АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_1,
суддів: ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретар - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 20 квітня 2017 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_5 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 03 березня 2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Державного підприємства «Херсонський морський торгівельний порт» про визнання незаконною відмови в прийнятті на роботу, зобовязання до укладення трудового договору та відшкодування втрати заробітної плати,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з лютого 2000 року він працював на посаді стивідора у державному підприємстві «Херсонський морський торговельний порт» (далі - ДП «Херсонський морський торговельний порт»). 1 листопада 2010 року у зв'язку з хворобою та отриманням статусу інваліда ІІІ групи він був переведений на посаду підсобного працівника на вищевказаному підприємстві. Після зняття інвалідності у січні 2015 року він неодноразово був тимчасово переведений на посаду стивідора на період планової відпустки інших працівників зазначеної вище посади.

Позивач вказував про те, що 15 жовтня 2015 року його було переведено на посаду гардеробника, у цей же день він з письмовою заявою звернувся до відповідача про переведення його з посади гардеробника на посаду стивідора, проте у зв'язку з відмовою підприємства прийняти заяву, така заяви була зареєстрована лише 19 жовтня 2015 року й залишена без відповіді.

Зазначав про те, що він на протязі десяти років виконував роботу стивідора, має вищу освіту та відзнаки за трудові досягнення, а, отже, вищевказані дії відповідача, а саме відмова у прийнятті його на роботу, є незаконними.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_5 просив визнати відмову відповідача у переведенні його на посаду стивідора незаконною, зобов'язати ДП «Херсонський морський торговельний порт» перевести його на вищевказану посаду, стягнути з відповідача на його користь відшкодування втрати заробітної плати у розмірі 8 094 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 3 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 21 квітня 2016 року, та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 вересня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

В листопаді 2016 року ОСОБА_5 звернувся до Херсонського міського суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 3 березня 2016 року, посилаючись на те, що наказом ДП «Херсонський морський торгівельний порт» від 29 квітня 2016 року № 131-к на посаду старшого стивідора переведено ОСОБА_6. Вказує, що вказана обставина є нововиявленою, оскільки про неї йому стало відомо 21 червня 2016 року, вважає, що відповідач в разі наявності вакансії стивідора мав перевести його на вказану посаду. Просив скасувати рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 3 березня 2016 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 квітня 2017 року заяву ОСОБА_5 залишено без задоволення.

Непогоджуючсь з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі вказує, що нововиявленою обставиною він вважає, факт приховування відповідачем ДП «Херсонський морський торгівельний порт» від позивача та суду наявність вакантної посади стивідора на підприємстві під час розгляду справи за його позовом про переведення на цю посаду.

Заслухавши доповідача, пояснення заявника та представника відповідача перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам цивільно-процесуального закону, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що ті обставини, на які посилається заявник не є нововиявленими в розумінні п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України, оскільки за своєю природою є новими доказами. Не врахування певних обставин, не залучення та не дослідження окремих доказів, не є підставами для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

Колегія суддів вважає такий висновок суду правильним, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Відповідно до п.1 ч.2 ст.361 цього Кодексу підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як розяснено в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Відповідно до положень ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

В пункті 5 вказаної Постанови Пленуму розяснено, що процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному зясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

В пункті 4 вказаної Постанови зазначено, що судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для скасування рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 3 березня 2016 року, з міркувань, викладених в заяві про перегляд цього рішення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ті обставини, на які посилається заявник (приховування відповідачем наявності вакантної посади стивідора на час розгляду справи в суді) не є нововиявленими в розумінні п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України, оскільки за своєю природою є новими доказами.

Крім того, слід зазначити, що Суворовським районним судом м. Херсона під час розгляду справи за позовом ОСОБА_5 зясовувались обставини та законність дій відповідача, що стали підставою позову незаконна, на думку позивача, відмова в переведенні його на посаду стивідора за його заявою від 19 жовтня 2015 року. Призначення на вказану посаду, вчинені ДП «Херсонський морський торгівельний порт» в квітні та вересні 2016 році не можуть бути нововиявленими обставинами в даній справі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, п. 2 ч.2 ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий І.В.Вейтас

Судді: Л.П.Воронцова

ОСОБА_3