЦК, у зв'язку з ушкодженням здоров'я потерпілому призначено пенсію або збільшено ту, яку він одержував раніше, розмір відшкодування визначається за відрахуванням із утраченого заробітку відповідно суми призначеної пенсії або суми, на яку її збільшено. Пенсія з інших підстав, призначена потерпілому як до, так і після ушкодження здоров'я, підлягає заліку в частині, яка могла бути призначена йому у зв'язку з цим ушкодженням здоров'я. Визначені таким чином суми відшкодування виплачуються незалежно від одержуваних у наступному потерпілим пенсії, заробітку, доходів, стипендії. Зміна розміру відшкодування на вимогу потерпілого провадиться у випадках і в порядку, передбачених ст. 463 ЦК.

Позивач, представник відповідача просять прийняти їх думку до уваги щодо відшкодування заробітку за втратою професійноїпрацездатності.

Відповідач ОСОБА_3 акціонерне товариство «ОСОБА_4 Компанія «АХА Страхування» в судове засідання не зявились, надав заперечення та прохання про слухання справи за їх відсутності. Позовні вимоги не визнають.

Вислухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали цивільної справи та керуючись правилами статті 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в відсутність представника ОСОБА_5 акціонерного товариства «ОСОБА_4 Компанія «АХА Страхування» по матеріалам, які є в наявності в справі, направивши по місцю знаходження відповідача копію рішення суду для відома.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він колишній зять позивачки. Після ДТП він підтримував та надавав допомогу позивачці, возив до лікарні як в м. Білозерське, так і в Донецьк, та виконував всі доручення позивачки. Дійсно, відповідач ОСОБА_2 надавав допомогу на придбання ліків, передавав йому або грошові кошти, або ліки, про що він писав розписки про отримання.

Вислухавши позивача, відповідача, представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. ОСОБА_7 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

У судовому засіданні встановлено, що 19 грудня 2009 року по пр. Перемоги в м. Добропілля Донецької області, біля 18 год. 15 хв., позивач ОСОБА_1, як пішохід переходила дорогу та сталося ДТП, на неї скоїв наїзд відповідач ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_1. Внаслідок ДТП позивач отримала травму, та була госпіталізована до лікарні. Внаслідок ДТП ОСОБА_1 відповідно до судово-медичної експертизи заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження: перелом лівої гомілки з відривом головки малогомілкової кістки, оскольчастого перелому головки малогомілкової кістки зі зміщенням, косого осколкових перелому діафіза великогомілкової кістки на межі верхньої третини і середньої третини зі зміщенням, перелому верхньої гілки правої лобкової кістки і правої сідничної кістки, які утворилися, від дії тупих предметів, якими могли бути виступаючі частини легкового автомобіля і асфальтного покриття за умови ДТП.

Відповідно до довідок:

- МСЕК №039350 від 23 квітня 2010 року ОСОБА_1 було первинно встановлено другу групу інвалідності, після ДТП, патологія кістково-мязової системи;

- МСЕК № 379049 від 22 квітня 2011 року ОСОБА_1 при переглянуто та встановлено третю групу інвалідності, після ДТП, загальне захворювання;

- МСЕК № 281223 від 25 квітня 2012 року ОСОБА_1 було переглянуто та встановлено третю групу інвалідності безстроково по зальному захворюванню.

Як вбачається з постанови про закриття кримінальної справи від 26 квітня 2012 року кримінальну справу за участю водія автомобіля НОМЕР_1, провадженням закрито в звязку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України. За час досудового слідства проведені всі необхідні експертизи, в тому числі судово-медична експертиза відносно потерпілої ОСОБА_1, судово-автотехнічна експертиза.

