ухвала

іменем україни

31 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Демяносова М.В., Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В., Леванчука А.О., Ступак О.В.,
за участю представника відповідача - Маранди В.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Жовтневий відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_7 звернулася до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що не погоджується із виконавчим написом, оскільки нотаріусу Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») не було надано документів, що підтверджують безспірність заборгованості, крім того, графік погашення заборгованості, який є невід'ємною частиною кредитного договору, містить приховані відсотки та виплати, до того ж вона не підписувала договору факторингу, на підставі якого ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось за виконавчим написом.

Уточнивши позовні вимоги в їх останній редакції, просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса від 15 вересня 2014 року № 3352, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. на підставі заяви ТОВ «Кредитні ініціативи», яким запропоновано звернути стягнення на належне позивачу на праві власності нежитлове приміщення під номером 3, загальною площею 97,4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором з 28 листопада 2012 року по 01 липня 2014 року в сумі 1 414 831,95 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Жовтневий відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено у повному обсязі.

Визнано виконавчий напис нотаріуса № 3352 виданий 15 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2016 рокурішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Жовтневий відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на момент вчинення спірного виконавчого напису, в провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу вже понад рік перебував спір, що виник між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ОСОБА_7, щодо заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання кредитного договору від 02 червня 2008 року № 0308/0608/98-153.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що та обставина, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже більше року розглядалась справа про звернення стягнення на заставне майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, не надає суду підставу дійти висновку про наявність спору між сторонами стосовно розміру заборгованості за кредитним договором, тому висновок суду першої інстанції сформовано на припущеннях, а виконавчий напис вчинено за безспірною заборгованістю.

Проте з висновком апеляційного суду повністю погодитись не можна.

Як установлено судами попередніх інстанцій, 02 червня 2008 року ОСОБА_7 уклала з Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ВАТ «Сведбанк» ) кредитний договір № 0308/0608/98-153, за умовами якого ВАТ «Сведбанк» надав ОСОБА_7 кредит в сумі 80 000 доларів США на строк до 01 червня 2018 року для споживчих потреб, на умовах сплати 13,5 % річних за користування кредитом відповідно до графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору (додаток № 1).

На забезпечення виконання умов кредитного договору від 02 червня 2008 року № 0308/0608/98-153 між ОСОБА_7 та ВАТ «Сведбанк» укладено іпотечний договір № 0308/0608/98-153-Z-1, згідно з умовами якого ОСОБА_7 передала в іпотеку банку належне їй на праві власності нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, накладено заборону відчуження.

02 вересня 2009 року між ОСОБА_7 та ВАТ «Сведбанк» до кредитного договору від 02 червня 2008 року № 0308/0608/98-153 укладено додаткову угоду, за умовами якої сторони дійшли згоди про зміну редакції п. 3.1. кредитного договору щодо порядку та строків погашення заборгованості за кредитом, яке здійснюється згідно з додатком № 2 до кредитного договору та є його невід'ємною частиною.

28 листопада 2012 року ВАТ «Сведбанк» уклало договір факторингу із ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» (далі - ТОВ «ФК «Вектор плюс»), згідно з умовами якого ВАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «ФК «Вектор плюс» свої права вимоги до ОСОБА_7 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором від 02 червня 2008 року № 0308/0608/98-153.

Крім того, 28 листопада 2012 року ВАТ «Сведбанк» відступило на користь нового іпотекодержателя ТОВ «ФК «Вектор плюс» свої права вимоги до ОСОБА_7 за іпотечним договором від 02 червня 2008 року № 0308/0608/98-153-Z-1, підписавши нотаріально посвідчений договір про відступлення прав вимоги.

ТОВ «ФК «Вектор плюс» за договором факторингу від 28 листопада 2012 року також відступило на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги за до ОСОБА_7 за кредитним договором від 02 червня 2008 року № 0308/0608/98-153.

Також, 28 листопада 2012 року ТОВ «ФК «Вектор плюс» за нотаріально посвідченим договором відступило на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги до ОСОБА_7 за іпотечним договором від 02 червня 2008 року № 0308/0608/98-153-Z-1.

15 серпня 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» направило до ОСОБА_7 вимогу про усунення порушень умов кредитного договору від 02 червня 2008 року № 0308/0608/98-153 та дострокового повернення кредиту, відсотків та неустойки станом на 01 липня 2014 року на загальну суму 169 319,43 долари США, що еквівалентно 1 995 513,81 грн.

15 вересня 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» направило заяву приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Чуловському В.А., у якій просило вчинити виконавчий напис на договорі іпотеки від 02 червня 2008 року № 0308/0608/98-153-Z-1, який укладений в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 02 червня 2008 року № 0308/0608/98-153, внаслідок невиконання умов якого у ОСОБА_7 утворилась заборгованість з 28 листопада 2012 року по 01 липня 2014 року і загальна сума, що підлягає стягненню, становить 1 410 431,95 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 874 396,27 грн, за відсотками - 536 035,68 грн.

У той же день, 15 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_7 та передано в іпотеку на забезпечення виконання останньою зобов'язань за кредитним договором від 02 червня 2008 року № 0308/0608/98-153. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання боржником умов кредитного договору з 28 листопада 2012 року по 01 липня 2014 року, а саме: заборгованості за кредитом - 874 396,27 грн, заборгованості за відсотками - 536 035,68 грн, плати, що здійснена ТОВ «Кредитні ініціативи» за вчинення виконавчого напису - 4 400 грн, що разом становить суму загальної заборгованості станом на 01 липня 2014 року у розмірі 1 414 831,95 грн.

Постановою від 02 жовтня 2014 року головним державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції за виконавчим написом від 15 вересня 2014 року № 3352 відкрито виконавче провадження.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26 березня 2015 року позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_7 задоволено, звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 02 червня 2008 року № 0308/0608/98-153, яка станом на 01 липня 2013 року складає 1 139 259,32 грн і складається з заборгованості за кредитом - 593 021,13 грн; заборгованості за відсотками - 282 372,87 грн; пені - 263 865,32 грн.

Як вбачається зі змісту зазначеного судового рішення, у серпні 2013 року позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором від 02 червня 2008 року № 0308/0608/98-153.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Так, відповідно до частин першої та третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, у цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону (частина перша статті 35 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до пункту 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Та обставина, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15, від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14.

Судами під час розгляду справи встановлено, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, що спростовує безспірність заборгованості боржника, що не врахував суд апеляційної інстанції.

Положеннями ст. 316 ЦПК України установлено вимоги щодо змісту рішення суду апеляційної інстанції. Зокрема, рішення суду має складатися з описової частини із зазначенням короткого змісту вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу; узагальнених доводів та заперечень інших осіб, які беруть участь у справі; мотивувальної частини із зазначенням мотивів зміни рішення, скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення; встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених апеляційним судом, і визначених відповідно до них правовідносин; резолютивної частини із зазначенням висновку апеляційного суду про зміну чи скасування рішення, задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновку суду по суті позовних вимог.

У п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» роз'яснено, що апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення за наявності підстав, передбачених статтею 309 ЦПК України. Зазначеними підставами є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Суд апеляційної інстанції у порушення зазначеної норми процесуального закону ухвалив рішення, яке за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 316 ЦПК України, оскільки не зазначив чітких мотивів та підстав скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення, встановлених судом першої інстанції, та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених апеляційним судом, і визначених відповідно до них правовідносин, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Безпідставно скасувавши законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції, апеляційний суд припустився помилки у застосуванні процесуального закону, у зв'язку із чим рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2016 року скасувати, рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 травня 2016 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий М.В. Демяносов
Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак