УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ЖуравельВ.І., Хопти С.Ф., Штелик С.П.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення суми боргу за договором позики за касаційною скаргою представника ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_6, на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що він надав ОСОБА_8 та ОСОБА_6 позику 28 грудня 2013 року у розмірі 5 тис. доларів США; 28 квітня 2013 року - 5 тис. доларів США; 1 вересня 2013 року - 3 тис. доларів США, 7 листопада 2013 року - 5 тис. доларів США; 13 січня 2014 року - 3 тис. доларів США, про що вони склали відповідні письмові розписки. Проте відповідачі борг не повернули.

Враховуючі викладені обставини, ОСОБА_4, з урахуванням уточнень, просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь борг у розмірі 444 096 грн 32 коп.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11 жовтня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 суму боргу за договорами позики від 28 грудня 2013 року, 28 квітня 2013 року, 1 вересня 2013 року, 7 листопада 2013 року, 13 січня 2014 року в розмірі 444 096 грн 32 коп

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, рішення суду першої інстанції змінити, зменшивши суму боргу.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позов суди, правильно застосувавши положення ст.ст. 1047, 1049 ЦК України, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли обґрунтованого висновку про те, що відповідачі не виконали свого зобов'язання за договорами позики, тому сума боргу підлягає стягненню з них і повинна обраховуватись відповідно до вимог ст. 533 ЦК України.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують і зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції в розумінні ст. 335 ЦПК України, і не дають підстав вважати, що судами першої та апеляційної інстанції при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_6, на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 жовтня 2016 року відхилити.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
С.Ф. Хопта С.П. Штелик