(повне заочне рішення суду виготовлено 31.05.2017 року)
31 травня 2017 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:
головуючого - судді Грегуль О.В.
при секретарі - Сивенко В.В.
з участю адвоката Ремізовської Н.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,
У судовому засіданні адвокат позивачки позовні вищезазначені позовні вимоги підтримав і просив про їх задоволення.
Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином за місцем своєї реєстрації, що підтверджується наявними в матеріалах справи, письмовими доказами.
Адвокат позивачки не заперечував проти заочного розгляду справи по суті за відсутності відповідача.
З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідача.
Заслухавши думку адвоката, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.
Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 31.03. 2012 року, позивачка є власником транспортного засобу: PEUGEOT 207 р. н. НОМЕР_1, 2006 року.
27.05.2016 року біля 09:00 год., відповідач керуючи автомобілем «Опель» р. н. НОМЕР_3 по вул. Польовій у м. Києві і не дотримавшись безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем «Пежо» р. н. НОМЕР_1, під керуванням позивачки, що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів.
Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 17.06.2016 року, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі: 340 грн..
З урахуванням викладеного, суд вважає, що саме відповідач є винним у скоєнні ДТП та заподіянні шкоди внаслідок цієї ДТП.
Відповідно до ст. 1166, ч. 1 ст. 1167, ч. 2 ст. 1187, 1188 ЦК України, 1. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 2. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 3. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. 4. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. 1. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. 2. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 1. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. 2. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.
Відповідно до звіту № 77/05/16 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ), складеного 30.05.2016 року на замовлення позивачки, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику в наслідок пошкодження КТЗ PEUGEOT 207 реєстраційний номер НОМЕР_1, становить: 104169 грн. 76 коп..
За складання звіту № 77/05/16, позивачка двома платежами сплатила: 300 + 800 = 1100 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи, оригіналом товарного чека від 31.05.2016 року і оригіналом квитанції до прибуткового касового ордера № 02/05 від 29.05.2017 року.
Тому, позовні вимоги про стягнення: 104169 грн. 76 коп. - у відшкодування майнової шкоди, яка пов'язана з пошкодженням транспортного засобу; 1100 грн. - у відшкодування витрат за оплату звіту № 77/05/16 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ), суд вважає обґрунтованими.
Також суд вважає, що внаслідок ДТП, позивачці заподіяно моральну шкоду.
Підстав для застосування в даному випадку положень ст. 1193 ЦК України, судом у судовому засіданні не встановлено.
Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто.
За таких обставин, позов підлягає задоволенню.
Оскільки позов задовольняється, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені останньою судові витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог і які складаються з витрат по сплаті судового збору та витрат за складання звіту № 77/05/16 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ).
Розмір судового збору, суд визначає з розміру стягуваної суми у відшкодування майнової і моральної шкоди за ставками судового збору, які діяли на час подання позову до суду.
Керуючись ст. ст. 4-11, 209, 213-215, 224-228 ЦПК України,
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
СУДДЯ: