Справа № 396/746/16-ц
Провадження № 2/396/5/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого Шепетько Володимир Іванович

з участю секретаря Корольової Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новоукраїнка цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, з урахуванням збільшених та уточнюючих позовних вимог, просить визнати за ним право власності на автомобіль CHANA, д.н.з. НОМЕР_4, 21/50, половину рухомого майна у житловому будинку по АДРЕСА_1, та на половину товару, наявного у магазинах АДРЕСА_2, в обґрунтування позову посилається на те, що спірне майно набуто за час шлюбу та за спільні кошти, між ними відсутня домовленість щодо добровільного поділу майна, також просить визнати спільними коштами кошти, які сплачені по кредиту на загальну суму 94718,85 грн. за автомобіль OPEL VIVARA, 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_2, відділенню ПриватБанку №70 та провести їх розподіл по 1/2 частині кожному із сторін.

ОСОБА_2 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_1, в якому просить встановити факт проживання як чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнати спільною сумісною власністю легковий автомобіль CHANA, д.н.з. НОМЕР_4, 21/50 частин житлового будинку по АДРЕСА_2, металевий павільйон та рухоме майно, та розподілити між сторонами. В обгрунтування позову посилається на те, що сторони фактично проживали з 2006 року однією сім'єю без реєстрації шлюбу, спільно придбавали рухоме та нерухоме майно, автомобіль, між ними відсутня домовленість про поділ майна, а тому наявний спір просять вирішити у судовому порядку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 первісний позов підтримали, зустрічний позов визнали частково, ОСОБА_1 стверджував суду, що створив сім'ю із ОСОБА_2 лише після офіційної реєстрації шлюбу, до цього часу з останньою тільки зустрічався, «придивлявся», спірний житловий будинок придбав за власні гроші та за кошти сина, до якого відповідачка не має жодного відношення, він працював пілотом на сільгоспугіддях сезонно, за польоти отримував чималі кошти, за які і придбавав спірне майно, після укладення шлюбу він брав участь у придбанні товару в магазинах, а тому цей товар є спільним, металевий павільйон він придбав самостійно і також за власні кошти, перед цим він отримав в спадщину чималу суму коштів. Просить задовольнити первісний позов.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 первісний позов визнали частково, зустрічний позов підтримали у повному обсязі, який просять задовольнити, посилаються на обставини, викладені у зустрічному позові, ОСОБА_2, допитана як свідок, повідомила, що із січня 2006 року почала проживати із позивачем як фактичне подружжя, спочатку у будинку її батьків, згодом придбали будинок неподалік по АДРЕСА_3, який після проведеного ремонту перепродали та придбали будинок по АДРЕСА_1, в якому і проживали. В 2009 році вони узаконили свої стосунки шляхом укладення шлюбу та проживали до 2013 року, коли їхні відносини значно погіршилися. За період фактичного проживання як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу вони придбали частину будинку по АДРЕСА_2, в якому здійснили ремонт і використовували для торгівельної діяльності. Також ними за спільні кошти було придбано автомобіль. Вони спільно проживали, вели спільне господарство, мали спільний побут, позивач допомагав їй виховувати її дітей від попереднього шлюбу.

