Провадження № 2/520/3514/17
17.05.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Огренич І.В.
при секретарі - Бусленко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4, третя особа: Київська районна адміністрація про визнання дій щодо реєстрації у предметі іпотеки третіх осіб неправомірними, анулювання реєстрації та виселення неправомірно зареєстрованих осіб, -
У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, якою уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просить розглядати у їх відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Третя особа: представник Київської районної адміністрації ОМР у судове засідання не зявився, повідомлявся, надав до суду заяву в якій просить слухати судове засідання за їх відсутністю, вирішення всіх питань (заяв, клопотань) залишають на розсуд суду.
Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідачі у судове засідання не зявились, повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
З матеріалах справи наявна копія довідки про склад сімї та реєстрацію №1172 від 22 вересня 2015 року з якої вбачається, що в квартирі АДРЕСА_5 (предмет іпотеки) з 2005 року зареєстровані відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4, якого також було зареєстровано у зазначеній квартирі у 2012 році.
Позивачем заявлені вимоги про визнання дій відповідачки ОСОБА_1 щодо реєстрації у предметі іпотеки відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4, неправомірними та вчиненими з порушенням умов законодавства, з посиланням на те, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, як це передбачено умовами п.17.7 Договору іпотеки.
Однак, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 були зареєстровані після укладання договору іпотеки, оскільки в довідці наданої ПАТ КБ «ПриватБанк» від 22.09.2015 року зазначено, що вказані особи зареєстровані з 2005 року.
Крім того, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено обов'язок громадян України, а також іноземців та осіб без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зареєструвати своє місце проживання, а також обов'язок батьків або інших законних представників зареєструвати місце проживання новонародженої дитини.
Таким чином, обов'язок реєстрації громадян за місцем свого проживання передбачений законом та не може бути обмежений чи змінений цивільно-правовими угодами, а тому підстави для визнання дії відповідачки ОСОБА_1 щодо реєстрації місця проживання у належній їй квартирі, яка є предметом іпотеки, в тому числі свого батькаОСОБА_2, доньки - ОСОБА_3 та онука - малолітнього ОСОБА_4, неправомірними та такими, що вчинені з порушення умов законодавства, відсутні.
На думку суду, реєстрація відповідачів та малолітньої дитини у предметі іпотеки всупереч умовам договору іпотеки не може бути законною підставою для їх виселення та зняття з реєстраційного обліку місця проживання, оскільки в силу закону в разі істотного порушення однією із сторін умов договору інша сторона має право вимагати його зміни або розірвання, та законом, як і договором іпотеки, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, не передбачено виселення останньої разом з усіма членами сім'ї в разі реєстрації місця проживання в предметі іпотеки.
Крім того, роблячи такий висновок суд також виходить з того, що відповідачка ОСОБА_1 не чинила дій саме з реєстрації у предметі іпотеки відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_4 та не могла їх вчинити, оскільки проведенням реєстрації місця проживання займається не власник майна, а відповідний уповноважений на це державний орган.
У звязку з вищезазначеним позовні вимоги в частині визнання дій відповідачки ОСОБА_1 щодо реєстрації у предметі іпотеки відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4, неправомірними та вчиненими з порушенням умов законодавства, не підлягають задоволенню.
Згідно з частиною 3 статті 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
З роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вбачається, що при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.
Разом із тим, на час ухвалення рішення, банком не було надано жодних доказів щодо письмового повідомлення відповідачів про необхідність виселення, отже відсутнє виконання приписів, встановлених ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч. 3 ст. 109 ЖК Української РСР.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
При таких обставинах, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимогуправлінню Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» слід відмовити.
Керуючись ст.ст.10,11,60,61,158,209,212-215,218,224-226 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позовних вимог Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4, третя особа: Київська районна адміністрація про визнання дій щодо реєстрації у предметі іпотеки третіх осіб неправомірними, анулювання реєстрації та виселення неправомірно зареєстрованих осіб - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Огренич І. В.