Доводи позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні, що їй в результаті ДТП були спричинені тяжкі тілесні пошкодження, суд не приймає до уваги, як безпідставні, бо відповідно до матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачці внаслідок ДТП заподіяно середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, що підтверджується матеріалами цивільної справи, де визначено, що ОСОБА_1 внаслідок ДТП заподіяно середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

ОСОБА_7 ст. 61 ч.4 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене, та відповідно до матеріалів цивільної справи, суд виходить з обставин дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої мало місце заподіяння потерпілій ОСОБА_1 тілесних пошкоджень середнього ступеню тяжкості, що не підлягає доказуванню у даному процесі, бо достовірно підтверджується постановою про закриття кримінальної справи від 26 квітня 2012 року, що саме водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при визначених обставинах скоїв наїзд на потерпілу, і хоча в діях відповідача ОСОБА_2 відсутній склад злочину в скоєнні ДТП за участю потерпілої ОСОБА_1, але відповідач є володільцем джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до приписів ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

ОСОБА_7 пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 6 від 27.03.1992 року з відповідними доповненнями та змінами, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав ( договору оренди, довіреності тощо ).

За приписами ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 був водієм автомобілю НОМЕР_1, яким він правомірно керував під час скоєння ДТП 19 грудня 2009 року.

Як вбачається з копії ОСОБА_7 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВВ/9682428 від 29 вересня 2009 року між страховиком ПАТ «СК «АХА Страхування» (правонаступник АТ «СК «АХА Страхування», попередня назва ЗАТ «СК «Український ОСОБА_4» та страхувальником ОСОБА_2 було укладено договір строком на 12 місяців про страхування цивільно-правової відповідальності, застрахованим транспортним засобом за цим полісом був зазначений автомобіль НОМЕР_2 (арк. справи 52).

Відповідно до вказаного ОСОБА_7 страховик забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоровю та майну (на одного потерпілого) під час ДТП, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу, та внаслідок цієї пригоди настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована.

Твердження представника відповідача ПАТ «СК «АХА Страхування» в запереченнях відзиві на позовну заяву, наданих в письмовому вигляді і долучених до матеріалів цивільної справи про відшкодування шкоди ОСОБА_1, що позивачка передчасно предявила до страховика позовні вимоги в суді, не звертаючись безпосередньо у страхову компанію із заявою і документами, що передбачено ст. 35 Закону № 1961-1У і що це є підставою для відмови позивачці у задоволенні її позовних вимог, є хибними, оскільки Конституцією України гарантовано право кожного громадянина на звернення до суду за захистом його порушеного або невизнанного права. Вказані правовідносини не передбачають обовязкового досудового вирішення спору, а тому вимоги позивачки до ПАТ «СК «АХА Страхування», як страховика, є обґрунтованими.

ОСОБА_7 зі ст. 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-1У, в редакції, що діяла на момент ДТП, обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та /або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

За змістом Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та статті 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується в судовому порядку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням ).

ОСОБА_7 статті 9 Закону України № 1961-1У «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обовязковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобовязаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти.

ОСОБА_7 № ВВ/9682428 від 29 вересня 2009 року, обовязковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25500 гривень на одного потерпілого, обовязковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих, становить 51000 гривень на одного потерпілого, що відповідає розміру ліміту , визначеному у статті 9 Закону № 1961-1У.

Позивачем заявлені вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної її здоровю у звязку із лікуванням на суму 6200,00 грн., яка підтверджується квитанціями на придбання ліків (а.с. 21-24), але в судовому засіданні при вивченні матеріалів цивільної справи визначено квитанцію (арк.справи 23) на суму 800 грн. підстава сплати «добровольное пожертвование», яка не може бути задоволена, тому на вказану суму матеріальну шкоду необхідно вирахувати з загальної суми матеріальної шкоди. Позов заявлений в межах ліміту цивільно-правової відповідальності страховика, а тому вимоги заявлені обґрунтовані до відповідача ОСОБА_3 акціонерне товариство «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» за відрахуванням 800 грн., і підлягає до стягнення сума 5400,00 грн.

ОСОБА_7 ст. 23 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-1У, шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), повязана з лікуванням потерпілого, з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, зі стійкою втратою працездатності потерпілого, із смертю потерпілого.

Щодо заявлених вимог позивачкою ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, суд виходить із заявлених вимог до обох відповідачів і їх обґрунтування позивачем, яка зазначає, що їй завдано моральну шкоду: 1) у звязку з ушкодженням здоровя; 2) у звязку зі скоєнням відповідачем ОСОБА_2, як джерела підвищеної небезпеки відносно неї дій, які заподіяли ушкодження здоровю, 3) тривалий реабілітаційний період часу, який був необхідний для відновлення здоровя позивача, внаслідок отриманих травм від ДТП.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя;

2) у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку зі знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

З огляду на вищевикладені обставини позивачем, досліджені матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивач зазнала душевні страждання у звязку з ушкодженням її здоровя, внаслідок ДТП.

Так, судом встановлено, що внаслідок ДТП, що мала місце 19 грудня 2009 року приблизно біля 18.15 год., при якому позивача було збито автомобілем, під керуванням ОСОБА_2, вона перетерпіла страх та фізичну біль, нею були отримані чисельні тілесні пошкодження, які віднесені до тілесних пошкоджень середньої тяжкості, що потребували тривалого лікування та реабілітування. Характер цих пошкоджень, таких як переломи кінцівок, правої лобкової кістки і правої сідничної кістки, неможливість самостійного пересування та необхідність в додатковому догляді тривалий час, користування мильницями, що безумовно, викликали у потерпілої фізичну біль та душевні страждання. Потерпіла немолода особа, яка стала інвалідом, і повинна була просити інших осіб, щоб доглядали за нею, що змінило її життєвий уклад та спосіб життя.

Внаслідок пошкодження здоровя позивачки змінилися її плани та повсякденний спосіб життя, вона не могла тривалий час працювати, займатися улюбленими справами, постійно лікувалася і лікується до теперішнього часу, відновлюючи свій стан здоровя, що визиває в неї моральні страждання.

Враховуючи характер скоєного ДТП, що відповідно до постанови про закриття кримінальної справи від 26 квітня 2012 року кримінальну справу за участю водія автомобіля НОМЕР_1, провадженням закрито в звязку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, та враховуючи глибину душевних страждань позивачки із-за пошкодженого здоровя внаслідок ДТП, та вимоги позивача, суд вважає за необхідне визначити грошову суму в відшкодування завданої моральної шкоди позивачці за цими підставами у розмірі 2550,00 грн. з відповідача ОСОБА_5 акціонерне товариство «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування»

Відповідно відшкодування моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, в сумі 5000,00 грн., бо суд вважає, що вказана сума охоплює розмір відшкодування моральної шкоди позивачці. Визначаючи розмір суми морального збитку з відповідача ОСОБА_2, суд виходить з розміру позовних вимог позивача, ступеня порушень його життєвих зв'язків внаслідок отриманих травм після ДТП, та відсутності вини ОСОБА_2 в скоєному злочині, передбаченому ст. 286 ч. 1 КК України, враховуючи той факт, що відповідач володіє та експлуатує джерело підвищеної небезпеки, та відповідно до ст. 1193 ч. 4 ЦК України, той факт, що суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданою фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Відповідно до наданих документів відповідач є єдиним кормильцем в сімї, на його утриманні знаходиться дружина, яка не працює з приводу догляду за дочкою ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка знаходиться на «Д»-обліку з вродженими вадами серця, потребує додаткового догляду матері (відповідно до довідки Комунального закладу «Добропільський центр первинної медико-санітарно допомоги» від 03 березня 2014 року № 213), звільнена від фізичних навантажень, також довідки про стан здоровя відповідача. (арк.справи 126-135).

Суд критично оцінює пояснення відповідача та представника відповідача в частині врахування факту надання позивачем на час лікування позивача після ДТП в добровільному порядку матеріальної допомоги на придбання ліків, про що в матеріалах справи є розписки. (арк.справи 136-141), і зарахування вказаної суми біля 3500,00 грн. до відшкодування моральної шкоди позивачеві, бо як в самих розписках оговорено придбання ліків та надання матеріальної шкоди, так і в судовому засіданні позивачем та представником відповідача не заперечувалось того факту, що вказана допомога була матеріальною, тому вказану суму неможливо зарахувати до відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до стягнення суми відшкодування за втрату позивачем ОСОБА_1 втрати професійної працездатності, суд приходить до наступного:

Відповідно до ст.1195 ч.1 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі, зобовязана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати,викликані необхідністю посиленого харчування,санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування стороннього догляду тощо.

Стаття 1197 ч.1 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоровя заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоровя, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності-загальної працездатності.

Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоровя або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоровя .Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до вимог ст. 1202 ч.1 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 11, 12, 18, 19, 22 Постанови № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» із наступними змінами при заподіянні каліцтва або іншого ушкодження здоров'я організація чи громадянин, відповідальні за шкоду, зобов'язані відшкодувати потерпілому заробіток (доходи від трудової діяльності), втрачений ним внаслідок викликаної цим втрати або зменшення працездатності, а також відшкодувати викликані ушкодженням здоров'я додаткові витрати на посилене харчування, протезування, сторонній нагляд тощо.

Розмір відшкодування шкоди, пов'язаної з втратою потерпілим заробітку або зменшення його у зв'язку з каліцтвом, встановлюється в процентах до цього заробітку, що відповідають ступеню втрати ним професійної працездатності. Коли протягом 24 місяців, які передували ушкодженню здоров'я, потерпілий не мав певних джерел доходів, розмір відшкодування визначається, виходячи із встановленого законом мінімального розміру заробітної плати.

Встановлення групи інвалідності потерпілих, причини і часу її виникнення провадиться в усіх випадках медико-соціальними експертними комісіями МСЕК. Ступінь втрати професійної працездатності (у процентах), потребу в додаткових видах допомоги визначають: МСЕК якщо шкода була заподіяна у зв'язку з виконанням працівником трудових обов'язків (в тому числі на шляху до роботи і з роботи); судово-медичною експертизою в решті випадків.

На підставі ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14 червня 2013 року проведено судово-медичну експертизу, відповідно до висновку №569 від 27 листопада 2013 року встановлено: «При дорожньо-транспортній події 19 грудня 2009 року ОСОБА_1 були заподіяні наступні тілесні ушкодження: компресійний перелом тіл 4-5 грудних хребців без неврологічних порушень, перелом лонної і сідничої кісток справа, закритий перелом правої великогомілкової кістки із зміщенням, відламковий перелом голівки правої малогомілкової кістки із зміщенням, відламковий перелом лівої малогомілкової кістки із зміщенням, ушкодження наружньо-бічних звязок лівого колінного суглоба. У звязку з наслідками вказаної травми ОСОБА_1 з квітня 2010 року визнано інвалідок (2010 рік друга група, 2011 рік третя група, 2012 рік третя група безстроково).

Нині у ОСОБА_1 є наслідки травми, отриманої при дорожньо-транспортній події 19 грудня 2009 року у вигляді зрощеного компресійного перелому тіл 4-5 го грудних хребців з клиновидною деформацією їх, з вертебральним, мязово-тонічним, больовим синдромами, значним порушенням статико динамічної функції хребта, зрощених переломів кісток тазу і обох гомілок, застарілого ушкодження сумочно-звязкового апарату правого колінного суглоба з вираженою нестабільністю і різким порушенням статодинамічної функції, деформуючого артрозу обох колінних суглобів 2 ст. і згідно п. 10.4 Додатків до «Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року стійка втрата її професійної працездатності складає 50%(пятдесят).(арк.справи 105-110)

З судово-медичною експертизи від 27 листопада 2013 року вбачається, що ОСОБА_1 встановлено стійку втрату професійної працездатності 50 %. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 18 в Постанові № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» із наступними змінами, Встановлення групи інвалідності потерпілих, причини і часу її виникнення провадиться в усіх випадках медико-соціальними експертними комісіями МСЕК. Ступінь втрати професійної працездатності (у процентах), потребу в додаткових видах допомоги визначають: МСЕК якщо шкода була заподіяна у зв'язку з виконанням працівником трудових обов'язків (в тому числі на шляху до роботи і з роботи); судово-медичною експертизою в решті випадків.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що суми відшкодування за втратою професійної працездатності, повинні стягуватись на користь ОСОБА_1 з 27 листопада 2013 року, тобто з дня проведення судово-медичної експертизи на встановлення процентного співвідношення - 50% стійкої втрати професійної працездатності. (арк.справи 110)

Як вбачається зі ст. 1197 ЦК України, Розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоровя заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоровя, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності загальної працездатності.

Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоровю або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров?я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п?ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п?ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Ч. 3 вказаної статті передбачає, що якщо потерпілий на момент завдання йому шкоди не працював, його середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється, за його бажанням, виходячи з його заробітку до звільнення або звичайного розміру заробітної плати працівника його кваліфікації у цій місцевості.

З копії трудової книжки позивачки ОСОБА_1 вбачається, що вона працювала на час ДТП - 19 грудня 2009 року на ЦЗФ «Добропільська» в/о «Добропіллявугілля» в якості бункерувальника, яке було реорганізовано ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», була звільнена 24 квітня 2010 року за власним бажанням у звязку з переходом на пенсію по віку, на підставі ст. 38 КЗпП України. (арк.справи 161-163)

На даний час позивач ОСОБА_1 не працює, основним джерелом її доходів є пенсія по інвалідності внаслідок ДТП. Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_1 (арк.справи 166) від 09 квітня 2014 року за вих№04/1114 за місцем роботи ПАТ «ДТЕК Добропільське ЦЗФ», за дванадцять місяців до 19 грудня 2009 року, що передувало факту ДТП, тобто ушкодженню здоровя (втрата працездатності внаслідок каліцтва) складає 19057,39 гр. (середньомісячний заробіток складає за дванадцять місяців 1588,16 грн., за три календарні місяці роботи 1277,98 грн.). Мінімальна заробітна плата за грудень 2009 року складає 744,00 грн. х 5 = 3720,00 грн. (п"ятикратний розмір мінімальної заробітної плати). Суд вважає, що необхідно брати до уваги при обчисленні розміру втрати ОСОБА_1 працездатності внаслідок каліцтва, отриманого від ДТП 19 грудня 2009 року п?ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, як обумовлено в ст. 1197 ч. 2 ЦК України, бо середньомісячний заробіток за дванадцять місяців та за три календарні місяці за місцем роботи ОСОБА_1 до каліцтва (до 19 грудня 2009 грудня) є меншими від п?ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до висновку експерта № 569 від 27 листопада 2013 року (арк.справи 80-85) встановлено стійку втрату професійної працездатності позивачки ОСОБА_1 і яка складає 50%.

Виходячи, з вищевикладеного, суд вважає, що необхідно стягнути в відшкодування втрати працездатності внаслідок каліцтва позивачці ОСОБА_1 з 27 листопада 2013 року, з моменту встановлення стійкої втрати професійної працездатності, з урахуванням п?ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що передували ушкодженню здоровя.

ОСОБА_7 до розрахунку та відповідно до ст. 1197 ч. 2,3 ЦК України, суд не погоджується з розрахунком, які уточнила ОСОБА_1 після проведення експертизи за ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2013 року. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» з 01 листопада 2009 року по 31 грудня 2009 року встановлено розмір мінімальної заробітної плати в сумі 744,00 грн.

Розрахунок розміру втраченого ОСОБА_1 заробітку, що підлягає відшкодуванню: 3720,00 грн.(п?ятикратний розмір мінімальної заробітної плати) х 50% = 1860,00 грн. : 31= 60,00 грн. (один день).

Листопад 2013 року (27,28,29,30) - 4 дня х 60,00 грн. = 240,00 грн.

Грудень 2013 року - 1860,00 грн.

Січень 2014 року 1860,00 грн.

Лютий 2014 року 1860,00 грн.

Березень 2004 року 1860,00 грн.

Квітень 2014 року (01 15) 15 днів х 60,00 грн. = 900,00 грн.

Всього за період з 27 листопада 2013 року (висновок експерта №569) до винесення рішення 15 квітня 2014 року 8580,00 грн., і в подальшому щомісячно по 1860,00 грн., починаючи з 16 квітня 2014 року і до відновлення здоровя ОСОБА_1

Суд критично оцінює пояснення представника відповідача щодо застосування Постанови ПВС №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди » п. 12, а саме те, що необхідно застосувати при обчисленні суми втрати стійкої працездатності за відрахуванням із утраченого заробітку відповідної суми призначеної пенсії або суми, на яку її збільшено. Пенсія з інших підстав, призначена потерпілому як до, так і після ушкодження здоров'я, підлягає заліку в частині, яка могла бути призначена йому у зв'язку з цим ушкодженням здоров'я. Вказані норми застосовуються до ст. ст. 457, 461 ЦК України (в редакції 1963 року). Інші статті не обговорені в Постанов ПВС України , відповідно до ст. 450 ЦК України (в редакції 1963 року), яка передбачає відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, в Постанові Пленуму ВС України не обумовлено, тому суд не може відрахувати із утраченого заробітку відповідної суми призначеної пенсії або суми, на яку її збільшено.

Також суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_5 акціонерного товариства «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» судові витрати судовий збір відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідачів на користь держави, відповідно до задоволених вимог, а саме стягнути з ОСОБА_5 акціонерного товариства «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування», ОСОБА_2 - за часткове задоволення позовних вимог (матеріальної та моральної шкоди).

Керуючись ст.ст. 88, 209, 212-215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 1166,1167,1187, 1192, 1194,1195,1197 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 акціонерне товариство «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, та відшкодування суми втрати професійної працездатності, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 акціонерного товариства «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» на користь ОСОБА_1 в відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5400 (пять тисяч чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 акціонерного товариства «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» на користь ОСОБА_1 в відшкодування моральної шкоди в сумі 2550 (дві тисячі пятсот пятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ід.номер НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1 в відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 (пять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ід.номер НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1 заробіток, втрачений внаслідок втрати професійної працездатності в розмірі 50%, за період з 27 листопада 2013 року по 15 квітня 2014 року в сумі 8580,00 (вісім тисяч пятсот вісімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ід.номер НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1 заробіток, втрачений внаслідок втрати професійної працездатності в сумі 1860 (одна тисяча вісімсот шістдесят) гривень 00 коп. щомісячно, починаючи з 16 квітня 2014 року і до відновлення здоровя.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ід.номер НОМЕР_3, на користь держави судові витрати в вигляді судового збору відповідно до задоволених моральної шкоди та сум відшкодування втраченого заробітку, в сумі 243,60 грн. та 243,60 грн., а всього до стягнення 487,20 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 акціонерного товариства «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» на користь держави судові витрати в вигляді судового збору відповідно до задоволених моральної шкоди та матеріальної шкоди, в сумі 243,60 грн. та 243,60 грн., а всього до стягнення 487,20 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

В інших позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в Апеляційний суд Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання повної копії рішення суду.

Складено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя С.О.Діденко

Рішення у справі може бути оскаржено лише в частині дій суду щодо відновлення втраченого провадження в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Корнєєва

19.06.2017