АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2867/17 Доповідач: Коваленко І.П
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Державної іпотечної установи на заочне рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 27 лютого 2017 року по справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року Державна іпотечна установа звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит.

В обґрунтування позовних вимог Державна іпотечна установа вказувала, що 08 квітня 2008 року між АКБ «Меркурій» та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит за умовами якого Банк надав відповідачці кредит у грошовій сумі 181 500 грн. строком погашення не пізніше 10 квітня 2038 року зі сплатою 12% річних.

На забезпечення виконання кредитного зобовязання укладені договори поруки, де поручителями є ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

29 травня 2008 року між АКБ «Меркурій» та Державною іпотечною установою укладено договір відступлення права вимоги.

Зобовязання за договором відповідачка належним чином не виконує.

Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 16 листопада 2015 року з відповідачів вже було стягнуто заборгованість за договором про іпотечний кредит станом на 27 липня 2015 року по основній сумі боргу 129 570,49 грн., нараховані відсотки 5 921,61 грн., пеня 515,55 грн., інфляційні витрати 356,35 грн. За період з 27 липня 2015 року по 03 грудня 2015 року нарахована заборгованість за кредитом: 5 495,21 грн. відсотки, 24 258,81 грн. пеня за прострочення сплати кредитних коштів.

У звязку з цим, Державна іпотечна установа просила суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за договором про іпотечний кредит в сумі 29 754,02 грн., та стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за договором про іпотечний кредит в сумі 29 754,02 грн., стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 27 лютого 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь Державної іпотечної установи заборгованість за договором про іпотечний кредит в сумі 29 754,02 грн., з яких: 5 495,21 грн. відсотки, 24 258,81 грн. пеня за прострочення сплати кредитних коштів. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь позивача судові витрати в сумі 459,33 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі Державна іпотечна установа ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі; вказує, що в разі укладення кількох договорів поруки, які забезпечують виконання одного зобовязання, виникає кілька самостійних зобовязань, сторони яких (поручителі) перебувають у правовідносинах з одним боржником, проте правовідносини усіх між собою не повязані; тому кожен поручитель має відповідати перед кредитором боржника в обсязі та відповідно до умов договору поруки, стороною якого він є. Таким чином, позивач вважає, що поручителі не несуть між собою солідарної відповідальності.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з солідарного обовязку боржників за невиконання кредитного зобовязання.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Судом встановлено, що 08 квітня 2008 року між АКБ «Меркурій» та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит за умовами якого Банк надав відповідачці кредит у грошовій сумі 181 500 грн. строком погашення не пізніше 10 квітня 2038 року зі сплатою 12% річних (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

На забезпечення виконання кредитного зобовязання 08 квітня 2008 року між АКБ «Меркурій» та ОСОБА_2 укладено договір поруки (а.с.19).

Також, 08 квітня 2008 року укладено договір поруки між АКБ «Меркурій» та ОСОБА_3 на забезпечення виконання кредитного зобовязання (а.с.22).

Пунктом 3.1. Договорів поруки встановлено, що поручитель зобовязався відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобовязань за договором про іпотечний кредит. При цьому, поручитель відповідає за зобовязаннями згідно кредитного договору перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків тощо.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обов'язку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов'язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання боржником шляхом відшкодування в грошовій формі того, що не було виконане боржником.

Матеріали справи свідчать, що 29 травня 2008 року між АКБ «Меркурій» та Державною іпотечною установою укладено договір відступлення права вимоги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якій одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 2.4, 6.2 договору про іпотечний кредит ОСОБА_1 зобовязувалася щомісячно до 10 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення договору, здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі не менше 504,17 грн. та сплачувати відсотки, нараховані кредитором на залишок заборгованості за кредитним договором, відповідно до графіку погашення кредиту.

За порушення взятих на себе зобовязань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом ОСОБА_1 зобовязувалася сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 16 листопада 2015 року з відповідачів на користь Державної іпотечної установи було стягнуто заборгованість за договором про іпотечний кредит станом на 27 липня 2015 року по основній сумі боргу 129 570,49 грн., нараховані відсотки 5 921,61 грн., пеня 515,55 грн., інфляційні витрати 356,35 грн. (а.с.31).

За період з 27 липня 2015 року по 03 грудня 2015 року нарахована заборгованість за кредитом: 5 495,21 грн. відсотки, 24 258,81 грн. пеня за прострочення сплати кредитних коштів.

Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно Правовим позиціям Верховного Суду України у справі № 6-35 цс15 від 11 березня 2015 року, - статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Якщо ж зобов'язання забезпечується кількома поручителями, які надали поруку за різними договорами поруки, то останні не несуть солідарної відповідальності перед кредитором. У такому випадку кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору.

Встановлено, що кредитне зобов'язання ОСОБА_1 від 08 квітня 2008 року забезпечувалося двома окремими поручителями, які надали поруку за різними самостійними договорами поруки.

У такому випадку останні не несуть солідарної відповідальності перед кредитором. Кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору.

Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги Державної іпотечної установи у повному обсязі, стягнувши солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за договором про іпотечний кредит в сумі 29 754 грн. 02 коп., а саме: нараховані відсотки 5 495 грн. 21 коп., пеня за прострочення сплати кредитних коштів 24 258 грн. 81 коп., стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за договором про іпотечний кредит в сумі 29 754 грн. 02 коп., а саме: нараховані відсотки 5 495 грн. 21 коп., пеня за прострочення сплати кредитних коштів 24 258 грн. 81 коп.

Крім того, відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Встановлено, що при подачі позову Державною іпотечною установою сплачено 1378 грн. судового збору, а при подачі апеляційної скарги 1 515,80 грн. (а.с.5,95).

З урахуванням задоволення як позовних вимог, так і апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Державної іпотечної установи підлягають стягненню судові витрати в сумі 2 893 грн. 80 коп., а саме, по 964,60 грн. з кожного.

На підставі наведеного та керуючись п.3 ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Державної іпотечної установи задовольнити.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 27 лютого 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Державної іпотечної установи до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за договором про іпотечний кредит в сумі 29 754 грн. 02 коп., а саме: нараховані відсотки 5 495 грн. 21 коп., пеня за прострочення сплати кредитних коштів 24 258 грн. 81 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за договором про іпотечний кредит в сумі 29 754 грн. 02 коп., а саме: нараховані відсотки 5 495 грн. 21 коп., пеня за прострочення сплати кредитних коштів 24 258 грн. 81 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Державної іпотечної установи судові витрати в сумі 2 893 грн. 80 коп., а саме, по 964,60 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді