КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/533/17
Провадження №2/319/334/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2017 року смт Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Валігурського Г.Ю.,

при секретарі судового засідання Шипко А.В.,

за відсутності осіб, що приймають участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Більмак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області, третя особа: приватний нотаріус Більмацького нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Більмацької селищної ради Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно, а саме 2/3 частки квартири №2 по вулиці Миколи Шумейка у буд. №88 в смт Більмак Запорізької області загальною площею 64,7 кв.м., в тому числі житлова 33,5 кв.м., та на 1/4 частки сараю літери «Б», та 2/3 частки усіх господарських споруд, а саме, літери «К» - гараж, літери «Р» - вбиральня, літери «Л» - сарай, літери «Ц» - погріб, №1 огорожа, №2 вимощення, №3 замощення.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

15 липня 2016 року помер її чоловік ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки квартири з господарськими будівлями та спорудами, яка розташована на території Більмацької селищної ради по вулиці Миколи Шумейка (Першотравнева) АДРЕСА_1.

Діти померлого відмовились від спадщини, інших спадкоємців не існує.

Частина квартири, що є спадковим майном, належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.08.1996 року.

Після звернення позивача до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з не наданням правовстановлюючих документів на житловий будинок.

У зв'язку з тим, що оригінал свідоцтва про право власності на квартиру не зберігся ОСОБА_1 звернулась до суду для визнання права власності на 2/3 частини квартири, яка залишилась після смерті її чоловіка, в порядку спадкування за законом.

В судове засідання позивачка не з'явилась, подавши до суду заяву від 29.05.2017 року, в якій просить суд розглянути справу без її участі, підтримує заявлені позовні вимоги, просить позов задовольнити.

Відповідачем подано клопотання від 29.05.2017 про розгляд справи без присутності представника та врахувати, що позов селищною радою визнається, заперечень немає.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169 ЦПК України.

У відповідності до вимог частини другої статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно п.п. 2, 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність.

За ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (позивачка) 31 серпня 1967 року уклали шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯК №0207037 виданого 31.08.1967 року.

Під час шлюбу ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 набуто у власність квартиру з належними до неї будівлями і спорудами за №2 у будинку №88 по вул. Першотравневій (ОСОБА_5 на даний час) у смт Куйбишеве (на даний час смт Більмак) Запорізької області (далі за текстом квартира), що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, виданим 20.08.1996.

Згідно, технічного паспорту на квартиру №2 в житловому будинку №88 по вул. Миколи Шумейка загальна площа квартири 64,7 кв.м., житлова 33,5 кв.м., підсобна 31,2 кв.м. Будівлі та споруди - 1/2 частина сараю літери «Б», літера «К» - гараж, літера «Р» - вбиральня, літера «Л» - сарай, літера «Ц» - погріб, №1 огорожа, №2 вимощення, №3 замощення.

У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Таким чином, померлому ОСОБА_3 належало право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 загальною площею 64,7 кв.м. в тому числі житлова 33,5 кв.м., та на 1/6 частки сараю літери «Б», та 1/3 частки усіх господарських споруд, а саме: літери «К» - гараж, літери «Р» - вбиральня, літери «Л» - сарай, літери «Ц» - погріб, №1 огорожа, №2 вимощення, №3 замощення.

ОСОБА_3 помер 15 липня 2016 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть І-ЖС №357015, виданим Куйбишевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 19.07.2016 року.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 цього Кодексу).

За правилами визначеними ч. 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (у редакції що діяла на час відкриття спадщини та подання заяви про прийняття спадщини).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно спадкової справи №15/2016 із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулась лише позивачка.

Згідно довідки №3264 від 01.08.2016 виданою виконкомом Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області разом з померлим проживала лише його дружина ОСОБА_1 (позивачка).

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Матеріали спадкової справи свідчать, що діти померлого ОСОБА_6 та ОСОБА_4 відмовились від прийняття спадщини, що підтверджується їх заявами від 04.08.2016 року та від 17.08.2016 року, засвідченими нотаріально.

Інші особи, які мали право на обовязкову частку у спадщині в момент її відкриття, відсутні.

За правилами ст.ст. 1216-1218 ЦК України, норми якого діяли на час відкриття спадщини, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З урахуванням вище викладеного, суд дійшов висновку про те, що позивачка на законних підставах прийняла спадщину після померлого чоловіка ОСОБА_3, а саме: 1/3 частку квартири.

Однак, оригінал Свідоцтва про право власності на житло від 20 серпня 1996 року відсутній, на запит нотаріуса від 13.01.2017 КП «Більмацьке бюро технічної інвентаризації» надало лише засвідчену копію вказано свідоцтва. Таким чином, існують умови за яких спадкоємець не може отримати свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку квартири, що підтверджується постановою від 09.03.2017 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, винесеною приватним нотаріусом Більмацького районного нотаріального округу у Запорізькій області ОСОБА_2

У цивільному законодавстві не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах набув, володів та користувався цим майном, але в силу певних причин не встиг за життя здійснити визначення частки у спільному майні, отримати правовстановлюючий документ та зареєструвати своє право власності.

Судом встановлено, що позивачка із заявою про відмову від спадщини у встановлений строк не зверталась. Вона вступила в управління спадковим майном і подала 09.03.2017 рокунотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Згідно з п.п. 4.14, 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок), при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого чоловіка ОСОБА_3 у зв'язку з тим, що не було надано правовстановлюючих документів.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 27 Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень самостійною підставою для державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом не може вплинути на права та інтереси інших осіб.

При цьому, оскільки судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у виді 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 загальною площею 64,7 кв. метра в тому числі житлова 33,5 кв. метра, та 1/6 частки сараю літери «Б», та 1/3 частки усіх господарських споруд, а саме: літери «К» - гаражу, літери «Р» - вбиральні, літери «Л» - сараю, літери «Ц» - погрібу, №1 огорожі, №2 вимощення, №3 замощення, позовні вимоги підлягають задоволенню лише в цій частині. В задоволенні решти позову має бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області, третя особа: приватний нотаріус Більмацького нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: вул. Першотравнева (ОСОБА_5), буд. 88, смт. Більмак Запорізької області, ід. номер НОМЕР_1), як спадкоємцем за законом після померлого 15.07.2016 року ОСОБА_3, право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 загальною площею 64,7 кв. метра, в тому числі житлова 33,5 кв. метра, та на 1/6 частки сараю літери «Б», та 1/3 частки усіх господарських споруд, а саме, літери «К» - гаражу, літери «Р» - вбиральні, літери «Л» - сараю, літери «Ц» - погрібу, №1 огорожі, №2 вимощення, №3 замощення.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.Ю.Валігурський