Єдиний унікальний номер №440/466/17
Провадження №2-о/440/28/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2017 року м. Буськ, Львівська область

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді ОСОБА_1 С. Р.

при секретарі Базилюк Г.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_2 до зацікавлених осіб:Буського РС ГУДМС України у Львівській області в особі сектору громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб , ОСОБА_3 про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася в суд з зазначеною заявою, покликаючись на те, що від громадського шлюбу з ОСОБА_3 в них є донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час вони проживають окремо і донька залишилась проживати з нею та знаходиться на повному її утриманні. Має намір, разом з донькою виїхати на відпочинок за кордон, відповідач відмовляється надати дозвіл на поїздку дитини за кордон, у зв'язку з чим змушена звернутись до суду.

Заявниця ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, подала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Зац.особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку п.5 ст.74 ЦПК України, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення отриманого ним 08.04.2017 р.

Представник зац.особи:Буського РС ГУДМС України у Львівській області в особі сектору громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб, в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням розглядати справу без участі їх представника, покладається на рішення суду.

За таких обставин на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України прийнято рішення про проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав:

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ № 305908, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Буського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 108 від 12.10.2011 р.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Згідно п.18 «Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», затверджених постановою КМУ від 31.03.1995р. №231, оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Окрім того, заявниця ствердила, що з відповідачем проживають окремо, останній не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, та згідно поданої довідки № 609 від 01.03.2017 р. Буської міської ради Львівської області, вбачається що, заявниця має на утриманні доньку ОСОБА_4, з якою проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст.. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року держави учасниці поважають право дитини, яка розлучається одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Крім цього, ст.. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Суд не заперечує право батька на отримання повної і достовірної інформації щодо місця перебування його дитини, проте реалізація такого права, на думку суду, здійснюється недобросовісно, і шкодить інтересам в першу чергу дитини.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про обґрунтованість позову, судом встановлено, що заявниця діє в інтересах дитини та не має наміру перешкоджати побаченням дитини з батьком, а тому заяву слід задовольнити. Окрім того, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився та не представив суду жодного доказу своєї немотивованої згоди та на спростування обставин, на які посилається заявниця.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212, 215, 234-235 ЦПК України, 141, 155 Сімейного Кодексу України, Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», суд -

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Надати дозвіл на виїзд малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, за межі України без згоди та супроводу батька ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4, впродовж одного року в країни Туреччини, Єгипет, Болгарія, ОСОБА_5, Чехія, Молдова, Франція, Італія, Росія.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Буський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя С. Р. Мельник