Справа № 155/439/17
Рішення

іменем України

25 травня 2017 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі:

головуючого Адамчук Г.М.,

з участю секретаря Ревуцької М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Горохові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Горохівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Горохівського району Волинської області, в якому просить визнати його право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,1700 га., яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК №956630 (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0223), на земельну ділянку площею 0,1300 га., яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК №956631 (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0222), на земельну ділянку площею 2,76 га., яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю III-ВЛ №017432.

Мотивує свій позов тим, що ОСОБА_3 все своє майно посвідчила йому заповітом. ОСОБА_3 померла 05.04.2013 року. Після її смерті позивач прийняв спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, в письмовій заяві до суду позов ОСОБА_1 визнав повністю, щодо визнання його права власності на вказане вище майно не заперечує.

Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців.

З заповіту, складеного ОСОБА_3 14 вересня 2009 року, який було посвідчено секретарем Звиняченської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №95 видно, що вона все своє майно заповіла своєму внукові ОСОБА_1 (а.с.7).

Згідно з свідоцтвом про смерть, ОСОБА_3 померла 05.04.2013 року (а.с.5).

Постановою державного нотаріуса Горохівської державної нотаріальної контори від 20.03.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 було відмовлено (а.с.8).

Документами про родинні відносини стверджується, що ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_3 (а.с.23,24).

Довідкою ОСОБА_2 сільської ради від 19.07.2013 року №602 стверджується, що заповіт, який посвідчувався від імені ОСОБА_3 не змінено і не скасовано, єдиним спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1 (а.с.6).

З Державних актів на право власності на земельні ділянки вбачається, що ОСОБА_3 належали земельні ділянки відповідних розмірів.

Відповідно до оголошення в газеті «Горохівський вісник», Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №956630, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №956631, Державний акт на право приватної власності на землю III-ВЛ №017432 слід вважати недійсними у звязку з їх втратою (а.с.16).

З спадкової справи після померлої ОСОБА_3 видно, що ОСОБА_1 після її смерті є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 після померлої ОСОБА_3 прийняв спадщину, є спадкоємцем за заповітом.

А тому суд вважає, що слід визнати право власності ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,1700 га., яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК №956630 (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0223), на земельну ділянку площею 0,1300 га., яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК №956631 (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0222), на земельну ділянку площею 2,76 га., яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю III-ВЛ №017432.

Позивач в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача ОСОБА_2 сільської ради відмовився.

Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України

ст. ст. 392, 1235 ЦК України

суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,1700 га., яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК №956630 (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0223), на земельну ділянку площею 0,1300 га., яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК №956631 (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0222), на земельну ділянку площею 2,76 га., яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю III-ВЛ №017432.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий (підпис)

Згідно з оригіналом.

Голова Горохівського

районного суду ОСОБА_4