Справа №576/2269/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/726/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Левченко Т. А. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 березня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, яка діяла в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, та до ОСОБА_6 про стягнення витрат на поховання, -

в с т а н о в и л а:

03 листопада 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_4, що діяла в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, та з ОСОБА_6 на її користь витрати на поховання брата ОСОБА_7, який помер 02 березня 2015 року, в розмірі по 1776 грн. з кожного, а також стягнути з ОСОБА_4, яка діяла в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, та з ОСОБА_6 на її користь непогашений за життя померлого брата його борг спадкодавця в розмірі по 2075 грн. з кожного і, крім того, стягнути з відповідачів судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вона зазначила, що 22 лютого 2008 року помер її батько ОСОБА_8, але за життя він залишив заповіт, яким заповів усе своє майно сину ОСОБА_7, який помер 02 березня 2015 року. Після смерті брата ОСОБА_7 відкрилася спадщина. Відповідачі є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 в рівних частках. Зазначає, що поховання відбулось повністю за її рахунок, відповідачі у витратах на поховання участі не приймали, хоч і є спадкоємцями та від спадщини не відмовлялися. На організацію та проведення поховання, на поминальний обід нею були понесені витрати в розмірі 3552 грн. Також на місці поховання її батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було встановлено памятник за її власні кошти в сумі 4150 грн. За життя її брат ОСОБА_7, як єдиний спадкоємець після померлих батьків, не розрахувався з нею за встановлення памятника, тому борг спадкодавця, непогашений ним за життя, в розмірі 4150 грн., як вона вважає, переходить до обовязків спадкоємців.

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Вказане рішення суду ОСОБА_3 оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути судові витрати.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції упереджено поставився до того, що у позивачки відсутня боргова розписка на підтвердження існування боргу за рідним братом та безпідставно не надав оцінку тим обставинам, що ОСОБА_7 визнавав за життя існування зобовязання щодо повернення коштів на поховання та установку памятників перед позивачкою. Посилається також і на те, що за життя ОСОБА_7 був безробітнім та серйозно хворів, що є доказом факту того, що він не компенсував їй витрати на встановлення памятників. Розміри витрат, понесених позивачкою на поховання, підтверджуються письмовими доказами, при цьому зазначені витрати не виходять за межі розумного та повязані з проведенням самих необхідних звичаєвих ритуальних дій, тому відмова суду в задоволенні позовних вимог в цій частині є протиправною.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_10 про задоволення апеляційної скарги та представника відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_11 про залишення рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_3 є рідною сестрою ОСОБА_7, який помер 02 березня 2015 року, і, відповідно, рідною тіткою відповідачів, синів ОСОБА_7 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6, 162).

На момент смерті ОСОБА_7 був безробітним, мешкав один у половині житлового будинку в будинковолодінні № 41 по вул. Терещенків (раніше вул. Леніна) у м. Глухові, де він постійно мешкав і на момент смерті його з позивачкою батьків ОСОБА_8, який помер 22 лютого 2008 року і ОСОБА_9, яка померла 13 травня 2008 року.

ОСОБА_8 за життя склав заповіт, у якому заповів усе своє майно сину ОСОБА_7 (а.с. 163), який після смерті батька ОСОБА_8 фактично прийняв половину житлового будинку в будинковолодінні № 41 по вул. Терещенків (раніше вул. Леніна) у м. Глухові відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Позивач ОСОБА_3 у 2015 році зверталася до Глухівського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Глухівської міської ради, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_9 Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 28 жовтня 2015 року їй було відмовлено в задоволенні позову (а.с. 227-228).

Після смерті ОСОБА_7 була заведена спадкова справа за № 86/2015 і 27 липня 2016 року були видані свідоцтва про право на спадщину, згідно яких спадкоємцями стали його сини ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 223-226).

На день смерті ОСОБА_7 відповідач ОСОБА_6 був безробітним і хворів (а.с. 131-138), а відповідач ОСОБА_5 був ще неповнолітнім, так як навчався в десятому класі школи, та мешкав зі своєю матірю ОСОБА_4, яка є пенсіонеркою та отримує пенсію за вислугу років (а.с. 38, 39).

На організацію поховання та поминальний обід після смерті ОСОБА_7 позивач ОСОБА_3 понесла витрати на загальну суму 3552,50 грн., з яких поминальний обід 1118,50 грн., послуги автотранспорта 1695 грн., гроб 295 грн., вінок 150 грн., погребальний набір 12 грн., покривало 94 грн., вінок 84 грн., корзина 98 грн., носовик 6 грн., що вбачається з наданих нею суду копій товарних чеків від 04 березня 2015 року за №№ 134, 148 та 156 (а.с. 8).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не довела наявності підстав для відшкодування їй понесених нею витрат на організацію поховання і поминального обіду у звязку зі смертю рідного брата ОСОБА_7

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Стаття 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначає поховання померлого, як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Відповідно до ч.1 ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення.

Як вбачається з матеріалів справи, після смерті ОСОБА_7 його поховання здійснила рідна сестра ОСОБА_3, а зворотнього відповідачі не довели, так як саме у неї були відповідні товарні чеки, копії яких вона надала суду.

Відповідачі по справі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_7, тому відповідно до положень ст. 1232 ЦК України вони зобовязані відшкодувати розумні витрати, які були понесені тіткою ОСОБА_12 на поховання померлого ОСОБА_7, та які підтверджуються належними і допустимими доказами, а саме: товарними чеками (а.с. 8), крім витрат на поминальний обід згідно наступного.

Виходячи з визначення поняття поховання відповідно до закону, до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу.

Проведення поминальних обідів не передбачено Законом України «Про поховання та похоронну справу» та не включено до Мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 19 листопада 2003 року № 193, тому дані витрати у звязку з тим, що вони проводяться після поховання, не відносяться до витрат на поховання. Отже, їх відшкодування відповідно до ст. 1232 ЦК України не відноситься до обовязку спадкоємців, що є підставою для відмови у задоволенні позову в частині стягнення витрат, понесених ОСОБА_12 на поминальний обід, на загальну суму 1118,50 грн.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що на час звернення ОСОБА_3 до суду першої інстанції з даним позовом відповідач ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, був неповнолітнім, тому позивачкою заявлялися вимоги до його матері ОСОБА_4 На даний час ОСОБА_5 досяг повноліття, тому, виходячи з вище зазначеного, саме він, а не мати, має відповідати за цим позовом.

Таким чином, рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення на її користь понесених витрат на поховання ОСОБА_7 необхідно скасувати з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 витрат на поховання ОСОБА_7 (окрім витрат на поминальний обід) на загальну суму 2434 грн. (3550,20 грн. 1118,50 грн. = 2434 грн.), тобто по 1217 грн. з кожного з них.

Ураховуючи, що рішення суду про відмову у задоволенні вказаних вимог не ґрунтується на законі, тому його необхідно скасувати і ухвалити нове, яким частково задовольнити вказані вимоги. Отже, апеляційну скаргу також необхідно задовольнити частково.

На підставі ст. 88 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам та вимогам апеляційної скарги підлягають стягненню з відповідачів на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції по 87 грн. 10 коп. з кожного, та за апеляційний перегляд справи по 111 грн. 24 коп. з кожного.

Також на користь позивачки підлягають відшкодуванню понесені нею і документально підтверджені судові витрати на правову допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції та за апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції відповідно до укладених між нею та адвокатом ОСОБА_10 договорів про надання правової допомоги від 27 жовтня 2015 року та від 23 лютого 2016 року, відповідно, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Зокрема, з додатків до угод про надання правової допомоги від 27 жовтня 2015 року та від 23 лютого 2016 року, відповідно, та з актів приймання-передачі виконаних робіт від 25 травня 2017 року вбачається, що адвокат ОСОБА_10 надавав позивачці ОСОБА_3 правову допомогу в судових засіданнях суду першої інстанції під час розгляду даної справи за її позовом та за зустрічним позовом ОСОБА_6 і неповнолітнього ОСОБА_5, від імені якого діяла ОСОБА_4, до ОСОБА_3 про стягнення компенсації за спадкове майно, за яким провадження у справі було закрито відповідно до ухвали Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2016 року. При цьому, загальна тривалість судових засідань суду першої інстанції за участю адвоката ОСОБА_10 становила 7 годин 30 хв. (11 грудня 2015 року 20 хв., 23 лютого 2016 року 1 година 10 хв., 24 березня 2016 року 3 години 40 хв., 25 квітня 2016 року 1 година, 21 грудня 2016 року 1 година 20 хв.).

Крім того, позивачці була надана правова допомога адвокатом ОСОБА_10 під час розгляду даної справи апеляційним судом, а загальна тривалість судових засідань апеляційного суду за участю адвоката ОСОБА_10 складає 1 годину 20 хв. (20 хв. 04 травня 2017 року та 1 година 25 травня 2017 року).

Таким чином, ураховуючи загальну тривалість наданої позивачці правової допомоги та виходячи із задоволеної частини позовних вимог, які задоволені на 68,52% (2434 грн. * 100% / 3552,50 грн.), колегія суддів вважає, що з відповідачів в дольовому порядку на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати на правову допомогу в сумі по 2500 грн. з кожного з них (2207 грн. 65 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції + 292 грн. 35 коп. за апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції).

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2; 309 ч.1 п.4; 314 ч.2; 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 березня 2017 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення витрат на поховання брата ОСОБА_7 та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вимог частково.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 витрати на поховання ОСОБА_7, який помер 02 березня 2015 року, в розмірі по 1217 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції по 87 грн. 10 коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 судові витрати за апеляційний перегляд справи по 111 грн. 24 коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 судові витрати на правову допомогу по 2500 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -