У Х В А Л А

29 травня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Іваненко Ю.Г., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга після закінчення строку на касаційне оскарження (пропущено 3 роки і 3 місяці)разом з заявою про поновлення строку на касаційне оскарження із посиланням на поважність причин його пропуску, а саме: у зв'язку з тим, що представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 з кінця 2013 року був зайнятий нагальною евакуацією до м. Києва своєї сім'ї з окупованого м. Антрацит Луганської області, а також у зв'язку з неотриманням копії ухвали апеляційного суду.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 березня 2017 року визнано наведені у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження підстави неповажними, а касаційну скаргу залишено без руху та особі, яка подала касаційну скаргу, надано строк для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, додавши відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку.

У квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшли пояснення до клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, де він повторно посилається на політичну ситуацію в Україні, яка сталася вкінці 2013 року, як на причину пропуску строку касаційного провадження.

Крім того, ОСОБА_3 вказує на те, що він та його довіритель не були присутні в судовому засіданні апеляційного суду, однак, як вбачається з наданої копії ухвали Апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2013 року, «в суді апеляційної інстанції представник апелянта підтримав подану скаргу».

Наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, а безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Станом на 29 травня 2017 року не наведено інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та не надано відповідних доказів на підтвердження поважності пропуску строку.

Крім того, судом не встановлено, що пропущення строку на касаційне оскарження зумовлено діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а саме: не направленням належним чином у передбачений законом спосіб копії ухвали особі, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 328 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст.ст. 325, 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Ю.Г.Іваненко