Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 24.11.2010 р. шлюбу, від якого вони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через несумісності характерів, різні погляди на сімейне життя, втрати порозуміння між подружжям, шлюбні відносини між ними на даний час фактично припинилися з січня 2016 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просив розірвати шлюб.

До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Одночасно зазначила, що спорів про місце проживання дитини та про майно подружжя немає, проти примирення заперечує.

Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в який позов визнав та просив не вживати заходів до примирення подружжя.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно із ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно із вимогами ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

В силу положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 листопада 2010 р. Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис №3582, що підтверджено свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 від 24.11.2010 р.

Від подружніх відносин сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2016 р. через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного.

Спір про місце проживання малолітньої дитини на час розгляду справи у сторін відсутній.

Спору про розподіл майна між сторонами на момент розгляду справи немає.

Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені певний строк, проти надання строку на примирення сторони заперечують.

Відповідно до 51 ч.1 Конституції України, ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ст. 24 ч. 1 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі.

Згідно ст.115 ч.2 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 24.11.2010 р. № 3582, складеному Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї.

На підставі викладеного, ст.51 Конституції України, ст.ст.3, 24, 105 ч.3, 112, 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 174, 208-209, 212, 213, 214-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянином України, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянкою України, зареєстрований 24 листопада 2010 р. Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис № 3582, що мають одну малолітню дитину.

Після набрання рішенням законної сили направити його копію до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 24.11.2010 р. № 3582, складеному Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова