233 № 233/359/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
01 червня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С.
за участі секретаря Кліменко І.В., Вареніченко В.А., Козловської К.Я.,
представника органу опіки та піклування Судейко І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_2, інтереси якого представляє ОСОБА_5, в якому він просить визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, особами, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, який належить позивачу, у зв'язку з не проживанням у ньому відповідачів понад одного року без поважних причин.
В судове засідання позивач ОСОБА_2 та його представник за довіреністю ОСОБА_5 не з'явились, до суду надійшла заява представника позивача з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Окрім того, представником позивача до суду надано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою АДРЕСА_2, з підстав зазначених в позовній заяві.
Відповідачі ОСОБА_3 та законний представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 в судове засідання не з'явились, причини неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України шляхом направлення рекомендованої кореспонденції за адресою реєстрації місця проживання.
Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Костянтинівської міської ради, в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог стосовно малолітньої ОСОБА_4
Враховуючи те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. ст. 224, 225 ЦПК України, а належно повідомлені відповідачі у судове засідання не з'явились, суд на місці ухвалив провести заочний судовий розгляд на підставі тих доказів, що містяться у справі.
З'ясувавши позицію позивача, заслухавши представника органу опіки та піклування, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.
На підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 05 квітня 2002 року , посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_7, позивач ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_3
У спірному жилому приміщенні відповідно до відомостей відділу реєстрації Костянтинівської міської ради від 22 лютого 2017 року на теперішній час зареєстрований відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідач ОСОБА_6, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4, дані про реєстрацію місця проживання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, в реєстрі Костянтинівської територіальної громади відсутні. Разом з тим, згідно домової книги, копія якої долучені до матеріалів справи, у вказаному будинку зареєстровані власник будинку ОСОБА_2, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_6, малолітня ОСОБА_4
Відповідно до актів з перевірки паспортного режиму від 04 травня 2017 року та 11 травня 2017 року, складеного комісією КП «СЄЗ» ОСОБА_3, ОСОБА_4 не проживають за адресою: АДРЕСА_4, з грудня 2014 року, особисті речі відсутні.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що відповідач у справі ОСОБА_6 є її рідною дочкою, а ОСОБА_3 та малолітня ОСОБА_6 - онуки. З грудня 2014 року вони виїхали до Росії, де проживають по теперішній час, повертатися намірів не мають.
З нотаріально посвідченої довіреності, наданої ОСОБА_2 ОСОБА_5, вбачається наявність волі ОСОБА_2 здійснити продаж належного йому будинку.
Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
За статтею 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї (ч.2).
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4 в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що ОСОБА_3 та малолітня ОСОБА_4 на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_5
При цьому суд вважає, що у даному випадку права малолітньої ОСОБА_4 щодо користування житлом не порушуються з огляду на таке.
Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
З висновку органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради про доцільність визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, такою що втратила право користування житловим приміщенням, вбачається, що органом опіки та піклування були досліджені обставини про те, що власник спірного житлового будинку ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_6 та їх спільні діти ОСОБА_3 та малолітня ОСОБА_4 в 2014 році виїхали до Російської Федерації, де мають місце проживання, місце роботи, повертатися до України чи до м. Костянтинівки намірів не мають, у зв'язку з чим ОСОБА_2 бажає здійснити продаж належного йому будинку за адресою АДРЕСА_6. Рішення виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 16.11.2016 року № 399 ОСОБА_2 надано дозвіл на нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу зазначеного житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться по АДРЕСА_6. На підставі вищезазначеного орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради не заперечує проти визнання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, такою, що втратила право користування вищезазначеним житловим приміщенням.
Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову суд присуджує позивачеві з відповідачів понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, такими, що втратили право користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, на користь ОСОБА_2 витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, по 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя