АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/5051/2017 Доповідач - Музичко С.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року колегія суддів cудової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого - Музичко С.Г.

Суддів - Панченка М.М., Слюсар Т.А.,

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 січня 2017 року в справі за скаргою ОСОБА_2, заінтересована особа: старший державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві МалівськаНаталія Іванівна на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 січня 2017 року скаргу ОСОБА_2, заінтересована особа: старший державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малівська Наталія Іванівна на дії державного виконавця задоволено частково.

Визнано незаконною постанову державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малівської Наталії Іванівна від 13 вересня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження № 52135553 та зобов'язано державного виконавця відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року.

В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник просить постановити нову ухвалу, якою покласти судові витрати на орган державної виконавчої служби. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відмова суду у задоволенні вимог покласти судові витрати, які були пов'язані з розглядом скарги, на орган державної виконавчої служби є необгрунтованою.

В судове засідання сторони не з'явились про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених в суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що дії державного виконавця та його постанова не відповідають вимогам закону.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи, а ч. 2 ст. 384 цього Кодексу передбачено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Судом встановлено, що 13 квітня 2016 року набрало чинності рішення Дарницького районного суду міста Києва, яке було ухвалено за наслідками розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання батьківства (Справа №755/887/15) .

13 липня 2016 року Дарницьким районним судом міста Києва було видано Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 779,52 грн. судових витрат.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі документи, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами.

Ухвала суду в частині задоволення скарги про визнання дій державного виконавця незаконними та зобов'язання державного виконавця відкрити виконавче провадження не оскаржується, тому суд апеляційної інстанції не переглядає ухвалу суду в цій частині.

Посилання в апеляційній скарзі про те, що відмова суду першої інстанції про стягнення судових витрат з державної виконавчої служби спростовується наступним.

Відповідно до ч.1 ст. 388 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлене рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Рішення суду про відмову у задоволенні скарги в частині стягнення судових витратз відділу державної виконавчої служби не порушує права чи інтереси ОСОБА_2, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 312, 313-315 ЦПК України, колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді