Справа № 305/1289/16-ц
Провадження по справі 2/305/90/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2017 Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: судді - Бліщ О.Б.

секретаря - Вербещука В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне Акціонерне Товариство "Альфа -Банк" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №1122 від 23 липня 2007 року, відповідно до умов якого, ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 31 000 доларів США, які зобов`язувався повернути в строк та на умовах, що передбачені цим договором. В подальшому, первинним кредитором було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором. Зокрема, ПАТ "Альфа-Банк" набуло право вимоги за кредитним договором №1122 від 23 липня 2007 року, на підставі Договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, що був укладений між ПАТ "Альфа-Банк" та ПАТ "АКПІБ". ОСОБА_1 неналежно виконує свої зобов`язання, що виникають з умов кредитного договору, в результаті чого, станом на 01.06.2016 року, має прострочену заборгованість за кредитом - 18147, 49 доларів США та по відсотках - 332, 16 доларів США. У позові, просили суд, винести рішення, яким стягнути з відповідача вищевказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі.

Представник позивача, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Окрім того, представником позивача надсилались суду письмові пояснення по справі (а.с. 77-78, 87-88).

Відповідач, ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, його представник ОСОБА_2 надав суду заяву, в якій просить дану справу розглянути у його відсутності та у відсутності відповідача, проти задоволення позову заперечує, з мотивів наведених в запереченнях на позов (а.с.66-70).

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в справі докази, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у зв'язку невиконанням відповідачем як позичальником, зобов'язань, прийнятих останнім відповідно до кредитного договору № 1122 від 23.07.2007 р., у зв'язку з чим ОСОБА_1 має прострочену заборгованість, яка станом на 01.06.2016 р. становить: за кредитом - 18 147,49 доларів США; по відсотках за користування кредитом - 332,16 доларів США.

ПАТ "Альфа-Банк" мотивує звернення до суду з даним позовом тим, що набув права вимоги за кредитним договором на підставі Договору про відступлення прав вимоги, укладеного між позивачем та Закритим акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 17 грудня 2012 р.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк укладено кредитний договір № 1122 від 23.07.2007 про надання кредиту у сумі 31 000 доларів США (п.2.1) зі сплатою відсотків ь13% річних з кінцевим строком повернення кредиту 22.07.2027 р.

Умовами п. п. 2.4. кредитного договору передбачено обовязок позичальника (відповідача) здійснювати погашення кредиту та процентів за ним щомісячно у відповідності до Графіка (додаток № 1 до кредитного договору), який є невідємною частиною цього договору, згідно якого погашення кредиту та відсотків за користування ним здійснюється частинами (щомісячними платежами) у іноземній валюті (доларах США) у розмірі та порядку, визначеному цим Графіком.

У подальшому між кредитором (ЗАТ «АКПІБ») та відповідачем 23.02.2009 р. укладено Договір № 1 про внесення змін і доповнень до кредитного договору, яким (п. 2) сторонами погоджено внести зміни до пунктів 2.1, 2.2, 2.4 кредитного договору, а саме змінити Графік погашення кредиту та валюту і суму кредиту (з долара США на гривню).

Сторони погодили у п. 2.1, 2.2 Договору № 1 про внесення змін і доповнень до кредитного договору внести зміни до п. 2.1 кредитного договору, згідно яких позичальнику надається кредит у сумі 219 688,70 грн. зі сплатою процентів 13% річних за користування кредитом у національній валюті (гривні).

Також, сторони у п. 2.3 Договору № 1 про внесення змін і доповнень до кредитного договору погодили, що погашення кредиту здійснюється позичальником у відповідності до Графіку погашення кредиту (Додаток № 1 до цього Договору № 1. про внесення змін і доповнень до кредитного договору, який є його невід'ємною частиною).

Отже, сторонами погоджено надання кредиту в національній валюті (гривні), погашення якого здійснюється відповідачем у відповідності до нового Графіку, який є Додатком № 1 до цього Договору № 1 і є його невід'ємною частиною, рівними частинами (щомісячними платежами) у сумі 994,07 грн.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідачем належним чином виконуються зобов'язання з погашення кредиту і процентів за користування ним у відповідності з умовами кредитного договору і Графіку.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме копій квитанцій, поданих ОСОБА_1, погашення кредиту і процентів за ним відповідачем здійснюється у відповідності з Графіком, без прострочення виконання зобов'язання, щомісячними платежами у сумах, що перевищують встановлений Графіком розмір платежів, маючи станом на 22.08.2016 р. переплату з погашення кредиту у сумі 66 705 грн.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК).

Зі змісту ч. 2 ст. 1050 ЦК, право позикодавця вимагати дострокового повернення позичальником частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів виникає лише у разі прострочення позичальника повернення чергової частини кредиту.

Оскільки відповідачем належним чином виконуються зобовязання з погашення кредиту згідно умов кредитного договору і Графіку, що підтверджується наданими відповідачем належними доказами, відповідач не допускав прострочення виконання зобовязання, а право кредитора не є порушеним, у звязку з чим у кредитора не виникло право вимоги дострокового повернення кредиту (ч. 2 ст. 1050 ЦК).

Аналогічні висновки містить Постанова ВСУ у справі № 6-116цс13 від 06.11.2013 р.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів особи, яка звернулася до суду, насамперед полягає в зясуванні та встановленні, чи має особа таке право та чи були вони порушені, обовязок доведення чого належними і достатніми доказами покладається в першу чергу на позивача в силу приписів ст. 60 ЦПК. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК).

На думку суду, позивачем не доведено факт порушення відповідачем прав кредитора, а отже підстави для задоволення позову відсутні.

Виходячи з принципу обґрунтованості судового рішення (ст. 213 ЦПК), ухваленого на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК).

Згідно термінів (ст. 1 договору відступлення прав вимоги): Реєстр позичальників - перелік необхідних даних щодо Позичальників та Прав вимоги наведені в Додатку № 1 до цього Договору; підписання сторонами Реєстру позичальників засвідчує передачу (відступлення) прав вимоги Первісним кредитором ОСОБА_3 кредитору. Згідно п. 4.1. договору, відступлення прав вимоги Первісним кредитором ОСОБА_3 кредитору, набуття Новим кредитором права вимоги та заміни кредитора за правами вимоги на ОСОБА_3 кредитора набувають чинності у день укладення Договору, за умов належного оформлення Сторонами (підписання та скріплення відбитками печаток Сторін) Реєстру позичальників.

Отже, оскільки договір не містить відомостей про відступлення позивачу права вимоги саме по кредитному договору, належним доказом, який засвідчує факт набуття позивачем прав вимоги по кредитному договору, є Реєстр позичальників, що є Додатком № 1 до нього, підписаний та скріплений печатками обох сторін договору - ЗАТ «АКПІБ» та ПАТ «Альфа-банк». Про-те, позивачем не надано Реєстру позичальників, належним чином оформленого згідно умов договору про відступлення прав вимоги та підписаного ЗАТ «АКПІБ» і ПАТ «Альфа-банк».

На думку суду, наданий позивачем ОСОБА_4 з Додатку № 1 до договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012 р., у вигляді таблиці, не є підтвердженням набуття ним прав вимоги, оскільки підписаний одноособово ПАТ «Альфа-банк» (позивачем). Зазначене виключає можливість вважати цей документ в розумінні умов ст. 1, п. п. 2.1., 4.1., 4.3. договору відступлення прав вимоги, належним доказом набуття позивачем прав вимоги по кредитному договору до відповідача. Інших доказів переходу прав вимоги позивачем не надано. Отже, ПАТ "Альфа-Банк" на доведено належних доказів набуття ними права вимоги до відповідача по кредитному договору.

Аналогічні висновки містить Постанова ВСУ у справі № 522/12709/14-ц від 22.03.2017 р.

Оскільки позивачем не доведено підставності заявлених позовних вимог, а відповідачем надано належні та допустимі докази відсутності факту порушення ним умов вищезазначеного кредитного договору, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6, 8, 10,11, 57,58, 60, 88, 212- 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного Акціонерного Товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.