Провадження № 2/470/123/17
Справа № 470/283/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року смт Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Міщенка Г.В.,

при секретарі Шелестюк І.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В позовній заяві зазначив, що 10 лютого 2012 року помер його брат, ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина на дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,06 га та 8,00 га, що розташовані в межах території Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області та належали померлому на підставі Державних актів на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 443188 та серії ЯЕ № 443187 від 15 грудня 2009 року відповідно. Відповідачі по справі прийняли спадщину, отримавши свідоцтва, проте, він не зміг у строк, встановлений законом звернутися до нотаріальної контори, оскільки мав на утриманні дружину та двох малолітніх дітей, а згодом був призваний на військову службу і відбував покарання в місцях позбавлення волі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав, а його представник за договором ОСОБА_2 вважала, що позов підлягає задоволенню.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заперечували проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні докази, допитавши свідка, доходить такого.

Судом встановлено, що 10 лютого 2012 року помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії I-ФП № 153453, виданого виконавчим комітетом Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області 20 лютого 2012 року ( а. с. 8 ).

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,06 га та 8,00 га, що розташовані в межах території Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області та належали померлому на підставі Державних актів на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 443188 та серії ЯЕ № 443187 від 15 грудня 2009 року ( а. с. 9, 10 ).

У відповідності з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або уповноваженій особі місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з п.п.3.3, 3.4, 3.5, 3.6, 3.11, 3.15, 3.23 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/56, заяви про прийняття спадщини подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких документах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Заява про прийняття спадщини підлягає реєстрації у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ у день надходження. У разі надходження такого документа поштою він підлягає також реєстрації у Журналі реєстрації вхідних документів. Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи, на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

Тобто, заява про прийняття спадщини має бути виконана (написана) спадкоємцем особисто, однак подана може бути безпосередньо спадкоємцем до нотаріуса або направлена йому засобами поштового звязку, при цьому справжність підпису спадкоємця може бути посвідчена нотаріально або не посвідчена нотаріально.

Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

За змістом статті 1271 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року № 6-148цс15, яка відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 помер 10 лютого 2012 року ( а. с. 8 ), а тому шестимісячний строк визначений законом для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини закінчився 10 липня 2012 року.

Проте, будь-яких доказів наявності перешкод для прийняття спадщини саме в цей період позивач суду не надав, а наявність на утриманні дружини та двох малолітніх дітей, призов на військову службу та відбування покарання в місцях позбавлення волі не позбавляло його права на подачу заяви про прийняття спадщини.

Крім цього, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму Узагальнені «Про судову практику розгляду цивільних справа про спадкування» від 01 березня 2013 року зазначив, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про практику у справах про спадкування» при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно копії спадкової справи № 552016 вбачається, що із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 звернулися ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які проживали та були зареєстровані разом з братом до дня його смерті за адресою: Миколаївська область, Березнегуватський район, село Семенівка, вул. Польова, 2 ( а. с. 7 ), які в судовому засіданні посилалися на те, що позивач був обізнаний, але не скористався своїм правом на прийняття спадщини.

Таким чином, належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач суду не надав, а тому в задоволенні його позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в і д м о в и т и.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г. В. Міщенко