Справа № 464/2569/17
пр.№ 2/464/944/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29.05.2017 року

Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Горбач О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_2 18 072,73 грн. завданої матеріальної шкоди та 7 000 грн. моральної шкоди, що були йому завдані внаслідок ДТП. Судові витрати просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 13.02.2017 р. у м. Львові по вул. Полуботка, 9, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Audi A6», д.н.з. FNL 575 під керуванням ОСОБА_2 та його припаркованого автомобіля НОМЕР_1. У даній пригоді постановою суду визнано винним ОСОБА_2, який не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв наїзд на його автомобіль, завдавши значних технічних пошкоджень. Розмір матеріальної шкоди у звязку із пошкодженням автомобіля становить 18 072,73 грн. Окрім того, зазначає, що вказаними діями відповідача, йому було завдано моральну шкоду, яку оцінює у 7 000 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, причин своєї неявки не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно із ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно із п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 13 лютого 2017 року близько 02 год. 00 хв., відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Audi A6», д.н.з. FNL 575, під керуванням ОСОБА_2, та припаркованого автомобіля НОМЕР_1, що належить позивачу ОСОБА_1, внаслідок чого транспортні засоби отримали технічних пошкоджень.

У вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано винним відповідача ОСОБА_2, що стверджується постановою Сихівського районного суду м.Львова від 22.03.2017 р. (а.с.5). Відповідно до вказаної постанови 13.02.2017 року близько 02.00 год. у м.Львові по вул. Полуботка, 9, водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Audi A6», р.н. FNL 575, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_2, та на огорожу дитячого садка №181, що по вул. Кавалерідзе, 13 у м.Львові, в результаті чого транспортні засоби та огорожа зазнали механічних пошкоджень; після чого місце дорожньо-транспортної пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 13.1, 2.10.а Правил дорожнього руху.

Як вбачається з наданих позивачем рахунками-фактурами ТОВ «Автомобільна компанія «Галич-Авто» та приватного підприємця ОСОБА_3, загальна сума відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2, становить 18 612 грн. 73 коп.

З врахуванням вищенаведених норм законодавства, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди є підставним, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню розмір матеріальної шкоди в сумі 18 072 грн. 73 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до п.9 вказаної Постанови при визначенні розміру моральної (немайнової) шкоди суд визначає обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та враховує інші обставини. Зокрема, враховується стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити, оскільки позивачем не доведено факту її спричинення, не надано жодних доказів щодо характеру, розміру (глибини) понесених позивачем страждань внаслідок дій відповідача.

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України слід вирішити питання стягнення судових витрат.

На підставі ст. 88 ЦПК України, а також Закону України «Про судовий збір» з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212 215, 224226 Цивільного-процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 18 072 (вісімнадцять тисяч сімдесят дві) грн. 73 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 640 грн. судового збору.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Д.Ю. Теслюк