Підприємницькою діяльністю вона займалася самостійно, позивач переважно був вдома, для торгівельної діяльності вони спільно придбали спірний торгівельний павільйон. Заперечує факт участі позивача у придбанні товару для магазинів, який наявний на час розгляду справи, оскільки протягом триивалого часу разом не проживають, й вона придбавала товари за власні кошти. Її представник надала можливий варіант розподілу майна, згідно якого просить провести розподіл спільно нажитого майна. Транспортний засіб OPEL VIVARA придбаний для ведення нею підприємницької діяльності та грошові кошти за нього вносились особисто нею по договору лізінгу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_1 познайомився із ОСОБА_2, яка є її матір'ю, у 2005 році, сказав, що хоче із нею одружитися, вони спочатку по розписці купили будинок по АДРЕСА_3, зробили у ньому ремонт, проживали там та в батьків, згодом продали його і купили частину будинку по АДРЕСА_2 для бізнесу, позивач допомагав їй робити уроки, водив у школу, у 2008 році спільно придбали торговий павільон, у 2009 році офіційно уклали шлюб, купили у кредит автомобіль CHANA, позивач матері у бізнесі не допомагав, мати сама їздила за товаром і самостійно сплачувала податки.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що сторони жили однією сім'єю, вона як секретар сільської ради посвідчувала підпис ОСОБА_7 у розписці за продаж будинку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що являється сином ОСОБА_1, йому відомо, що сторони не жили разом до 2009 року, з 2006 року лише зустрічалися, у ОСОБА_2 був старий «Москвич», який він допоміг їй продати і передав за нього їй 1000 доларів США.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що являється матір'ю ОСОБА_2, ствердила, що у 2006 році він познайомився з її дочкою, казав, що хоче одружитися та бути батьком її дітям. З січня 2006 року залишився жити у їхньому будинку. Вона часто допомагала дочці по бізнесу, позичала їй грошові кошти, вони із ОСОБА_1 спільно купили кіоск для торгівлі. ОСОБА_1 літав сезонно, коли необхідно було оприскувати поля.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_1 знає з 2006 року, вона є їхньою сусідкою, їй його представили як чоловіка ОСОБА_2 Спочатку вони жили у матері - ОСОБА_9 в її будинку, потім купили хату по АДРЕСА_4, в якій зробили ремонт і проживали, згодом купили будинок по АДРЕСА_1, в якому зробили якісний ремонт. ОСОБА_2 працювала щодня, займалась торгівельним бізнесом, мала два магазини, наймала продавців, ОСОБА_1 більше сидів вдома.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що в липні 2006 року прийшли купувати будинок по АДРЕСА_3, він коштував 12 тис. грн., гроші давали частинами ОСОБА_2 і ОСОБА_1

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона продала сторонам хату у 2006 році по АДРЕСА_3, в якій вони разом проживали, продала хату за 7,5 тис. грн.., згодом вони купували у неї молоко, у будинку зробили ремонт і продали його іншим людям.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що проживає по сусідству по АДРЕСА_5, сторони жили разом із 2006 року спочатку в будинку матері відповідачки по АДРЕСА_4, а потім купили у ОСОБА_7 будинок по АДРЕСА_3, зробили у ньому ремонт, через деякий час його продали і купили будинок по АДРЕСА_1. Позивач самостійно займалась бізнесм, спочатку у неї був пікап, потім інша машина, вона орендувала два магазини.

Подібні покази надали й свідки ОСОБА_13 і ОСОБА_14

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що у 2006 році до мене приходив ОСОБА_1 разом із сином купувати будинок по АДРЕСА_2, він коштував 9 тис. грн., ключі віддав позивачеві, йому невідомо, чи був останній одружений, жінки із ним не бачив. Восени 2006 року бачив на подвір'ї будинку відповідачку, у 2007 році відкрився магазин і він їх там бачив удвох.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, проаналізувавши та дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що первісний позов та зустрічний позов підлягають частковому задоволенню.

Підставами для такого висновку суду є наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_16 уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_6 від 19 травня 2015 року. Від спільного проживання у сторін дітей немає. Шлюб розірвано рішенням суду від 28.12.2016 року (том 1 а.с.7, том 2 а.с.3).

Договором купівлі продажу частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями від 26.05.2006 року, підтверджується, що ОСОБА_15 передав, а ОСОБА_1 прийняв у власність 21/50 частину житлового будинку із господарсько-побутовими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та сплатив за неї певну грошову суму. Продаж домоволодіння вчинено за 9000 грн. (том 1 а.с.8).

Свідоцтвом про права власності на нерухоме майно серії НОМЕР_7 від 19.01.2010 року підтверджується, що у власності ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка, площею 0,06 га в АДРЕСА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (том 1 а.с.12).

Згідно квитанції №59 від 05.11.2008 року (том 1 а.с.216) ОСОБА_2 оплатила за висновок за відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 (том 1 а.с. 217-219).

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 від 18.03.2010 року вбачається, що транспортний засіб марки «CHANA» 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_4, зареєстрований і належить ОСОБА_2 на праві власності (том1 а.с.13).

Відповідно до довідки № 604 від 03.08.2015 року, виданої виконкомом Новогригорівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області ОСОБА_16 дійсно придбала у ОСОБА_17 металевий торговий павільйон (8*3) м. (том 1 а.с.44).

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, серії В00 від 25.08.2005 року ОСОБА_16 зареєстрована, як фізична особа підприємець (том 1 а.с.45).

З копії акту вибору території від 04.10.2005 року встановлено, що встановлення тимчасового металевого павільйону по АДРЕСА_2 погоджено (том 1 а.с.47).

Згідно рішення Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області №363 від 17 жовтня 2005 року, було вирішено дати згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності для передачі в оренду терміном на 10 років ФП ОСОБА_16 (том 1 а.с. 48).

