АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Усика Г.І.

суддів: Невідомої Т.О., Ратнікової В.М.

при секретарі: Пузиковій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмежено відповідальністю «ТЄС» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2017 р. у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05 лютого 2015 р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС-К», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2017 р. ТОВ «ТЄС» звернулося з заявою про скасування рішеня Постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 05.02.2015 р.

На обґрунтування своїх вимог заявник зазначав, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05.02.2015 р. у справі № 2262/14 з ТОВ «ТЄС», ТОВ «ТЄС-К», ОСОБА_2 на користь ПАТ «Креді АгрікольБанк» стягнуто заборгованість у розмірі 4 376 986,31 грн.

Посилаючись на те, що зазначене рішення третейського суд ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.02.2017 р. у відкритті провадження відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «ТЄС» просив зазначену ухвалу суду скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначав, що суд першої інстанції не урахував положень ст.ст. 1, 12 ГПК України, за змістом яких даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах, оскільки одним із відповідачів є фізична особа ОСОБА_2, а відтак в силу наведених положень закону він не може бути учасником господарського процесу.

Справа № 755/3194/17
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5669/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Катющенко В.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.

В судовому засіданні представник ТОВ «ТЄС» просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Представник ПАТ «Креді Агріколь Банк» просив апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що ухвала суду є законною та обґрунтованою.

Представник ТОВ «ТЄС-К» та ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на матеріалах справ та вимогах закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом ч. 2 ст. 12 ГПК України підвідомчий господарським судам спір може бути передано сторонами на вирішення третейського суду, крім спорів про визнання недійсними актів, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб, спорів, передбачених пунктом 4 частини першої цієї статті, та інших спорів, передбачених законом. Рішення третейського суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У роз'ясненнях викладених у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України(стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Аналізуючи зазначені норми законодавства, суб'єктний склад учасників спірних правовідносин а також, що заявником про скасування рішення третейського суду виступає саме юридична особа, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заява ТОВ «ТЄС» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05.02.2015 р. у справі № 2262/14 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що оскаржувана ухвала порушує права заявника на доступ до суду, є непереконливим.

Заявник не був позбавлений права на звернення з аналогічними вимогами до суду в порядку господарського судочинства, і як убачається з заперечень представника ПАТ «Креді Агріколь Банк» та наданої ним копії ухвали Господарського суду м. Києва від 22.08.2016 р., заява ТОВ «ТЄС» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05.02.2015 р. у справі № 2262/14 залишена без розгляду у зв'язку з пропуском строку на оскарження рішення третейського суду та відсутності клопотання про поновлення цього процесуального строку, а не з підстав не підвідомчості цього питання господарському суду.

Ураховуючи наведене та керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЄС» відхилити, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2017 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: