Справа № 683/3690/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_1 до Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області про визнання права власності на будинковолодіння,

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області (а.с.18-19) і просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,65 га, що розташована на території Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, кадастровий номер НОМЕР_1.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_2 За життя ОСОБА_2 склав на її користь заповіт, яким заповів їй усе належне йому на день смерті майно. До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1, а також земельна ділянка площею 3,65 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, право на яку ОСОБА_2 набув після смерті брата ОСОБА_3, однак не оформив у встановленому законом порядку.

Вказує, що вона прийняла спадщину у встановленому законом порядку, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки за життя ОСОБА_2 не отримував свідоцтва про право власності на спірне будинковолодіння та не оформив у встановленому законом порядку земельну ділянку.

В ході судового розгляду справи представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 зменшив заявлені позовні вимоги (а.с.158) і просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності лише на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1.

В судове засідання представник позивачки ОСОБА_4 подав заяву про розгляд справи у його та позивачки відсутності, просить позов задоволити.

Відповідач - Ладигівська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області до суду свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи у відсутності представника, проти позову не заперечує.

Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, 1950 року забудови. Згідно запису №450 погосподарської книги Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області за 1991-1995 роки зазначений житловий будинок відноситься до суспільної групи - колгоспний двір. Станом на 15 квітня 1991 року (до набрання чинності Законом України «Про власність») членами цього колгоспного двору являлись: ОСОБА_2 - голова двору, ОСОБА_1 - член двору.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються інформаційною довідкою Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №78 від 27 квітня 2017 року.

Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до роз»ясень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема:

- право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

- розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних;

- згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 згідно записів у погосподарських книгах Ладигівської сільської ради належить до суспільної групи - колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були ОСОБА_2 та його онука ОСОБА_1, тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/2 частині (1:2=1/2).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. 06 червня 2011 року ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений секретарем Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Христофоровою Н.М., зареєстрований в реєстрі за №27, яким усе своє майно заповів ОСОБА_1 На день своєї смерті ОСОБА_2 був

зареєстрований та постійно проживав в АДРЕСА_1 разом із онукою ОСОБА_1

Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи №469/2012, яка заведена Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою за заявою ОСОБА_1 від 12 липня 2012 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2

Оскільки ОСОБА_2 помер після 01 липня 1990 року, тому до його частки в майні колгоспного двору застосовуються загальні правила спадкування.

Таким чином, до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2, увійшла належна йому частка у майні колгоспного двору розмір якої складає 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1. Решту будинковолодіння є власністю ОСОБА_1, як члена колгоспного двору, й розмір її частки становить 1/2.

Оскільки усе своє майно ОСОБА_2 заповів ОСОБА_1, тому до неї в порядку спадкування за заповітом перейшло право на 1/2 частину спірного будинковолодіння.

Таким чином, ОСОБА_1 належить цілий житловий будинок АДРЕСА_1 (1/2 - частка в майні колгоспного двору + 1/2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2.).

Оскільки відповідачем у даній справі є орган місцевого самоврядування, тому судові витрати суд вважає за можливе віднести на рахунок позивачки.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя