Справа № 604/245/17
Провадження № 2/604/162/17
У х в а л а

01 червня 2017 року Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі: головуючої - судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Кияшко М.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про дату і час розгляду справи, не зявилися.

Позивач подав заяву з проханням справу слухати у їх відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Термін на примирення просив не надавати.

Відповідач подала суду заперечення проти позову, в яких зазначила, що позивачем не наведено будь-яких поважних причин для розірвання шлюбу, які передбачені діючим законодавством, а його заперечення можливості примирення не відповідає фактичним обставинам і зумовлено психологічним тиском на нього особи, яка вмішалася у їхню сімю.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що сторонам слід надати термін на примирення і збереження сімї, зважаючи на наступне.

У відповідності з вимогами ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до вимог п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 201 Цивільно-процесуального кодексу України суд зобовязаний зупинити провадження в разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Таким чином, є визначена законом підстава для зупинення провадження в справі та надання сторонам строку для примирення.

Керуючись ст. 111 Сімейного кодексу України, ст.ст. 201, 203, 293, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Надати сторонам в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу строк для примирення до 30 червня 2017 року.

Зупинити провадження в справі до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Ухвала суду в частині зупинення провадження в справі може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Г.Б. Сидорак