Справа № 360/2428/16-ц Головуючий у І інстанції Унятицький Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/3090/17 Доповідач у 2 інстанції Білоконь О. В.
Категорія 26 08.06.2017
УХВАЛА

Іменем України

08 червня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого судді - Білоконь О.В.,

суддів: Голуб С.А., Савченка С.І.,

при секретарі Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 19 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики , -

встановила:

В грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на таке.

08 грудня 2015 року позичив відповідачу ОСОБА_2 150 000 доларів США на строк до 11 грудня 2015 року.

В зазначений строк відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав і грошові кошти, взяті в борг, не повернув.

З огляду на викладене, позивач просив стягнути з нього на його користь борг в сумі 150 000 доларів США, що в еквіваленті складає 3 940 014,9 гривень та понесенні судові витрати.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 19 квітня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики в сумі 4026743 гривні 85 копійок та судові витрати в розмірі 6890 гривень.

Не погодившись з рішення суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду з підстав його незаконності та необґрунтованості, порушення судом норм матеріального та процесуального права, за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що суд дійшов невірних висновків про те, що предметом договору позики були долари США. Так, ОСОБА_2 дійсно писав надану позивачем розписку, яка підтверджувала той факт, що він позичив у ОСОБА_3 150 000 доларів. Однак, насправді відповідач узяв у борг у позивача вказану суму грошових коштів у іншій валюті - у ямайських доларах, а не в доларах США.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду відповідає з наступних підстав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підставі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом першої інстанції встановлено, що між 08 грудня 2015 року між сторонами укладено договір позики грошових коштів, на підтвердження чого надано розписку, з тексту якої вбачається, що ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_3 150 000 доларів на строк до 11 грудня 2015 року ( а.с.6).

В зазначений строк відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав і грошові кошти не повернув.

Обставини, визнані сторонами, згідно із ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Факт написання розписки саме відповідачем не заперечується та стверджується позивачем, тому ця обставина в силу вимог ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Разом з тим умовами договору позики, укладеного між сторонами, не визначено, якої саме іноземної держави валюту - долар бралась у борг.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що предметом даного договору позики були грошові кошти у валюті долари США.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки долари США найбільш розповсюджена валюта у сфері кредитних відносин між фізичними особами , а ямайський долар не перебував у вільному обігу на території України на день укладення договору позики між сторонами.

Зокрема, як вбачається з Класифікатора іноземних валют та банківських металів, затверджених постановою правління Національного банку України 4 лютого 1998 року № 34 з наступними змінами, лише з 4 травня 2016 року ( тобто після укладення між сторонами договору позики) ямайський долар зазначено як конвертовану валюту, яка широко не використовується для здійснення платежів за міжнародними операціями.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Відповідач, посилаючись на отримання за договором позики саме ямайських доларів, не надав доказів про те, що у позивача були в наявності 150000 ямайських доларів перед укладенням договору позики; що відповідач використав отримані за договором позики ямайські долари, що перетинав кордон держави Ямайка і декларував ці кошти, а також, на які цілі відповідачеві потрібно була саме така валюта.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач є почесним консулом Республіки Коморські острови в м. Києві, і у зв»язку з його професійною діяльністю йому потрібні були саме ямайські долари, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки валютою Коморських островів слугує коморський франк, а не ямайський долар.

Також матеріали справи не містять доказів про те, що відповідач частково повертав суму позики саме у валюті грошового зобов»язання - ямайських доларах.

Отже, висновок суду про те, що відповідач позичив і не повернув позивачеві грошові кошти у розмірі 150000 доларів США, чим прострочив виконання грошового зобов'язання, ґрунтується на матеріалах справи.

За таких обставин суд дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог у розмірі 4026743 гривні 85 копійок, перерахувавши вказану суму доларів США до гривні за офіційним курсом валют станом на дату ухвалення судового рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 19 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді :