Справа № 399/741/16-ц
Провадження № 2/399/19/17
РІШЕННЯ

Іменем України

1 червня 2017 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Лях М.М., за участі секретаря судового засідання Гриценко Т.М., представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Онуфріївка цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Верес», третя особа Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в особі відділу Держгеокадастру в Онуфріївському районі, про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки,

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому після збільшення позовних вимог просила суд стягнути з ТОВ «Верес» на її користь заборгованість по орендній платі в сумі 16790, 64 грн., пеню в сумі 10361,71 грн., відсотки в сумі 1254,15 грн., а всього 28406,50 грн., розірвати договір оренди земельної ділянки, що був укладений між позивачем та ТОВ «Верес» 21.01.2005 року і зареєстрований 31.05.2005 року, строком на 10 календарних років, з урахуванням додаткового строку, що був встановлений додатковою угодою без дати, зареєстрованою 30.06.2009 року, в звязку з систематичним невиконанням орендарем - відповідачем умов договору щодо виплати орендної плати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 6.01 га, кадастровий номер :02:000:0062, що розташована на території Василівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, на підставі державного акту на право власності на землю серії Р2 № 458549. 20.01.2005 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Верес» укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого позивач передала ТОВ «Верес» в строкове платне користування належну їй земельну ділянку строком на 10 років. Вказаний договір було зареєстровано у встановленому законом порядку 31.05.2005 року. Відповідно до додаткової угоди без дати, зареєстрованої 30.06.2009 року, до договору оренди земельної ділянки від 20.01.2005 року, відповідач мав сплачувати їй орендну плату в розмірі 3,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата мала виплачуватися до 31 грудня поточного року.

Виходячи з умов складної економічної ситуації у державі Президент України своїм Указом від 02.02.2002 року № 92 ввів відсотковий вид орендної плати, який був запроваджений на підставі Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 19.08.2008 року № 725, в звязку з чим за ініціативою ТОВ «Верес» була укладена Додаткова угода без дати, зареєстрована 30.06.2009 року, якою орендна плата була визначена у відповідному відсотку до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, розмір якого був не меншим ніж 3 %, як і передбачалося Указом Президента.

Згідно з наданою ТОВ «Верес» відповіддю від 06.09.2016 року та розяснень Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру з часу укладання позивачем договору оренди землі від 21.01.2005 року до 2016 року включно кадастрова (нормативна) оцінка земельної ділянки змінювалася майже щорічно, в звязку з чим мала змінюватися орендна плата за користування земельною ділянкою, а саме: на час укладання в 2005 році договору оренди землі її вартість складала 88490,22 грн.

Розмір орендної плати починаючи з 2009 року мав складати 3.5% від нормативної грошової оцінки (вартості) землі. У відповідності до п. 12.3 договору оренди землі від 20.01.2005 року у разі несплати орендної плати у строки, визначені договором з вини орендаря, останній сплачує орендодавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен прострочений день. З урахуванням облікової ставки НБУ загальна сума пені складає 10361,71 грн.

Крім того, у відповідності до ст. 625 ЦК України боржник за грошовим зобовязанням крім пені зобовязаний виплатити кредитору 3% річних за весь час користування коштами, якщо інший розмір не встановлений договором. Договором не встановлювався який відсоток має сплачуватися за користування коштами орендодавця у випадку невиплати повної чи часткової орендної плати, а тому позивач вважає, що слід застосовувати встановлену ст. 625 ЦК України ставку - 3% річних. Загальна сума відсотків за користування коштами складає 1254, 15 грн.

Представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2М в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити, а також надали пояснення згідно поданого до суду позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні та надав пояснення згідно поданого заперечення.

Представник третьої особи ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що не має чіткої позиції щодо заявлених позовних вимог. Зазначила також те, що якщо права позивача порушені то представник третьої особи проти заявленого позову не заперечує, договір оренди землі потрібно розірвати.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що є уточнений розрахунок з якого виходячи з даних показників, по кожному року робився уточнюючий розрахунок і можлива сумарна помилка 10 20 гривень, якщо виходячи з цього, то позивачу потрібно кожний рік встановити нормативну грошову оцінку в проектній організації, яка має на це дозвіл, і виконати ці роботи і потім зіставити роки. Свідок робив грошову оцінку на 01.01.2016 року. Хоча зауважив, що зараз уточнені розрахунки не приймаються, на даний час потрібно виготовляти на кожну земельну ділянку технічну документацію та ціну згідно статті Закону України «Про оцінку земель» на кожну земельну ділянку.

Вислухавши сторони, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_4 на праві власності належить земельна ділянка площею 6.01 га, кадастровий номер :02:000:0062, що розташована на території Василівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на землю серії Р2 № 458549 /а.с.8-9/.

20.01.2005 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Верес» в письмовій формі укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого позивач передала ТОВ «Верес» в строкове платне користування належну їй земельну ділянку строком на 10 років. Вказаний договір було зареєстровано у встановленому законом порядку 31.05.2005 року /а.с.15-17/.

За умовами договору сторони визначили, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 15.1 договору); орендна плата вноситься орендарем у сумі 797 гривень (п. 4.3); обчислення розміру орендної плати здійснюється без урахування індексу інфляції, якщо її розмір перевищує мінімальний розмір орендної плати встановлений чинним законодавством України (п. 4.12); орендна плата у грошовій, відробітковій, натуральній формі проводиться протягом календарного року (п. 4.2); у грошовій формі орендна плата проводиться шляхом видачі готівкових коштів з каси підприємства, у розмірі не меншому розміру орендної плати, встановленої чинним законодавством України (п. 4.4.); розмір орендної плати переглядається у разі наявності взаємної згоди сторін або у випадку передбаченому законом (п. 4.13); орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати (п. 10.1) /а.с. 15/.

Пізніше, між сторонами було укладено додаткову угоду до договору оренди землі, в якій за взаємною згодою внесено зміни в розділ договору землі "Орендна плата" та зазначено його в наступній редакції: «Орендна плата вноситься орендарем щорічно у грошовій, натуральній або відробітковій формі за домовленістю сторін у розмірі 3,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 1806, 00 гривень у строк до 31 грудня кожного року». Крім того, сторони домовились продовжити термін дії договору на термін 10 років з моменту державної реєстрації додаткової угоди. Вказана додатова угода була зареєстрована в Онуфріївському райвідділі КРФ ДП «ЦДЗК» 30 червня 2009 року. Інші умови договору залишились без змін /а.с. 18/.

Відповідно до наданого в 2016 році Інститутом дослідження проблем оточуючого середовища України уточненого розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка передана у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Василівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області ОСОБА_4, нормативна грошова оцінка земельної ділянки № 062 в цінах 1995 року становить 34682, 05 грн., а проіндексована нормативна грошова оцінка станом на 01.01.2016 року становить 166335, 27 грн., коефіціент індексації - 4,796 /а.с. 11/.

Згідно ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 2 зазначеного Закону передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статею 21 цього Закону встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір та умови орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати передбачено ст. 24 Закону.

Загальні підстави для розірвання договору передбачені статтею 651 ЦК України та включають положення про те, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Підстави припинення договору оренди землі передбачені статтею 31 Закону України "Про оренду землі", зокрема згідно ч. 3 цієї статті на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Припинення договору оренди землі шляхом його розірвання врегульовано положеннями ст. 32 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до ч. 1 цієї статті Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Підстави припинення права користування земельною ділянкою передбачені статтею 141 Земельного кодексу України, зокрема, відповідно до п. "д" ч. 1 цієї статті, такою підставою є систематична несплата орендної плати.

Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 12 грудня 2012 року по справі № 146 цс12, договір оренди землі можливо розірвати лише в разі систематичної несплати орендної плати.

Підтвердженням зарахування отриманих позивачем від відповідача коштів у рахунок належної ОСОБА_4 орендної плати є відомості, згідно яких нараховано до виплати орендну плату за її земельну ділянку за 2005 рік 144, 83 грн., 287, 35 грн. та 62, 07 грн.; за 2006 рік 824, 89 грн.; за 2007 рік 658, 82 грн., 183, 53 грн., та 144,55 грн.; за 2008 рік 1806, 00 грн. та 208, 33 грн.; за 2009 1535, 10 грн.; за 2010 рік 1779, 18 грн.; за 2011 рік 2227, 57 грн.; за 2012 рік 3289, 50 грн.; за 2013 рік 3289, 50; за 2014 рік 500, 00 грн., 4200, 00 грн. та 911, 20 грн. /а.с. 66-8, 94-96/.

Згідно розрахунку орендної плати по ОСОБА_4 їй нарахована, але не виплачена орендна плата за 2015 рік в сумі 1806, 00 грн., за 2016 рік 1806, 00 грн. /а.с. 125/.

Звертаючись до суду із позовом, позивач посилається на систематичну несплату орендної плати, а саме частково за 2009-2012 рік та не виплату за 2015 рік.

Заперечуючи проти позовних вимог представник відповідача зазначив, що орендна плата згідно умов договору орендодавцю завжди виплачувалась на касі підприємства, проте за період з 2015 по день звернення до суду з позовом ОСОБА_4 з приводу орендної плати до них не зверталась. Крім того просив врахувати, що за минулі роки позивачу було виплачено значно більший розмір орендної плати ніж передбачений договором та надав відповідний розрахунок.

Представник позивача ОСОБА_2 не заперечує того факту, що ОСОБА_4, починаючи з 2015 року до дня звернення до суду, за отриманням орендної плати не зверталась. Щодо розміру орендної плати пояснив, що точної суми, яку його довірительниці повинні виплачувати за користування землею не знав, оскільки вона є юридично необізнаною, а тому отримувала всі кошти, що виплачував орендар.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт систематичного неналежного виконання відповідачем умов договору, а тому вимоги позивача щодо розірвання договору оренди не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в сумі 16790, 64 грн., пені в сумі 10361,71 грн., відсотків в сумі 1254,15 грн., суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги також не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 15.1 договору оренди цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Пунктом 11 додаткової угоди до договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься орендарем щорічно у грошовій, натуральній або відробітковій формі за домовленістю сторін у розмірі 3, 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 1806, 00 гривень у строк до 31 грудня кожного року.

Дана додаткова угода пройшла відповідну державну реєстрацію та є зареєстрованою в Онуфріївському райвідділі КРФ ДП «ЦДЗК» 30 червня 2009 року, тобто набрала чинності 30.06.2009 року, як це передбачено самим договором /п. 15.1 договору/.

На час укладення договору нормативно грошова оцінка землі складала 34682, 05 грн./а.с. 11/.

Посилаючись на наявність заборгованості по орендній платі позивач зазначала, що вартість земельної ділянки у 2009-2013 році складала 110977, 98 грн., у 2014 році 138611, 50 грн., у 2015 та 2016 році 166335, 27 грн., у зв'язку з чим вважає, що розмір орендної плати підлягав збільшенню, а саме у 2009 та 2013 році повинна була отримати 3884, 23 грн., у 2014 році 4851, 39 грн., у 2015 році 5821, 75 грн., у 2016 році 5821, 75 грн. Вважає, що розмір орендної плати повинен був автоматично змінюватися відповідачем в залежності від нової грошової оцінки земельної ділянки.

Між тим, відповідно до п. 4.3 договору розмір орендної плати переглядається у разі наявності взаємної згоди сторін, або у випадку прямо передбаченому законом /а.с. 15/.

Згідно п. 4.2. спірного договору обчислення розміру орендної плати здійснюється без урахування індексу інфляції, якщо її розмір перевищує мінімальний розмір орендної плати встановленої чинним законодавством України /а.с 15/. У пункті 1 додаткової угоди до договору оренди землі сторони досягли згоди, що орендна плата вноситься орендарем щорічно у грошовій, натуральній або відробітковій формі за домовленістю сторін у розмірі 3, 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 1806, 00 гривень у строк до 31 грудня кожного року /а.с. 18/.

Тобто, умовами зазначеного договору оренди земельної ділянки передбачено обчислення орендної плати за землю без урахуванням індексу інфляції, якщо її розмір перевищує мінімальний розмір орендної плати встановленої чинним законодавством України.

Позивач ОСОБА_4 не зверталась до відповідача з проханням внести зміни в умови договору щодо розміру орендної плати у бік її збільшення, ніяких змін з приводу застосування коефіцієнта індексації нормативно-грошової оцінки при обчисленні орендної плати в договори не вносилось, а тому посилання позивача на те, що відповідачем неправильно обраховується розмір орендної плати є безпідставними, у зв'язку з чим вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по орендній платі не підлягають задоволенню.

За таких обставин, оцінюючи усі докази, які були досліджені у судовому засіданні у їх сукупності та приймаючи до уваги те, що за результатами розгляду справи факту невиконання умов договору відповідачем ТОВ "Верес" не встановлено, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

У зв'язку з цим згідно вимог ст. 88 ЦПК України не підлягають стягненню й судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 80, 88, 208, 209, 213-215, 294, 296 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Верес», третя особа Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в особі відділу Держгеокадастру в Онуфріївському районі про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 2 червня 2017 року.

Суддя М.М. Лях