Дата документу 25.04.2017
Справа № 334/7165/16-ц
Провадження № 2/334/913/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Дубини Л.А., при секретарі Адаменко К.В., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, 3-тя особа ОСОБА_2 держнотконтора про визнання права власності у порядку спадкування за законом , -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому вказує, що 29.08.2001 року померла ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть 1-ЖС № 257503 видане 18.04.2013 року, актовий запис № 8109), яка доводилася йому матірю.

Після її смерті відкрилася спадщина на 6/25 частини жилого будинку № 33 по вул.. Мурманській ум. Запоріжжі

На час смерті ОСОБА_3 позивач перебував у місцях позбавлення волі, а тому звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері повернувшись з місць позбавлення волі.

За його заявою відкрито спадкову справу. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено з тих підстав, що за померла ОСОБА_3 отримавши за життя Свідоцтво про право на спадщину по закону після смерті ОСОБА_4, який помер 05.02.1995 року не зареєструвала у встановленому порядку набуте право на 6/25 частин житлового будинку літ. А, житлової прибудови літ. А-1, літньої кухні літ. Б будинку № 33 по вул.. Мурманській у м. Запоріжжі.

Позивач вважає, що на підставі норм ст. 526,548, 549 ЦК України в ред. 1963 року) він прийняв спадщину після смерті своєї матері, т.я був постійно зареєстрованим і проживав з померлою разом, тому просить суд визнати за ним право власності на 6/25 частин житлового будинку літ А, житлової прибудови літ. А-1, літньої кухні літ. Б будинку № 33 по вул.. Мурманській у м. Запоріжжі.

Уточнивши позовні вимоги позивач просив визнати за ним право власності у поярок у спадкування після смерті ОСОБА_3 на 6/25 частин житлового будинку літ.А житлового будинку літ. А, будинку № 33 по вул.. Мурманській у м. Запоріжжі.

Позивач ОСОБА_3 С,А. та його представник у судове засідання не зявилися, у заяві до суду, представник позивача просила розглядати справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Представник ОСОБА_2 міської ради у судове засідання не зявилася, заперечень на позов не надала.

Дослідивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом установлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 06.08.1986 року ОСОБА_4 придбав 6/25 частин жилого будинку №33 по вул. Мурманській у м. Запоріжжі, розташованого на земельній ділянці 600 кв.м. на якій знаходиться жилий будинок літ. А, жилою площею,26,9 кв.м., жила прибудова літ. А-1, жилою площею 19,5 кв.м., літня кухня літ. Б., сарай літ. Е, льох літ. пг, паркан - №1,4,5, водопровід №2,3.

05.02.1995 року ОСОБА_4 - помер.

Після його смерті відкрилася спадщина на вказану частину житлового будинку.

Спадкоємцями після його смерті у рівних частках стали ОСОБА_3 і ОСОБА_1, які в установленому порядку звернулися за прийняттям спадщини, і відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою ОСОБА_2 держнотконторою 05.03.1996 року, ОСОБА_3 і ОСОБА_1 успадкували 6/25 частин жилого будинку №33 по вул. Мурманській у м. Запоріжжі, розташованого на земельній ділянці 600 кв.м. на якій знаходиться жилий будинок літ. А, жилою площею,26,9 кв.м., жила прибудова літ. А-1, жилою площею 19,5 кв.м., літня кухня літ. Б., сарай літ. Е, погріб літ. пг, вбиральня літ.Г, паркан - №1,4,5, водопровід №2,3 ( матеріали спадкової справи) .

Таким чином, кожному зі спадкоємців має належати по 6/50 частин жилого будинку №33 по вул. Мурманській у м. Запоріжжі.

ОСОБА_1 набуте право власності на спадкове майно зареєстрував 21.09.2016 року і становить 6/50 частин жилого будинку №33 по вул. Мурманській у м. Запоріжжі, що вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

ОСОБА_3 набуте право власності на спадкове майно в установленому порядку не зареєструвала і свої спадкові права не оформила.

29.08.2001 року ОСОБА_3 - померла, і за життя заповіту не залишила. Єдиним спадкоємцем після її смерті є позивач - ОСОБА_1

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР у ред.. 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець його прийняв.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР у ред.. 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п.4 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України в редакції 2004 року, цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності цим кодексом, його положення застосовуються до тих прав і обовязків як продовжують існувати після набрання ним чинності.

Отже, при вирішення даного спору суд керується нормами ЦК України в редакції 1963 року.

Позивач весь час був зареєстрований та проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі спадкодавцем, а отже, фактично вступив в управління спадковим майном.

Крім того, звернувсяу 2-гу державну нотаріальну контору м.Запоріжжя з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3

Між тим, оформити свої спадкові права позбавлений можливості через відсутність реєстрації права власності на спадкове майно за ОСОБА_3, у звяку з чим позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видано відповідну постанову від 20.10.2016 року.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна».

Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Згідно п.10. ст. 37 Постанови КМУ від 17.10.2013 року № 868 «Про затвердження порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документами, що підтверджують виникнення, перехід, та припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових праві на нерухоме майно.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, і за ОСОБА_1 необхідно визнати право власності на 6/50 частин жилого будинку №33 по вул. Мурманській у м. Запоріжжі, розташованого на земельній ділянці 600 кв.м. на якій знаходиться жилий будинок літ. А, жилою площею,26,9 кв.м., жила прибудова літ. А-1, жилою площею 19,5 кв.м., літня кухня літ. Б., сарай літ. Е, погріб літ. пг, вбиральня літ.Г, паркан - №1,4,5, водопровід №2,.3

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 169, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 529,549 ЦК України у ред.. 1963 року, суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 визнати право власності на 6/50 частин жилого будинку №33 по вул. Мурманській у м. Запоріжжі, розташованого на земельній ділянці 600 кв.м. на якій знаходиться: жилий будинок літ. А, жилою площею,26,9 кв.м., жила прибудова літ. А-1, жилою площею 19,5 кв.м., літня кухня літ. Б., сарай літ. Е, погріб літ. пг, вбиральня літ.Г, паркан - №1,4,5, водопровід №2,3 у порядку спадкування за законом після смерті 29.08.2001 рокуОСОБА_3.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Дубина Л. А.