АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівСаліхова В.В., Левенця Б.Б.
при секретаріСинявському Д.В.
за участю: представника позивача Огневюка Я.В.,

представника Державної служби інтелектуальної власності України -

Запорожець Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 20 квітня 2016 року

у справі за позовом Exxon Mobil Corporation (Корпорація Екссон Мобіл) до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_7 про визнання недійсними свідоцтв України на знак для товарів і послуг, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 20 квітня 2016 року позов задоволено. /т. 3 а.с. 177-182/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема висновки суду ґрунтуються на висновках повторної судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності №184/14 від 26.02.2015 р., яка викликає сумніви в повноті та вірності обрання і застосування методів дослідження та не узгоджується з іншими матеріалами справи, зокрема, експертом під час дослідження не визначено наголос та ударні склади порівнюваних позначень, невірно визначено характер співпадаючих частин позначень, ототожнено зазначений критерій з розташуванням відповідної частини у слові, не сформовано цілісну модель об'єктів та необхідного наслідку збігу фонетичних ознак, здійснено помилку у сукупності приголосних, дійшовши хибного висновку, що позначення виконані стандартними шрифтами є схожими в цій частині за графічними ознаками, знехтувавши відображенням характеру літер, не вмотивовано висновок про встановлення однорідності товарів. Також зазначив, що всупереч ч. 2 ст. 150 ЦПК України суд першої інстанції повторної експертизи не призначив та дійшов передчасного висновку невідповідності зареєстрованих знаків умовам надання правової охорони. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позову.

№ справи 760/3070/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/42/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Бобровник О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що зареєстровано знаки для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2» для товарів 1 класу: в'язівники (в'язівні речовини) для бетону; клейкі речовини на промислові потреби; клеї (рослинні), крім канцелярських або побутових; клеї для афіш, об'яв; клеї для взуття; клеї для стінних кахлів; клеї для шин надувних; клеї для шпалер; клеї на промислові потреби; клеї природні на промислові потреби; клейковина (клей природний), крім канцелярського або побутового клеїв; хімічні продукти, що належать до 1 класу, які надають захисних властивостей від атмосферних впливів; протистарники (препарати, що запобігають старінню) для бетону, крім фарб та олій; протистарники (препарати, що запобігають старінню) для мурування, крім фарб і олій; протистарники (препарати, що запобігають старінню) для цегляного мурування, крім фарб і олій; протистарники (препарати, що запобігають старінню) для цементу, крім фарб і олій Міжнародної класифікації товарів і послуг (МКТП) і видано свідоцтва України НОМЕР_1 та НОМЕР_2 від 10.04.2013 року, на ім'я ОСОБА_7, за заявками, поданими 03 лютого 2012 р. до Державної служби інтелектуальної власності України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 499 ЦК України якою визначено, що права інтелектуальної власності на торговельну марку визнаються недійсними з підстав та в порядку, встановлених законом, підпунктом «а» п. 1 ст. 19 ЗУ «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» про те, що свідоцтво на знак для товарів і послуг може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони, ст. 5 ЗУ «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», чинного на дату подання заявок, про те, що правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом, абз. 2 п. 3 ст. 6 ЗУ «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», чинного на дату подання заявок, яким визначено, що не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім'я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг.

Встановивши, що відповідно до ст. ст. 494, 495 ЦК України позивач набув прав інтелектуальної власності на вищезазначену торговельну марку, а тому саме йому належить право дозволяти або забороняти використовувати свої торговельні марки, в тому числі торговельні марки, схожі з ними до ступеня змішування, та за результатами проведенної судової експертизи те, що знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України НОМЕР_1 є схожим настільки, що його можна сплутати з раніше зареєстрованим знаком для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_3» за свідоцтвом України НОМЕР_3, знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2» за свідоцтвом України НОМЕР_2 є схожим настільки, що його можна сплутати з раніше зареєстрованим знаком для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_3» за свідоцтвом України НОМЕР_3, а товари за вказаними свідоцтвами є частково спорідненими, як хімічні продукти, призначені для використовування в промисловості, оскаржувані словесні позначення є фантазійними та не мають семантичного змісту, а з зовнішнього вигляду самих позначень не вбачається який наголос в них здійснюється, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що позивач має визначене законом право забороняти використання таких торговельних марок, визнавши обґрунтованими посилання позивача на обставини щодо схожості оскаржуваного позначення та наявності його порушених прав, а заперечення з цього приводу такими, що спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги, щодо того, що висновки суду ґрунтуються на висновках повторної судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності №184/14 від 26.02.2015 р., яка викликає сумніви в повноті та вірності та те, що всупереч ч. 2 ст. 150 ЦПК України суд першої інстанції повторної експертизи не призначив, колегією суддів не приймаються до уваги, як такі що спростовані при розгляді апеляційної скарги.

Так, за клопотанням апелянта, у справі, задля остаточного усунення можливих протиріч при розгляді апеляційної скарги, 28.09.2016 р. апеляційною інстанцією було призначено повторну судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності. / т. 4 а.с. 106-110/, оплата вартості проведення дослідження, що була покладена на апелянта ОСОБА_7, та не була проведена, саме через не оплату її вартості проведення, справа повернута без виконання.

Після відновлення провадження, ОСОБА_7 жодного разу в судові засідання апеляційної інстанції не з'являвся, хоча був належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, причин несплати не повідомив, що розцінюється апеляційним судом як зловживання своїми процесуальними правами, оскільки справа перебуває у провадженні суду значний час, її розгляд затримується у зв'язку з дійми апелянта.

Таким чином, оскільки в порядку ст. 60 ЦПК України, апелянт на підтвердження своєї позиції, не довів яким чином проведена експертиза в суді першої інстанції не узгоджується з матеріалами справи, оскільки для перевірки обставин, вказаних в апеляційній скарзі, була призначена повторна експертиза, від якої апелянт фактично відмовився, не сплативши її вартість, в судові засідання не з'являється, зважаючи, що фактично єдиним доводом апеляційної скарги є непогодження з врахуванням суду першої інстанції висновку судової експертизи, вказаний довід містяться на формальних міркуваннях та не заслуговує на увагу колегії суддів.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 20 квітня 2016 року - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 20 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: