_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7489/16-ц
Провадження № 2/520/5520/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2017 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

Публічного Акціонерного товариства „Дельта Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Встановив,

ПАТ „Дельта Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» в червні 2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 і ОСОБА_2 і просив суд постановити рішення, яким стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором №96014, укладений 14 червня 2011 року між ПАТ «Астра Банк» і ОСОБА_1 в сумі 115826,99 грн, стверджуючи, що відповідачі не виконали свої зобовязання за кредитним договором і договором поруки. До судового засідання представник позивача не зявився, надав заяву про вирішення спору за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_1 позов не визнав.

Відповідач ОСОБА_2 до сьогоднішнього судового засідання не зявився, в минулих судових засіданнях позов не визнавав і посилався на припинення договору поруки.

Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне:

14 червня 2011 року ПАТ «Астра Банк» і ОСОБА_1 уклали кредитний договір №96014, за умовами якого ОСОБА_1 надавався кредит на споживчі потреби (купівлю автомобіля) у сумі 74610 грн. ОСОБА_1 зобовязалась повернути всю суму кредиту до 14.06.2016 року та сплачувати щомісяця відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 5,5% річних. У якості забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 за кредитним договором №96014 ПАТ «Астра Банк» і ОСОБА_2 уклали 14.06.2011 року договір поруки, за умовами якого ОСОБА_2 зобовязався відповідати за виконання позичальником усіх зобовязань перед кредитором у повному обсязі.

02 грудня 2013 року ПАТ «Астра Банк» і ПАТ «Дельта Банк» уклали договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за умовами якого у відповідності до вимог ст.512 - 519 ЦК України ПАТ «Астра Банк» відступив, а ПАТ «Дельта-Банк» прийняв право вимоги за кредитними договорами (в тому числі і за договором №№96014 від 14.06.2011 року) .

В позовній заяві ПАТ «Дельта Банк» стверджує, що Банк свої зобовязання за договором кредиту виконав і надав відповідачці кредитні кошти у розмірі і строки, визначені умовами кредитного договору, що позичальник ОСОБА_1 зобовязання за договором щодо повернення кредитних коштів і сплати відсотків за користування кредитом не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість на суму 115826,99 грн, де 33539,64 грн борг за тілом кредиту, 1384,32 грн борг за відсотками, 9147,19 грн борг за комісією, 71755,84 грн пеня за порушення умов договору. ПАТ «Дельта Банк» , посилаючись на положення ст.554 ЦК України, вимагає стягнути суму заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку з позичальника і поручителя.

Представник відповідача ОСОБА_1, не визнаючи позов, посилався на недоведеність позовних вимог: позивач не надав належних доказів повідомлення позичальника про відступлення ПАТ «Астра Банк» права вимоги за кредитним договором, відсутні належні докази відступлення права вимоги за спірним кредитним договором, розрахунок суми боргу не є обґрунтованим.

Дослідивши надані сторонами письмові докази суд дійшов висновку, що позов ПАТ «Дельта Банк» не підлягає задоволенню з наступних правових підстав:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

В силу ч. 2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні. Відповідно до загального порядку зміни кредитора у зобовязанні, визначеного ч. 2 ст. 516, ч. 2 ст. 517 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

П.7.7 Договору купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.2013 року передбачено зобов»язання ПАТ «Дельта Банк» надіслати кожному позичальнику повідомлення про відступлення права вимоги, що стосується кредитного договору, стороною якого є такий позичальник, в порядку, встановленому чинним законодавством, та надіслати кожній особі, що надає забезпечення, повідомлення про відступлення права вимоги.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього кодексу.

У даному випадку позивач не надав письмових доказів щодо повідомлення боржника про зміну кредитора. Тому суд розглядає дану ситуацію як прострочення кредитора, яке тягне наслідки за ч. 4 ст. 613 ЦК України і боржник за грошовим зобовязанням не сплачує відсотки за час прострочення кредитора. Крім того, суд враховує вимоги ч. 4 ст. 612 ЦК України, що прострочення боржника не настає, якщо зобовязання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Суд погоджується з доводами відповідачевої сторони, що документами, доданими до позову, не доведений факт отримання відповідачем як позичальником кредитних коштів відповідно до умов договору, відсутні первинні бухгалтерські документи відносно видачі кредиту та його часткового погашення; відсутні належні докази, які підтверджують, що на момент переходу прав за кредитним договором на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги у банку, а потім і у цесіонарія право вимоги до відповідача, саме у тому обсязі та на умовах, які зазначені у позові, що відповідачі повідомлені про заміну кредитора у кредитному зобовязанні, відсутній належний розрахунок заборгованості відповідача за договором кредиту.

Згідно ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК та ч. 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, виходячи з принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, суд позбавлений можливості самостійного витребування та збирання доказів по справі, та надання оцінки обсягу доказів, який би був достатній для задоволення вимог позивача.

Представник позивача до суду не зявився, надав заяву про вирішення спору за його відсутності, тому суд позбавлений надати позивачевій стороні розяснення про необхідність надання доказів, які б підтверджували наявність права вимоги у нього по вищевказаному кредитному договору та договору поруки.

Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив

Позов Публічного Акціонерного товариства „Дельта Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд через Київський райсуд м. Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.