25.09.2007 року між Акціонерним комерційним промислово - інвестиційним банком, в особі заступника керуючого філією «Відділення Промінвестбанку в м. Кіровоград» Дружковської Н.А. та ОСОБА_16 було укладено договір поруки, в якості забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором від 25.09.2007 року № 953 (том 1 а.с.50-51).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ОЛ № 017115 від 21.05.1996 року ОСОБА_16 розірвала шлюб з громадянином ОСОБА_20. Після розірвання шлюбу відповідачці залишено дошлюбне прізвище - ОСОБА_16 (том 1 а.с.45).

Із відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів вбачається, що ОСОБА_2, в період з 01.01.2006 року по 30.06.2016 року отримувала доходи з різних джерел (том 1 а.с.128-131).

Із довідок УПФУ (том 1 а.с.182-187), ОСОБА_1 отримував пенсійні виплати.

Із виписки по рахунку НОМЕР_9, наданої ПАТ «ПриватБанк», встановлено, що ОСОБА_2, в період з 07.06.2014 року по 25.08.2016 року сплачувала кошти на рахунок відділення ПриватБанку по договору лізінгу за автомобіль Opеl Vivarо 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5, вихідний залишок 0,00 грн. (том 1 а.с.147-149).

Згідно довідок №3086 від 12.08.2016 року, виданих Кіровоградським об'єднаним УПФУ Кіровського району м. Кіровоград, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні і отримує пенсію за вислугу років, як працівник льотних екіпажів (том 1 а.с. 182-187).

Доказів про отримані кошти від оприскування полів та від отриманої спадщини ОСОБА_1 суду не надано.

Відповідно до ст.60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч.1 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст.57 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Вирішуючи питання про доведеність факту проживання сторін як чоловіка та жінки однією сім'єю без шлюбу в період з січня 2006 року до моменту укладення шлюбу у 2009 році, суд кладе в основу своїх висновків показання свідків зі сторони ОСОБА_2, які надали послідовні та узгоджені між собою пояснення з приводу початку спільного проживання сторін, характеру їх взаємовідносин, місця проживання, спільного побуту та спільного ведення господарства, що переконує суд в тому, що сторони проживали у фактичному конкубінатному шлюбі, їх відносини мали стійкий характер, притаманний подружнім правовідносинам, оскільки останні у спірний період не перебували в будь-якому зареєстрованому шлюбі, спільно проживали з січня 2006 року спочатку у будинку матері ОСОБА_2 - ОСОБА_9, згодом спільно придбавали житловий будинок по АДРЕСА_3, в якому робили ремонт і спільно проживали, як стверджували свідки, сторони весь цей час були разом, ОСОБА_1 допомагав ОСОБА_2 у вихованні її дітей, а тому усі ці обставини свідчать про тісні взаємовідносини як фактичного подружжя.

Вирішуючи вказаний позов в частині поділу майна, суд враховує правові позиції вищих судів, зокрема у справі №6-2253цс15 від 08.06.2016 р., згідно якого:

«За правилами статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки або чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 Кодексу.

Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Отже, особам, які проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов'язків, з'ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

Рішення обґрунтовують належними і допустимими доказами, про що зазначають у мотивах прийнятого рішення з посиланням на конкретні факти».

За таких обставин, майно, придбане сторонами за час спільного проживання та за спільні кошти, слід вважати спільною сумісною власністю.

Сторони погодилися, що рухоме майно, наявне в житловому будинку по АДРЕСА_1, являється їх спільною власністю, а тому дана обставина не потребує додаткового доведення. Також сторони не заперечили вартість спірного рухомого майна, що свідчить про узгодженість між ними по даному питанню.

Решта спірного майна, а саме металевий павільйон площею 72 кв.м., 21/50 части житлового будинку та легковий автомобіль CHANA, суд також відносить до спільного сумісного майна, оскільки воно придбане за час фактичного проживання як подружжя, за їхні спільні кошти, так як обидві сторони в цей період мали власні доходи, а тому спільно вкладали їх у придбання нерухомого та рухомого майна, оскільки проживали як подружжя, мали спільний побут та вели спільне господарство. Вкладення спільних зусиль у набуття спірного майна презюмується судом, зважаючи на характер фактичних подружніх правовідносин, який передбачає обопільну турботу один про одного, рівність прав та обов'язків по забезпеченню сім'ї, планування та реалізацію сторонами майбутнього сімейного життя, які в подальшому узаконили свої стосунки.

Заперечення ОСОБА_1 про самостійне та за власні кошти придбання ним спірного майна судом не береться до уваги, так як вони спростовані вищенаведеними доводами суду, обґрунтованими на підставі наявних доказів, яких є достатньо для достовірного висновку про спільність спірного майна.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання спільним майном товару, який перебуває у магазинах, в яких здійснює торгівлю ОСОБА_2 є необґрунтованими, оскільки не підтверджені будь-якими належними і допустимими доказами, кількість, вартість та асортимент не доведена письмовими доказами, такими як накладні, договори на придбання товарів тощо, а визначати склад спірного майна у вигляді товарних запасів у магазинах лише на підставі усних тверджень ОСОБА_1 є неприпустимим.

Крім цього, сторони тривалий час не проживають разом, загальновідомо, що товарні запаси у торгівельних магазинах систематично реалізуються та заміщуються, у зв'язку з чим більш ймовірним є факт, що наявні на момент ухвалення рішення суду товарні залишки у магазинах являються виключною власністю ОСОБА_2, за умови недоведення ОСОБА_1 зворотного.

Згідно пояснень ОСОБА_2, як свідка, даний транспортний засіб придбаний для ведення нею підприємницької діяльності та грошові кошти за нього вносились особисто нею по договору лізінгу. Автомобіль зареєстрованний на ТОВ "Автокредит плюс" (том 1 а.с.49). ОСОБА_1 не надав доказів внесення спільних коштів на виконання умов договору лізингу, не обгрунтовано спірну суму в розмірі 94718,85 грн, оскільки сторони на серпень 2016 року вже не проживали разом, що підтверджується показами свідків, позовом ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, який датовано 29.04.2016 р. (том1 а.с.3-5), а тому позов у частині визнання спільними кошти, які сплачені по кредиту за автомобіль OPEL VIVARA задоволенню не підлягає.

Режим окремого проживання між сторонами відсутній, шлюбні чи будь-які інші договори з приводу спільно нажитого майна між сторонами не укладався, а тому доля такого майна вирішується судом, згідно чинного законодавства.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що частки спірного майна сторін є рівними.

Враховуючи неможливість виділення у власність обом сторонам неподільних речей, беручи до уваги їх побажання та враховуючи вартість спільного майна подружжя, суд взяв за основу варіант поділу майна, представлений ОСОБА_2, який є пропорційним і справедливим, згідно якого і здійснює поділ рухомого майна, відносно нерухомого майна - житлового будинку за сторонами визнається право власності в рівних частках по 21/100 кожному, металевий павільйон залишається у власності ОСОБА_2, оскільки вона фактично займається торгівельною діяльністю, а тому повинен належати їй, легковий автомобіль залишається у ОСОБА_1 як за фактичним володільцем.

Різниця вартості розподіленого спільного майна стягується із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у сумі 5320 грн.

Понесені судові витрати залишаються за сторонами.

Керуючись ст.ст.60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст.60,63,69,70,71,110-112 СК України,

вирішив:

Первісний позов та зустрічний позов задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_2, як чоловіка та жінки однією сім»єю без реєстрації шлюбу з січня 2006 року по 12 червня 2009 року.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно :

1.Меблевий гарнітур (спальня) 2012 року6800
2.Меблева стінка «Магнат»2200
3.Меблева стінка «Баварія» світлого кольору придбана 2006 року2200
4.Кімнатний м»який куточок «Барон» (диван, 2 крісла)3000
5.Телевізор LG-42Р20005500
6.Шафа «Тетяна» для вітальні2000
7.Килим овачьний оливкового кольору1200
8.Килим у вітальні900
9.Кухня меблі1600
10.Посудомиюча машина 2012 року4000
11.Прааьна машина «Samsung»2010 року4500
12.Пральна машина «Whirpool» 2011 року5000
13.Вуголок кухонний2200
14.Ваза велика 2011500
15.Телевізор Тошиба-32, 2011 року5000
16.Стіл скляний 2011 року900
17.Стіл скляний (червоний верх) 2014 року1000
18.Кухонний стіл 2014року1200
19.Комп'ютер 2010 року3500
20.Кондиціонер Тошиба3500
21.Душова кабінка 2011 року4500
22.Мікрохвильова піч 2009 року1600
23.Монітор1000
25.Підставка металева «Ковка» для взуття500
26.Люстра рожеві камінці (в прихожій)750
27.Люстра світлодіодна (в залі)1000
28.Картина ліпна (в залі)350
29.Картина «Квіти» ручної роботи (в прихожій)350
30.Килимова доріжка вишнева Розмірами 5 м х 1 му вітальні1000
31.Стіл комп'ютерний світлого кольору400
32.Стіл комп'ютерний скляний350
33.Люстра з вентилятором (спальня ОСОБА_1.)1200
34.Супутникова антена № 11500
35.Супутникова антена № 21200
36.Тюнер750
37.DVD-програвач1000
38.DVD-програвач1200
39.Велосипед спортивний7500
40.Витяжка кухонна600
41.Бойлер з нержавіючої сталі «Термікс»4000
42.Килимки Приліжкові «Травка» 2 шт1200
43.Ваза велика 2011 року500
44.Стіл журнальний темного кольору350
45.Тумба під телевізор скляна500
46.Новий 8-швильовий шифер 34 шт4420
47.Відеокамера SONY1000
48.Ліжко в спальню 2012 р1900
49.Монітор 2014 р2000
50.Диван оливкового кольору 2009 р.2500
51.21/50 частин житлового будинку по АДРЕСА_250 000
52.Металевий павільйон площею 72 кв.м. біля будинку по АДРЕСА_2.100 000
53.Легковий автомобіль CHANA 2008 р.в., д.н. НОМЕР_475 000
Всього326 820

В порядку поділу спільного сумісного майна визнати право власності ОСОБА_2 на

№Назва майнаВартість, грн.
1.Меблева стінка «Магнат»2200
2.Кімнатний м'який куточок «Барон» ( диван, 2 крісла)3000
3.Телевізор LG-42Р20005500
4.Килим овальний оливкового кольору1200
5.Килим у вітальні900
6.Кухня меблі1600
7.Пральна машина «Samsung»2010 року4500
8.Вуголок кухонний2200
9.Ваза велика 2011500
10.Стіл скляний 2011 року900
11.Стіл скляний (червоний верх) 2014 року1000
12.Кондиціонер Тошиба3500
13.Душова кабінка 2011 року4500
14.Підставка металева «Ковка» для взуття500
15.Люстра рожеві камінці (в прихожій)750
16.Люстра світлодіодна (в залі)1000
17.Килимова доріжка вишнева Розмірами 5 м х 1 му вітальні1000
18.Тумба під телевізор скляна500
19.Диван оливкового кольору 2009 р.2500
20.21/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_225 000
21.Металевий павільйон площею 72 кв.м.біля будинку по АДРЕСА_2.100 000
Всього160 750

В порядку поділу спільного сумісного майна визнати право власності ОСОБА_1 на :

№Назва майнаВартість, грн.
1.Меблевий гарнітур (спальня) 2012 року6800
2.Меблева стінка «Баварія» світлого кольору придбана 2006 року2200
3.Шафа «Тетяна» для вітальні2000
4.Посудомиюча машина 2012 року4000
5.Пральна машина « Whirpool» 2011 року5000
6.Телевізор Тошиба-32, 2011 року5000
7.Кухонний стіл 2014 року1200
8.Комп»ютер 2010 року3500
9.Мікрохвильова піч 2009 року1600
10.Монітор1000
12.Картина ліпна (в залі)350
13.Картина «Квіти» ручної роботи (в прихожій)350
14.Стіл комп'ютерний світлого кольору400
15.Стіл комп'ютерний скляний350
16.Люстра з вентилятором (спальня ОСОБА_1.)1200
17.Супутникова антена № 11500
18.Супутникова антена № 21200
19.Тюнер750
20.DVD-програвач1000
21.DVD-програвач1200
22.Велосипед спортивний7500
23.Витяжка кухонна600
24.Бойлер з нержавіючої сталі «Термікс»4000
25.Килимки приліжкові «Травка» 2 шт1200
26.Стіл журнальний темного кольору350
27.Новий 8-швильовий шифер 34 шт4420
28.Відеокамера SONY1000
29.Ліжко в спальню 2012 р1900
30.Монітор 2014 р2000
31.Диван оливкового кольору 2009 р.2500
32.21/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_225 000
33.Легковий автомобіль CHANA 2008 р.в., д.н. НОМЕР_475 000
Всього166 070

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5320 (п'ять тисяч триста двадцять) грн. різниці у вартості часток майна.

Судові витрати залишити за сторонами.

Захід забезпечення позову у вигляді заборони ОСОБА_1 розпоряджатися автомобілем CHANA, 2008 р.в., д.р.н. НОМЕР_4, та передавати його у користування будь-яким особам у будь-який спосіб, із набранням рішенням законної сили - припинити.

Рішення може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 10 днів з моменту його оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Новоукраїнський суд.

Головуючий: В. І. Шепетько