Справа № 297/288/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого Ільтьо І. І.,

при секретарі Куні О. І.

перекладачі ОСОБА_1

за участю позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, представника відповідачів ОСОБА_4, відповідачки ОСОБА_5, представника відповідачки ОСОБА_6, представника третьої особи ОСОБА_7, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог на стороні позивачів ОСОБА_8 районна державна адміністрація в особі служби у справах дітей про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,

встановив:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог на стороні позивачів ОСОБА_8 районна державна адміністрація в особі служби у справах дітей про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Позов мотивує тим, що відповідачка ОСОБА_5 після розірвання шлюбу з позивачем ОСОБА_2 почала перешкоджати позивачам спілкуватися з малолітньою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та брати участь у її вихованні. Відповідачка навіть заборонила їм приїжджати до неї, вона просто не давала позивачам бачитися з нею В зв'язку з наведеним, просили позов задоволити та зобов'язати відповідача не чинити перешкод у спілкуванні з онукою.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_5 та її представник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково з підстав наведених у запереченні.

Представник третьої особи третя особа без самостійних вимог на стороні позивачів ОСОБА_8 районна державна адміністрація в особі служби у справах дітей ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала висновок ОСОБА_8 райдержадміністрації, як органу опіки та піклування щодо доцільності встановлення участі батька ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з дочкою.

Заслухавши сторін, представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Дані правовідносини регулюються нормами ст. ст. 155, 257, 263 СК України.

Як встановлено судом та підтверджується наданими доказами, позивачі являються батьком та бабкою, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьками дітини є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (відповідач у справі).

Дитина проживає разом із матір'ю, ОСОБА_5, за адресою: с. Гут вул. Петефі, 34, що підтверджується відповіддю Берегівського РВ ГУ ДМС України № 18/329 від 14.02.2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Відповідно до ч. 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батькам своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

За положеннями ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 159 Сімейного Кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно із Конвенцією про права дитини (ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_7 № 789 від 27 лютого 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст. 2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Принциповим положенням є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Вирішуючи цей спір, суд виходить з того, що дід, баба, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, а батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків, правнуків, та мають здійснювати свої батьківські права та виконувати батьківські обов'язки на ґрунті поваги до прав дитини та її людської гідності.

Суд вважає, що позбавлення позивачів права щодо їх участі у спілкуванні та вихованні малолітньої онуки може позбавити останню родинних зв'язків з бабою, любові та турботи з боку останньої, що суперечить приписам Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, та дійшов висновку, що спілкування бабусі з онукою не створюватиме перешкод нормальному розвитку дитини, запропонований позивачем спосіб участі в повній мірі відповідає віку дитини, її інтересам, та визнається відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо позивача ОСОБА_2 є підставним та таким, що підлягає до повного задоволення. Щодо позовних вимог відносно позивачки ОСОБА_3 до суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме встановлення часу та місця для спілкування ОСОБА_3 з онучкою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, з відвідуванням останньою місця проживання свого батька в присутності матері щомісяця в першу та третю суботу з 11-ї години по 15-у годину, та другу і четверту неділю з 11-ї години по 15-у годину.

Слід зобовязати відповідача не чинити перешкоди у вихованні малолітньої ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст.155, 159, 257, 263 СК України, суд,

рішив:

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_2 Бертолоновичув спілкуванні з донькою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та у її вихованні.

Зобов`язати ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_3 в спілкуванні з внучкою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та у її вихованні.

Встановити час та місце для спілкування ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, з відвідуванням останньою місця проживання свого батька без присутності матері щомісяця в першу та третю суботу з 10-ї години по 19-у годину, та другу і четверту неділю з 10-ї години по 19-у годину.

Встановити час та місце для спілкування ОСОБА_3 з внучкою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, в присутності матері та за місцем її проживання кожну першу та третю суботу місяця з 11-ї години по 15-у годину, та другу і четверту неділю місяця з 11-ї години по 15-у годину.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення.

Суддя ОСОБА_10.