Провадження № 2/752/833/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
04.05.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Овдій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа без самостійних вимог: Одинадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Київської міської ради про визнання права власності на 1/5 частину будинку АДРЕСА_1 за кожним в порядку спадкування за законом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.04.1978 р. державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори було видано ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину на 2/10 частини житлового будинку з надвірними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1.
11.05.1999 р. Московським районним судом м.Києва ухвалено рішення, відповідно до якого ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і за ОСОБА_4 визнано право власності на 2/5 частини зазначеного житлового будинку.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла і позивачі звернулись до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/5 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1.
Однак, нотаріусом була винесена постанова про відмову у видачі Свідоцтва, оскільки ОСОБА_4 за життя не зареєструвала у визначений законом спосіб своє право власності на частину будинку.
Оскільки у інший спосіб позивачі позбавлені можливості оформити своє право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 вони звернулись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частину будинку АДРЕСА_1 за кожним.
Відповідно до ухвали Голосіївського районного суду м.Києва від 24.03.2016 р. позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом були залишені без розгляду.
Згідно з ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 01.06.2016 р. ухвала Голосіївського районного суду м.Києві від 24.03.2016 р. була скасована і справа передана для продовження розгляду до Голосіївського районного суду м.Києва.
В частині позовних вимог ОСОБА_2 Апеляційним судом м.Києва01.06.2016 р. було ухвалено рішення, відповідно до якого позов був задоволений.
В ході судового розгляду представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив його задовольнити, посилаючись на те, що право власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , як спадкоємців після смерті ОСОБА_4, на спадкове майно встановлено рішенням Апеляційного суду м.Києва від 01.06.2016 р. і зазначені обставини не підлягають доказуванню.
Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений судом належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався.
Представник 3-ої особи в судове засідання не з»явився, надіславши клопотання про розгляд справи у відсутність представника Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори.
На підставі положень ст.ст.224-226 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність представника відповідача, який належним чином був повідомлений про місце і час судового розгляду.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 14.04.1978 державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори було видано ОСОБА_3, бабусі позивача, свідоцтво про право на спадщину на 2/10 частини житлового будинку з надвірними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1.
Зазначене право було зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.
Спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 була її донька - ОСОБА_4.
Рішенням Московського районного суду м. Києва від 11.05.1999 за ОСОБА_4 визнано право власності на 2/5 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Верховного Суду України від 17.10.2001 р. зазначене рішення Московського районного суду м. Києва від 11.05.1999 залишено без змін.

Як встановлено судом ОСОБА_4 за життя не зареєструвала своє право власності на 2/5 частини будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є її діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_5, які 15.11.2013 р. звернулись до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявами про видачу Свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, у тому числі на частину будинку АДРЕСА_1.

15.11.2013 р. нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із відсутністю реєстрації права власності на вказану частину житлового будинку.

Відповідно до ст. ст. 328, 331 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до роз'яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В силу положень ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов»язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 не зареєструвала у визначений законом спосіб своє право власності на 2/5 частини будинку АДРЕСА_1, однак відсутність державної реєстрації не позбавляє її права на зазначене майно, яке визнано за нею на підставі рішення суду.

В зв»язку з відсутністю державної реєстрації право власності за ОСОБА_4 на 2/5 частини будинку АДРЕСА_1 її спадкоємці позбавлені права у спосіб, передбачений нормами чинного законодавства, отримати Свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно.

На підставі рішення Апеляційного суду м.Києва від 01.06.2016 р. за ОСОБА_2, як за спадкоємицею після смерті ОСОБА_4, було визнано право власності на 1/5 частину будинку АДРЕСА_1.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, оцінюючи всі досліджені докази, беручи до уваги те, що в зв»язку з відсутністю державної реєстрації права власності за ОСОБА_4 на 2/5 частини будинку АДРЕСА_1 її спадкоємець - ОСОБА_1, позбавлений у визначений законом спосіб можливості отримати Свідоцтво проправо на спадщину за законом, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, а тому позов підлягає задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа без самостійних вимог: Одинадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: