_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5626/17
Провадження № 2/520/7616/17
УХВАЛА

06.06.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 заяву представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про знесення самовільно збудованого домоволодіння,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 16.05.2017 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просить суд зобовязати ОСОБА_4 знести за власний рахунок обєкт самочинного будівництва житловий будинок, за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Корольова, 11-А.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 06.06.2017 року відкрито провадження на підставі позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про знесення самовільно збудованого домоволодіння та призначено по справі попереднє судове засідання.

Представником позивача разом з позовною заявою надано заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам за його

дорученням проводити будь-які будівельні роботи на земельних ділянках, за адресами: м. Одеса, вул. Тульська, 54, та м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 11-А, а також шляхом встановлення заборони будь-яким реєстраційним службам, державним реєстраторам,

особам, які мають доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приймати

будь-які рішення і здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно реєстрації права власності на об'єкти нерухомості за адресами: м. Одеса, вул. Тульська, 54, та м. Одеса, вул. Академіка

Корольова, 11-А.

В обґрунтування заяви представник позивача посилається на те, що позивач, ОСОБА_2, є власником житлового будинку та господарчих споруд, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Тульська, 54, та земельної ділянки, на якій розташовані належні їй на праві власності об'єкти нерухомості, площею 0,0753 га, кадастровий номер :21:038:0007.

Представник позивача вказує, що у березні 2016 року на сусідній з будинком ОСОБА_2 земельній ділянці, за адресою: м. Одеса, вул. Тульська, 54, ОСОБА_4 було розпочато будівництво 4-х поверхового житлового будинку без будь-яких на те дозвільних документів та з частковим захопленням земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності. Спірний об'єкт нерухомості, як зазначає представник позивача, був самовільно побудований ОСОБА_4, за адресою: м. Одеса, вул. Тульська, 54, і він розташований на 2-х земельних ділянках, одна з яких належить на праві власності ОСОБА_2, а інша є власністю територіальної громади м. Одеси, повноваження власника щодо якої виконуються Одеською міською радою.

Як стверджує представник позивача, в ході двох позапланових перевірок Департаментом ДАБІ в Одеській області було встановлено та зафіксовано у відповідних актах, що 29.06.2016 року ОСОБА_4 виконав будівельні роботи з будівництва жилого будинку за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 11-А, без права на їх виконання, чим порушено ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; 29.09.2016 року ОСОБА_4 виконав будівельні роботи з реконструкції жилого будинку за адресою: м. Одеса, Київський район, вул. Академіка Корольова, 11-А, право власності на яке він набув 16.08.2016р., без права на виконання, чим порушено ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також в ході перевірок було з'ясовано, що правоустановчі документи на земельну ділянку у ОСОБА_4 відсутні. Об'єкт, який перевірявся Департаментом 29.06.2016р., за адресою: м. Одеса, вул. Тульська, 54, та об'єкт, який перевірявся Департаментом 29.09.2016р., за адресою м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 11-А, є одним і тим самим об'єктом. 14.07.2016р. Київським відділом поліції у місті ОСОБА_1 ГУНП в Одеській області за заявою представника ОСОБА_2 про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне правопорушення за №0002834 від 14.07.2016. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч.1 ст. 197-1 КК України (Самовільне зайняття земельної ділянки та самовільне будівництво). 29.09.2016 року Департаментом ДАБІ в Одеській області прийнято постанову № 681, згідно якої замовника будівництва ОСОБА_4 притягнуто до відповідальності за порушення Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. Департаментом був виданий припис ОСОБА_4 щодо усунення виявлених порушень до 29.10.2016 року з обов'язковою умовою повідомити Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про його виконання 29.10.2016.

Крім того, представник позивача вказує, що 10.03.2017р. Управлінням державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради було проведено позапланову перевірку об'єкту будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 11-А, за результатами якої було встановлено, що ОСОБА_4 на об'єкті містобудування - домоволодінні, розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 11 А, не виконано вимоги вищевказаного припису від 29.09.2016 року, дозвільні документи на виконання будівельних робі не отримано, а також не повідомлено Департамент про виконання зазначеного припису. В ході перевірки також було встановлено, що 10.03.2017 року ОСОБА_4 фактично виконувалися будівельні роботи з внутрішнього оздоблення житлового будинку за адресою: вул. Академіка Корольова, 11-А у м. Одесі.

24.03.2017 року Управлінням державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради прийнято постанову №145/17, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-42 КУпАП та накладено на ОСОБА_4 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень.

27.03.2017 року Київською районною адміністрацією Одеської міської ради було прийнято розпорядження №151, яким зобов'язано ОСОБА_4 у десятиденний термін знести самочинно побудований будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 11 -А.

Однак, до теперішнього часу, як зазначає представник позивача, вимоги розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 27.03.2017 року №151 відповідачем не виконані.

Таким чином, представник позивача вказує, що не зважаючи на факти порушення чинного законодавства у сфері містобудування, які були встановлені суб'єктом владних повноважень, ОСОБА_4 продовжує здійснювати самочинне будівництво на земельній ділянці, яка належить позивачу - ОСОБА_2

З урахуванням вищевикладеного, представник позивача вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду на користь позивача, тому з урахуванням зазначених обставин є необхідність у забезпечені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про знесення самовільно збудованого домоволодіння шляхом заборони ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам за його дорученням проводити будь-які будівельні роботи на земельних ділянках, за адресами: м. Одеса, вул. Тульська, 54, та м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 11-А, а також шляхом встановлення заборони будь-яким реєстраційним службам, державним реєстраторам, особам, які мають доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приймати будь-які рішення і здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно реєстрації права власності на об'єкти нерухомості за вказаними адресами.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У випадку, коли заяву про забезпечення позову подано до відкриття провадження у справі, така заява має бути розглянута впродовж двох днів та лише у випадку поли порушується питання про захист прав інтелектуальної власності, у іншому випадку вирішення питання про забезпечення позову до відкриття провадження у справі вбачається не можливим. Таким чином вимоги позивача про забезпечення позову розглянуті невідкладно після відкриття провадження у справі.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Подана представником позивача заява про застосування заходів забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ч.2 ст. 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягають невідкладному розгляду.

Згідно з ч.1-3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір стосовно здійснення будівельних робіт на земельній ділянці, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 11-А.

Представником позивача зроблено посилання та надано до позову договір дарування від 08.10.2008 року та договір купівлі-продажу від 21.03.2009 року, на підставі яких ОСОБА_2 належить житловий будинок та господарчі споруди, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Тульська, 54.

Також представником позивача зроблено посилання та надано до позову свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 20.06.2011року, на підставі якого ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, за адресою: м. Одеса, вул. Тульська, 54, на якій розташовані належні їй на праві власності об'єкти нерухомості, площею 0,0753 га, кадастровий номер :21:038:0007.

Представником позивача зроблено посилання та надано до позову акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №000681 від 13.07.2016 року, складеного Відділом самоврядного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням земельного законодавства управління земельних ресурсів Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, яким встановлено, що на земельній ділянці, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Тульська, 54, проводиться будівництво багатоповерхової будівлі. Земельна ділянка огороджена, доступ до неї обмежений. Документи, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою відсутні, що порушує вимоги ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Представник позивача стверджує, що будівництво 4-х поверхового житлового будинку проводиться відповідачем без будь-яких на те дозвільних документів та з частковим захопленням земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності. Спірний об'єкт нерухомості, як зазначає представник позивача, був самовільно побудований ОСОБА_4, за адресою: м. Одеса, вул. Тульська, 54, і він розташований на 2-х земельних ділянках, одна з яких належить на праві власності ОСОБА_2, а інша є власністю територіальної громади м. Одеси, повноваження власника щодо якої виконуються Одеською міською радою.

Як зазначено в позову представником позивача, ним на підтвердження вказаних обставин надані до суду: акти перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29.06.2016року Департаменту ДАБІ в Одеській області; акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №000681 від 13.07.2016року, складеного Відділом самоврядного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням земельного законодавства управління земельних ресурсів Департаменту комунальної власності Одеської міської ради; повідомлення слідчого СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області про початок досудового розслідування від 14.07.2016року; постанова Департаменту ДАБІ в Одеській області №681 по справі про адміністративне правопорушення від 29.09.2016року; акти перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Управління ДАБК Одеської міської ради від 10.03.2017року та від 24.03.2017року; розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 27 березня 2017року про знесення самочинно побудованого будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 11-а.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

З урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що між сторонами виник спір стосовно здійснення відповідачем будівельних робіт на земельній ділянці, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 11-А, вимоги про забезпечення позову в частині заборони ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам проводити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці, за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 11-А, а також шляхом встановлення заборони будь-яким реєстраційним службам, державним реєстраторам, особам, які мають доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приймати будь-які рішення і здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно реєстрації права власності на об'єкти нерухомості за вказаною адресою, є співрозмірними позовним вимогам, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, для відновлення прав позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а відтак й порушить права позивача на судовий захист, у звязку з чим суд дійшов висновку, що заява представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову є частково обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню у вказаній частині.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині заборони ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам за його

дорученням проводити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці, за адресою: м. Одеса, вул. Тульська, 54, а також шляхом встановлення заборони будь-яким реєстраційним службам, державним реєстраторам, особам, які мають доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приймати будь-які рішення і здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно реєстрації права власності на об'єкти нерухомості за адресою: м. Одеса, вул. Тульська, 54, оскільки предметом позову за заявленими позивачем вимогами є саме житловий будинок, за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 11-А, а доказів того, що обєкт, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Тульська, 54, та обєкт, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 11-А, є одним і тим самим обєктом, суду надано не було.

При викладених обставинах та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі №520/5626/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про знесення самовільно збудованого домоволодіння, а саме:

- Встановити заборону ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, та будь-яким іншим фізичним та юридичним особампроводити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці, за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Корольова, 11-А.

- Встановити заборону будь-яким реєстраційним службам, державним реєстраторам,

особам, які мають доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приймати

будь-які рішення і здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно реєстрації права власності на об'єкти нерухомості за адресою: місто Одеса, вулиця Академіка Корольова, 11-А.

В решті вимог заяву представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Копію ухвали направити для виконання до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її оголошення, а особи, які були відсутні під час оголошення ухвали протягом пяти днів з дня отримання її копії, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий Калініченко Л. В.