УХВАЛА

іменем україни

17 травня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ізмайлової Т.Л.,

суддів: Євтушенко О.І., Євграфової Є.П.,

КадєтовоїО.В., Карпенко С.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 травня

2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 27 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що її мати ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті матері відкрилась спадщина.

Позивачка вказувала, що вона є спадкоємцем першої черги за законом. Іншим спадкоємцем є ОСОБА_4, який прийняв спадщину подавши заяву про прийняття спадщини.

Зазначала, що в установлений законом шестимісячний термін вона не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини по причині тяжку хворобу, у 2008 році перенесла операцію на серці, а після смерті матері хвороба загострилась, тому в листопаді 2015 року вона була змушена звернутись до лікувального центру за адресою: вул. Войкова, 24, м. Чернігів, де знаходилась на лікуванні з 27 жовтня по 05 листопада 2015 року. Після виписки з лікарні їй було рекомендовано диспансерний нагляд за місцем проживання у лікаря терапевта та кардіолога.

Позивачка є інвалідом 3-ї групи загального захворювання безстроково та ніде не працює.

У лютому 2016 року її стан здоров'я знову погіршився і вона звернулась до лікаря, та їй проведено курс лікування, тобто з 29 лютого по 14 березня 2016 року лікарем було призначено постільний режим. В зв'язку з тим, що її стан здоров'я погіршився, вона не змогла вчасно, тобто до 13 березня 2016 року, подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини.

04 квітня 2016 року ОСОБА_6 звернулась до нотаріуса в м. Ніжин із заявою про прийняття спадщини. Однак позивачка отримала відмову у прийнятті спадщини, оскільки нею було пропущено, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_6 просила визначити їй додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 травня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 27 травня

2016 року рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 травня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із відсутності об'єктивних, непереборних та істотних труднощів, які були перешкодою для вчинення позивачем дій для своєчасного прийняття спадщини.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 після смерті якої відкрилась спадщина. Строк на прийняття спадщини закінчився 13 березня 2016 року.

Відповідно до свідоцтва про народження позивача ОСОБА_5 є матір'ю ОСОБА_3

Згідно з довідкою Лосинівської селищної ради Ніжинського району від 07 квітня 2016 року № 444 вбачається, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті дійсно проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з нею на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_5Ф за вказаною адресою проживали та були зареєстровані: ОСОБА_4 - її син, ОСОБА_7 - невістка. ОСОБА_8 - онук, ОСОБА_9 - онука.

Із копії спадкової справи вбачається, що за заявою відповідача, щодо майна ОСОБА_5, яка померла 13 вересня 2015 рок, заведена спадкова справа.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5, тобто у встановлений законодавством шестимісячний термін, за його заявою заведена спадкова справа. Таким чином, він є таким, що прийняв спадщину.

Позивач ОСОБА_6 в обґрунтування вимог про визначення додаткового строку на прийняття спадщини посилалась на те, що вона не змогла своєчасно вчинити дії для прийняття спадщини через тривалу хворобу та значне погіршення стану її здоров'я у лютому 2016 року у зв'язку з чим в період з 29 лютого по 14 березня 2016 року їй було призначено постільний режим.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1220, ч. 3 ст. 1223, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи наведене, суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановили, що посилання позивача на причину пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини як то поганий стан здоров'я, не подачу заяви з етичних міркувань не можна розцінити як поважну причину пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки її стан здоров'я допускав подачу такої заяви і не є непереборною обставиною. Крім того, позивач визнала, що протягом шести місяців після смерті матері мала можливість для подачі заяви про прийняття спадщини, але не подала її не з якихось непереборних об'єктивних причин, а з причин, які фактично не перешкоджали їй для подачі такої заяви.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає положенням ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального або процесуального права, а отже, відсутні підстави, передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України, для скасування вказаних судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

За таких обставин колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що ухвалені судові рішення попередніх інстанцій відповідають вимогам закону й підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 27 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийТ.Л. Ізмайлова
Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова О.В. Кадєтова С.О. Карпенко