Головуючий суду 1 інстанції - Фастовець В.М.
Доповідач - Орлов І.В.
Справа № 415/2044/17
Провадження № 22ц/782/363/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Орлова І.В.,

суддів Авалян Н.М., Кострицького В.В.,

за участю секретаря Подрябінкіна Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сєвєродонецьку Луганської області справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради до ОСОБА_2 про повернення суми грошової допомоги, виплаченої надміру за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 25 квітня 2017 року, -

в с т а н о в и в:

10 березня 2017 року начальник Управління праці та соціального захисту населення (УПСЗН) Лисичанської міської ради (далі позивач) звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 (далі відповідачка). Позивач просив для зарахування в дохід державного бюджету стягнути з відповідачки на користь УПСЗН Лисичанської міської ради 16.810,26 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався не те, що відповідачці в період з 01 вересня 2015 року по 30 вересня 2016 року було надміру виплачено адресну грошову допомогу у вищезазначеному розмірі. Така допомога призначалася та виплачувалася ОСОБА_2 з 10 листопада 2014 року на підставі Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (далі Порядок № 505). 19 серпня 2015 року відповідачка придбала у власність квартиру у місті Сєвєродонецьку. При цьому у встановлений пунктом 11 Порядку № 505 трьохденний строк ОСОБА_2 не проінформувала УПСЗН Лисичанської міської ради про факт набуття права власності на житло, тобто не повідомила про зміну обставин, які впливають на призначення адресної грошової допомоги.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 25 квітня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просив: рішення місцевого суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Матеріалами справи встановлено, що з 10 листопада 2014 року ОСОБА_2 була взята на облік в УПСЗН Лисичанської міської ради та набула статус внутрішньо-переміщеної особи, яка у зв'язку з проведенням АТО виїхала з міста Первомайська Луганської області. Даний факт підтверджується копією заяви № 924000229 та копією відривного талону (а. с. 3-4).

З 10 листопада 2014 року по 30 вересня 2016 року відповідачка отримувала щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі адресна допомога), призначення та виплату якої УПСЗН Лисичанської міської ради здійснювало керуючись Порядком, затвердженим Постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 року.

Заявою № 4235 від 20 травня 2016 року ОСОБА_2 повідомила позивача про відсутність змін, що впливають на призначення такої адресної допомоги (а.с.6).

19 серпня 2015 року на підставі Договору купівлі-продажу ОСОБА_2 набула право власності на квартиру у місті Сєвєродонецьку, що підтверджується даними відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 7).

З 01 жовтня 2016 року позивач припинив виплату адресної допомоги, що підтверджується копією Рішення від 29 вересня 2016 року № 608014 (а. с. 8).

Згідно з даними Довідки № 1314 від 21 лютого 2017 року за період з 01 вересня 2015 року по вересень 2016 року загальна сума отриманої відповідачкою адресної допомоги склала 16.810, 26 гривень (а. с. 9).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог місцевий суд виходив з того, що відповідачка мала право на отримання щомісячної адресної допомоги особі, яка перемістилась з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та членів її сім'ї за період з 01.09.2015 по 30.09.2016 року. З розпоряджень Кабінету міністрів України № 1053-р та № 1275-р слідує, що місто Первомайськ до і після переміщення відповідачки та членів її сім'ї входило до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. При цьому, відсутність з 05 листопада 2014 року на рівні підзаконного нормативного акту механізму реалізації прав та свобод громадян, закріплених у законі, не може бути підставою для відмови у захисті таких прав.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції не погоджується з огляду на таке.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Згідно з Розпорядженням КМУ № 1275-р від 02.12.2015 року місто Сєвєродонецьк у якому 19 серпня 2015 року відповідачка придбала квартиру входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням КМУ від 05 травня 2015 року № 428-р був затверджений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. Місто Сєвєродонецьк у якому 19 серпня 2015 року відповідачка придбала квартиру, не входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та до переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Відповідно до пункту 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до пункту 5 Порядку серед інших у заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім'ї, які претендують на отримання грошової допомоги :

наявність у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Відповідно до пункту 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Відповідно до пункту 11 Порядку уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, а саме що з 10 листопада 2014 року ОСОБА_2, яка набула статус внутрішньо-переміщеної особи, отримувала від держави щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Позивач обґрунтовував свої вимоги посилаючись на те, що у відповідачки з серпня 2015 року наявне своє житло - квартира у місті Сєвєродонецьку. Місцевий суд зробив своєї висновки виходячи з обставин наявності житла у місті Первомайську, що обставинам справи не відповідає.

Апеляційний суд вважає, що оскільки з 9 серпня 2015 року відповідачка стала власником житла - квартири у місті Сєвєродонецьку, то вона інтегрувалася за новим місцем проживання в Україні. Місто Сєвєродонецьк розташоване в регіоні, іншому ніж райони проведення антитерористичної операції та не є населеним пунктом, що розташований на лінії зіткнення у розумінні приписів пунктів 5, 6 Порядку № 505.

Той факт, що місто Сєвєродонецьк зазначено у Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, не звільняло відповідачку від встановленого пунктом 11 Порядку № 505 обов'язку у строк до 23 серпня 2015 року повідомити УПСЗН Лисичанської міської ради про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Таким чином, через невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 25 квітня 2017 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову. З ОСОБА_2 на користь УПСЗН Лисичанської міської ради для зарахування до державного бюджету підлягає стягненню виплачена надміру за період з 01 вересня 2015 року по 30 вересня 2016 року сума грошової допомоги у розмірі 16.810, 26 гривень.

Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», статті 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь держави підлягають сплаті судові витрати, а саме: судовий збір за подання позовної заяви - у розмірі 1.600,00 гривень; судовий збір за подання апеляційної скарги - у розмірі 1.760,00 гривень , а всього - 3.360,00 гривень .

Керуючись статтями 88, 303, 307, 309, 316, 319, 325 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради задовольнити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 25 квітня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради для зарахування до державного бюджету виплачену надміру, за період з 01 вересня 2015 року по 30 вересня 2016 року суму грошової допомоги у розмірі 16.810 (шістнадцять тисяч вісімсот десять) гривень 26 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у розмірі 3.360 (три тисячі триста шістдесят) гривень .

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів в касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: