Справа № 136/1667/16-ц Провадження № 22-ц/772/899/2017Головуючий в суді першої інстанції Кривенко Д. Т.
Категорія 27Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Медвецького С.К., Голоти Л.О.,

за участю секретаря Ліннік Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «Банк Форвард» на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 22.11.2016 року по справі за позовом ПАТ «Банк Форвард» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2016 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що 25.11.2011 року між ПАТ «Банк Руський Стандарт», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Банк Форвард», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір НОМЕР_1, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 6 000, 00 грн., строком погашення до 25.11.2012 року; початкова відсоткова ставка за користування кредитними коштами - 0,01 % річних. В позові зазначено, що у зв'язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованості, а тому позивач просив стягнути з відповідача кошти в рахунок погашення заборгованості, яка станом на 22.08.2016 року складає 19 460,32 грн. з яких: сума заборгованості за кредитом - 15 477,92 грн.; сума заборгованості за простроченим боргом - 3 287,79 грн.; сума заборгованості за процентами - 694,53 грн..

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 22.11.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ПАТ «Банк Форвард» подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, при цьому зроблено посилання на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В судове засідання представник ПАТ «Банк Форвард» з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнали, вказавши на її безпідставність та законність і обґрунтованість рішення суду.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вимогами ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що позивачем не доведено, що відповідач неналежним чином та несвоєчасно виконав свої кредитні зобов'язання за укладеним договором №93420382, а наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором НОМЕР_1 не є належним доказом

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 25.11.2011 року між ПАТ «Банк Руський Стандарт», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Банк Форвард» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №93420382, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 6 000,00 грн., строком до 25.11.2012 року, із розміром процентної ставки за кредитом 0,01%.

Факт укладення між сторонами кредитного договору №93420382 підтверджується підписаною відповідачем заявою, яка є складовою та невід'ємною частиною кредитного договору та договору про картку, в якій вона також засвідчила про своє ознайомлення та згоду із Умовами і Графіком платежів, а також Умовами та Тарифами по карткам.

Пунктом 1 заяви, що є офертою 1, передбачено, що на умовах, викладених в цій заяві, Умовах надання та обслуговування кредитів, укладено кредитний договір, в рамках якого, зокрема відкрито банківський рахунок, що буде використовуватись виключно в рамках кредитного договору.

Крім того, пунктом 3 заяви, що є офертою 2, передбачено, що на умовах, викладених в цій заяві, Умовах надання та обслуговування платіжних карток Банку та Тарифах по карткам Банку укладено договір про надання та використання платіжної картки, в рамках якого, зокрема необхідно випустити платіжну картку та відкрити картковий рахунок, що буде використовуватись в рамках договору про картку.

Умовами договору передбачено, що прийняття банком пропозиції від клієнта про укладення кредитного договору є дії банку по відкриттю рахунку на ім'я клієнта; прийняття банком пропозиції від клієнта про укладення договору про картку будуть дії банку по відкриттю рахунку на ім'я клієнта, здійснені в межах строку для відповіді, визначеного в п. 6.2. заяви.

Згідно із ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Вимогами ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи видно, що ПАТ «Банк Форвард» на підтвердження заявлених вимог надано кредитний договір №93420382, а також надано розрахунок заборгованості за договором НОМЕР_1, при цьому сам договір відсутній, тобто належних і допустимих доказів укладення останнього, позивачем не надано, що свідчить про не додержання письмової форми кредитного договору, як це передбачає ст. 1055 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Крім того, із наданих ОСОБА_2 квитанцій вбачається, що остання виконувала зобов'язання за умовами кредитного договору №93420382 від 25.11.2011 року, укладеного між нею та ПАТ «Банк Руський Стандарт» (а.с. 37, 38), при цьому факт укладення кредитного договору НОМЕР_1, ОСОБА_2 заперечує.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо недоведеності заявленого позову, оскільки позивачем взагалі не доведено факт укладення кредитного договору НОМЕР_1, неналежним виконанням умов за яким безпосередньо обґрунтовано позов.

Викладені в апеляційній скарзі твердження про те, що договір №93420382 є договором оферти, який складається із трьох оферт, а позов пред'явлено про стягнення заборгованості за офертою №3, а саме картковим рахунком НОМЕР_1, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спростовуються умовами самого кредитного договору №93420382, укладеного 25.11.2011 року між ПАТ «Банк Руський Стандарт» та ОСОБА_2, відповідно до якого даний договір складається із двох оферт, а саме щодо відкриття банківського рахунку, що буде використовуватись в рамках кредитного договору №93420382 та відкриття карткового рахунку, номер якого визначено в заяві в розділі «Доручення на переказ грошових коштів», при цьому умови договору не містять жодних посилань на картковий рахунок за НОМЕР_1.

Також, безпідставними є посилання на наданий розрахунок заборгованості за кредитним договором НОМЕР_1 та додану до апеляційної скарги виписку, оскільки останні не свідчать про те, що ОСОБА_2 було укладено вищевказаний договір за НОМЕР_1 і що заборгованість виникла саме по даному кредитному договору.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тобто ухвалене рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «Банк Форвард» відхилити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 22.11.2016 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ С.К. Медвецький

/підпис/ Л.О. Голота

Згідно з оригіналом: