Справа № 202/1810/17
Провадження №2/202/1297/2017
26 травня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.,
за участю секретаря Дмитрієва Р.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач у березні 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 квітня 2008 року у відділі записів актів громадянського стану по Первореченському району адміністрації міста Владивостока зареєстрував шлюб з ОСОБА_2, актовий запис № 230. Під час сумісного життя у сторін народилася дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з ОСОБА_2 Зазначив, що після перенесеної ним хвороби відношення ОСОБА_2 до нього погіршилося, вона припинала з ним спілкування та подружні стосунки та наполягала на окремому проживанні, у зв'язку з чим, з листопада 2016 року він та відповідач не проживають разом. Шлюбні відносини фактично припинились, спільне господарство не ведеться, шлюб між ними існує формально, на підставі чого просив розірвати шлюб з ОСОБА_2.
Позивач у судове засідання не зявився. Відповідно до заяви від 05.05.2017 року просив суд розгляди справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив шлюб розірвати.
Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся згідно правил ст. 76 ЦПК України.
Позивач не заперечував щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними доказами.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу.
З матеріалів справи судом встановлено, що 04 квітня 2008 року відділом запису актів громадянського стану у Первореченському районі адміністрації м Владивостока, актовий запис №230, був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, прізвище дружини після одруження - Евальд.
Сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВС № 788210, виданим відділом запису актів громадянського стану у Первореченському районі адміністрації м. Владивостока, у якому батьками дитини зазначено позивача та відповідача.
Судом встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки, примирення неможливе. Спір щодо місця проживання дитини та поділу майна відсутній.
Відповідно до ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.
Причиною розпаду сім'ї є припинення між сторонами сімейних та подружніх відносин, втрата почуттів взаємною любові та поваги. Шлюбні відносини фактично припинені з листопада 2016 року.
При ухвалені рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, спір про майно відсутній, тому суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.
Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Керуючись ст. ст. 104, 110 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3, 7, 10, 11, 15, 57, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та Евальд (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4) ОСОБА_5, зареєстрований відділом запису актів цивільного стану у Первореченському районі адміністрації м. Владивостока, актовий запис № 230, які мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.П. Слюсар