Номер провадження № 2/331/939/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2017 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Світлицької В.М.

при секретарі Богач А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 23.03.2005 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького МНО ОСОБА_3 за реєстровим № 1252. За адресою квартири зареєстрована відповідач. ОСОБА_2 з 2010 року проживає в Російській Федерації, є громадянкою вказаної країни. Під час виїзду за межі України, ОСОБА_2 в передбаченому законом порядку не знялася з реєстрації за адресою квартири, яка належить на праві приватної власності позивачу, в звязку з чим порушує її права як власника квартири через необхідність оплати комунальних послуг за вказану особу, яка ними фактично не користується, неможливістю оформити субсидії на оплату комунальних послуг. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що позбавлена права користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву про визнання позову, не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 30, 41 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усік суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вилогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Крім того, відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» Зняття з реєстраційного обліку міста проживання здійснюється протягом семи діб на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира № 29, що знаходиться в будинку № 2-б по вул. Українській в м. Запоріжжя, що підтверджується договором купівлі-продажу від 23.03.2005 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованим в реєстрі за № 1252.

Згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.03.2005 р. Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_1, номер запису 36651 в книзі № 243.

Відповідно до довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради у квартирі АДРЕСА_4 зареєстровані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Як вбачається з довідки № 1068 Центру обслуговування абонентів Єдиної абонентської служби від 21.07.2015 р., ОСОБА_2 згідно з актом від 20.07.2015 р. фактично не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2010 року.

Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 16.01. 2012 року у справі №6-57цс11, вирішення питання про зняття особи з реєстрації місця проживання залежить, зокрема від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України).

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як зазначено у рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.12. 2014 року у справі №6-35436 св14 за наявності рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням окремого рішення суду щодо зняття особи з реєстрації місця проживання не потребується.

Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обовязків учасників цивільних правовідносин є рішення суду.

Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З вимог ст. 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Захист цивільних прав шляхом позбавлення особи права користування квартирою належить судам.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи у сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 не є власником спірної квартири, не несе обовязків, що випливають з договору найму житлового приміщення, але залишається зареєстрованою у спірній квартирі, що спричиняє позивачу перешкоди у користуванні належної їй квартирі та порушує її права власника, тому позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 88, 208, 209, 212, 214-215, 292, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що позбавлена права користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.М. Світлицька