Справа № 487/5794/16-ц
Провадження № 2/487/393/17
РІШЕННЯ

Іменем України

23.05.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Щербини С.В., при секретарі Ігнатьєві А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третіх осіб - виконавчого комітету Миколаївської міської ради, Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про заборону здійснення будівництва, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про заборону вчинення будівництва, в обґрунтування якого зазначила наступне. Вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1. Відповідач є власником житлового будинку літ. А у цьому ж домоволодінні з його реєстрацією по АДРЕСА_1 , який розташований на двох земельних ділянках площами відповідно 135 та 150 кв.м. Ці будинки знаходяться на землі, яка є комунальною власністю Миколаївської міської ради в межах квартальної забудови житлових будинків за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває у довгостроковій оренді за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. В 2016 році відповідач без узгодження з власником землі та затвердженої проектної документації на земельній ділянці, яка знаходиться у його праві користуванні, подав до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області декларацію про початок виконання будівельних робіт «Про реконструкцію сарая літ. А під літню кухню по АДРЕСА_1 у м. Миколаєві». Подальшою забудовою своєї літньої кухні відповідач спричинить порушення її прав як власника будинку. Окрім цього, встановлена відповідачем відстань між її наявною та його проектною, будівлями буде порушувати і інші вимоги до забудов, та їх розміщень, санітарні, технічні протипожежні.

В подальшому позивач подала уточнену позовну заяву за резолютивною частиною та остаточно просила заборонити відповідачу здійснювати подальше будівництво та зобов'язати його ліквідувати фундамент розпочатого будівництва, посилаючись на те, що подальша забудова літньої кухні спричинить їй невідворотні значні збитки у вигляді монтування даху та перекриттям його покрівлею, її край буде безпосередньо змонтований біля стіни її будинку. Водовідливи стануть причиною замокань її житла, його поступове руйнування та загалом до непридатності до проживання. Встановлена відповідачем відстань межі між її наявною та проектною, будівлями буде порушувати і інші вимоги до забудови,та її розміщень, санітарні, технічні, протипожежні. Вважає, що відповідач для подальшого будівництва повинен звернутися до Миколаївської міської ради та управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради для отримання дозволу відведення земельної ділянки під будівництво, отримання дозволу на будівництво, представивши робочий проект проведення забудови та надавши до вказаних органів відповідні, встановлені законодавством, узгодження та дозволи, узгодити вказане будівництво відповідно до норм ДБН діючих на поточний час.

У судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні не визнав позовні вимоги позивача, надавши письмові заперечення, згідно з якими вважає, що з боку відповідача немає ніяких порушень діючого будівельного і містобудівного законодавства, в обґрунтування зазначив наступне. На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 16.06.2006 р. виконавчим комітетом Миколаївської міської ради, та зареєстрованого Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_2 є власником житлових та нежитлових приміщень, які розташовані за адресою: м. Миколаїв, АДРЕСА_1 у м. Миколаєві, які він придбав ще у 90-ті роки, в тому числі сараю (літ.Л). Влітку 2016 року позивач зробила вимощення біля стіни свого будинку завширшки 60 см, фактично зменшивши площу сараю (літ.А) на 5.2 кв.м, з 36.1 кв.м до 30,9 кв.м. Оскільки вказаний сарай (літ. Л) знаходився в аварійному стані, в 2016 році відповідач почав готувати документи з реконструкції вказаного сараю під літню кухню в межах його площі, звернувшись з декларацією про початок виконання будівельних робіт до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області. В цей час позивач звернулася до вказаної установи зі скаргою про порушення з боку відповідача при виконанні реконструкції сараю. Виходом на місце інспектором, після ознайомлення з правовстановлюючими документами та зробленими замірами, складено акт, відповідно до якого з боку відповідача відсутні будь-які порушення вимог містобудівного законодавства. Посилання позивача про те, що реконструкція сараю є новим будівництвом та порушення розміру сараю є безпідставними, оскільки не підтверджено ніякими доказами, а твердження про порушення майнових прав позивача - припущенням, оскільки на даний час такі порушення відсутні.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Миколаївської міської ради до судового засідання не з'явився, надав до суду клопотання, просив слухати справу за відсутності представника, а рішення прийняти на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи - Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області надав до суду клопотання, просив слухати справу за відсутності представника управління на підставі наявних матеріалів у справі.

Представник третьої особи - Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради усудове засідання не з'явився без повідомлення причин неявки, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1, будинок, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 31.01.2012 року.

ОСОБА_2 належать: на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1, на праві користуванні - земельні ділянки розміром відповідно 0,0135 та 0,015 га, які зхаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно.

22.09.2016 року ОСОБА_2 подав до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області декларацію про початок виконання будівельних робіт: «Реконструкція сараю (літ. Л), під літню кухню, по АДРЕСА_1».

Згідно з інформацією, яка вказана у Декларації, площа забудови складає 36,10 кв.м, загальна площа - 25,81 кв.м, основна площа - 21,94 кв.м, поверховість - І.

Відповідно до даних технічного паспорта, виготовленого станом на 05.02.2016 року ТОВ «Міжрегіональний сервіс-центр технічної інвентаризації», сарай побудований в 1970 році, має площу 36,1 кв.м.

Позивач ОСОБА_1 неодноразово зверталася до виконавчого комітету Миколаївської міської ради, Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області з проханням проведення перевірки додержання вимог містобудівного законодавства за адресою: АДРЕСА_1 у м. Миколаєві та з питань законності будівництва на земельній ділянці, що підтверджується повідомленнями - відповідями цих органів та установ, які містяться в матеріалах справи.

11.10.2016 року головним інспектором будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Поляковим Є.Ю. було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил ОСОБА_2 при реконструкції сараю літ. Л під літню кухню по АДРЕСА_1 у м. Миколаєві, результати якої викладено у відповідному акті. Відповідно до вказаного акта за результатами перевірки встановлено, що згідно з даними, наведених у декларації про початок виконання будівельних робіт будівельні роботи виконуються без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаментів будівлі у плані відповідно до ч.4 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Об'єкт реконструкції має наступні показники: загальна площа 25,81 кв.м, основна площа 21,94 кв.м, площа забудови 36,10, поверховість - 1 поверх. На момент виходу на місце будівельні роботи не виконуються, станом на 11.10.2016 виконані роботи з влаштування траншеї під фундамент. Згідно зроблених замірів, під час перевірки, площа забудови відповідає прийнятим проектним рішенням ФОП ОСОБА_4 та розмірам наведеним у технічному паспорті, виготовленого станом на 05.02.2016 р. ТОВ «Міжрегіональний сервіс-центр технічної інвентаризації», інвентаризаційна справа №673.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

У силу ч. 1 ст. 376 ЦК України, - житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм та правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення перебудови є неможливим або особа, яка здійснила будівництво відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила будівництво.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК).

Таким чином, посилання позивача про намір відповідача побудувати нове нерухоме майно - літню кухню з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил, в тому числі з відступом від визначених розмірів у сторону збільшення по ширині та довжині є безпідставними, оскільки спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Твердження позивача про порушення її майнових прав у разі подальшої забудови літньої кухні є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують вказані позивачем обставини.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що вимоги позивача про заборону здійснення подальшого будівництва та зобов'язання останнього ліквідувати фундамент розпочатого будівництва є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 212-215 ЦПК України, ст.376 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третіх осіб - виконавчого комітету Миколаївської міської ради, Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про заборону здійснення будівництва - відмовити.

Рішення набирає законної сили через 10 днів після його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк і порядок, встановлений ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя С.В.Щербина