провадження 2/712/1236/17
справа № 712/3377/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Романенко В.А.

при секретарі - Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соснівського районного суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що 30.01.2010 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції , актовий запис № 79.

Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, 13.08.2010року народження та сина ОСОБА_4 23.06.2014року народження, які проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Протягом останніх років сімейне життя між сторонами погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин..

Подальше життя з відповідачем позивачка вважає неможливим. Сімя розпалася остаточно, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально.

Крім того, зазначила, що відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей, тому вона вимушена звернутися з позовом до суду.

Просила суд шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку.

Позивачка в судове засідання не з»явилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, належними чином був повідомлений про день та час розгляду справи, причин неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду не подав.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства:

- сторони Мороз М,Г. та ОСОБА_2 30.01.2010року уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції , актовий запис № 79.

-від шлюбу сторони по справі мають спільних дітей доньку ОСОБА_3, 13.08.2010року народження та сина ОСОБА_4 23.06.2014року народження

-відповідно до свідоцтва про народження дітей батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є відповідач ОСОБА_2

З матеріалів справи вбачається, що неповнолітні діти проживають з позивачкою і знаходиться на її утриманні.

Відповідач ухиляється від утримання неповнолітніх дітей, добровільно матеріальну допомогу не надає.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

За загальними положеннями ЦПК України обовязок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Частиною ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач припинили подружні стосунки та поновлювати їх наміру не мають. Сімя розпалась остаточно для її відновлення можливостей немає, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до ч. 1 ст. 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Враховуючи в сукупності обставини та матеріали справи, положення закону, згідно якого батьки зобовязані нести витрати в рівних частинах для забезпечення дитині необхідного рівня життя, суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів, а саме 1/2 частини його заробітку є не обєктивним та не відповідає вимогам СК України.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме суд вважає за можливе шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 30.01.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції , актовий запис № 79 розірвати.

Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити Мороз.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, 05.06.1981року народження, ПІН НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого слідчим в Слідчому Управлінні Головного Управління Національної поліції в Черкаській області аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, 13.08.2010р.н. та сина ОСОБА_4, 23.06.2014р.н. у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.03.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України, ст.110, 112, 180-182 Сімейного Кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити .

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 30.01.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції , актовий запис № 79 розірвати.

Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити Мороз.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, 05.06.1981року народження, ПІН НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого слідчим в Слідчому Управлінні Головного Управління Національної поліції в Черкаській області аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, 13.08.2010р.н. та сина ОСОБА_4, 23.06.2014р.н. у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.03.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 до Спеціального фонду Державного бюджету судовий збір в розмірі 640 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: Романенко В.А.