СОЛОМ'ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
З АО Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складісудді Кицюк В.С.,
за участю секретаря Піддубняк І.О.,
розглянувши у відкритому судовому зсіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, -
Вчервні 2015 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення відповідно суми матеріальної та моральної шкоди. В подальшому вимоги про стягнення суми матеріальної шкоди до ОСОБА_4 просив залишити без розгляду, продовжити розгляд справи щодо стягнення суми моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн. з ОСОБА_3, що і було ухвалено судом на підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України.
В обгрунтування своїх вимог до ОСОБА_3 по стягненню суми моральної шкоди позивач зазначив наступне. Так, 22.04.2013 ОСОБА_3, керуючи автомобілем "Renault", д.н.з. НОМЕР_4, із напівпричіпом д.н.з. НОМЕР_5, допустив зіткнення із автомобілем позивача марки "BMW", д.н.з. НОМЕР_3.
В подальшому постановою суду ОСОБА_3 було визнано винним у порушенні правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності.
Зважаючи на те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована, то рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2013 присуджено до стягнення з ПрАТ "Український Страховий Дім " на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування за даною страховою подією в розмірі 5 065, 12 грн.
На даний час позивач просить стягнути з винуватця, який пошкодив його автомобіль під час ДТП суму моральної шкоди, обгрунтовуючи таке стягнення тим, що внаслідок протиправних дій відповідача його майну завдано шкоди, що він у зв'язку з цим був змушений змінити свій звичний уклад життя, оскільки звертався і до відповідача про необхідність відшкодування пошкодження автомобіля, його відновлювального ремонту, і до страхової компанії, що він для цього витрачав свій час, який би він не витратив, якби не було ДТП. Що він все ж таки переживав з приводу таких пошкоджень, оскільки все життя накопичував на цей автомобіль.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився.
З наявних в матеріалах справи заперечень вбачається, що відповідач оспорював вимоги в первісній редакції. Щодо заперечень по стягненню сми моральної шкоди, то вони стосуються більше необгрунтованості саме стягнення на визначену позивачем суму.
Незважаючи на наявність заперечень, відповідач не просив розглянути справи за його відстуності, відтак суд вважає за можливе за згодою позивача ухвалити рішення в порядку ст.ст.224-226 ЦПК України.
Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ним позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
В свою чергу, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка в частині 4 вказує, зокрема, на те, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Так, судовим розглядом встановлено, що згідно постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 24.05.2013 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, яке мало місце 22.04.2013 за наступних обставин. Так, він, керуючи автомобілем "Renault", д.н.з. НОМЕР_4, із напівпричіпом д.н.з. НОМЕР_5, допустив зіткнення із автомобілем позивача марки "BMW", д.н.з. НОМЕР_3 (а.с.8). Саме відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2013 стягнуто на користь позивача з ПрАТ "Український Страховий Дім" суму страхового відшкодування в розмірі 5 065,12 грн. (а.с.90-92)

Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Зазначена норма закріплює таке право за усіма власниками незалежно від того, якими діями було заподіяно шкоду їх праву власності, та які способи захисту ними застосовувалися.

Матеріалами справи підтверджено, що пошкоджений автомобіль перебував у власності позивача.

При вирішенні питання щодо заявлених позивачем вимог по стягненню саме з відповідача ОСОБА_3 5000 грн. моральної шкоди, суд враховує судову практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, викладену в узагальненні, положення ст. 611 ЦК України про те, що таке відшкодування за рахунок страхової компанії може бути застосоване лише у передбачених законом або договором випадках порушення нею зобов`язань і виходить з того, чи передбачено укладеним договором страхування можливість такого відшкодування страховиком.

Оскільки така можливість договором (полісом) не передбачена, на підставі п. 22.3 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням майна, може бути покладений на особу, яку визнано винною у скоєнні ДТП.

Так, відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішенням, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, п. п. 3, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Суд вважає доведеними твердження позивача про те, що внаслідок даної ДТП йому була спричинена моральна шкода, оскільки внаслідок пошкодження свого автомобіля 22.04.2013. він зазнав стресу, тому що належне йому майно - автомобіль - зазнало механічні пошкодження при ДТП, винним в якій визнано відповідача. Крім того, моральний дискомфорт позивачу спричинювало і те, що замість використання автомобіля за призначенням він був змушений витрачати час та грошові кошти на вирішення питань щодо ремонту автомобіля (звертання до страхової компанії, до спеціалістів для оцінки вартості спричиненої шкоди його автомобілю і можливого подальшого ремонту), що заважало йому, змінило на деякий час звичний уклад його життя, позивач став нервовим, почав втрачати почуття впевненості за кермом. Натомість всупереч вимогам ч.1 ст.60 ЦПК України позивачем не надано суду доказів того, що пошкодження його автомобіля внаслідок ДТП негативно вплинуло на стан його здоров`я і благополуччя його родини, як і зокрема, не надано доказів на підтвердження існування будь-яких родинних відносин і подальший причинно-наслідковий зв`язок із ймовірним порушенням стану здоров`я близьких через вищезазначену ДТП. На підставі викладеного, керуючись вимогами розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму моральної шкоди в розмірі 500 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

В решті вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: В.С. Кицюк