Справа № 361/2171/17
Провадження № 2/361/1760/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 травня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі: головуючого - судді Селезньовій Т.В.,

при секретарі - Власик Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Літочківської сільської ради Київської області, про визнання права власності в порядку спадкування,-

встановив:

Позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 87,1 м2, житловою площею 45,1 м2, з наступними надвірними будівлями і спорудами: сарай Б, сарай В, сарай Г, погріб Д, вбиральня Е, колодязь К, огорожа N в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідач Літочківська сільська рада Київської області просила розглянути справу без участі представника, своїх прав на вказане майно не пред'являє, не оспорювала прав позивача і належності йому вказаного нерухомого майна на праві власності.

Дослідивши докази, суд дійшов таких висновків:

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3.

Згідно заповіту від 9.03.2005р. ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповів ОСОБА_1.

Згідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як видно зі спадкової справи, ОСОБА_1 у строк, визначений ст. 1270 ЦК України, подав до Броварської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3.

Інших спадкоємців не виявлено. Дружина спадкодавця померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Листом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки не було надано правовстановлюючих документів на вищезазначений будинок, рекомендовано звернутись до суду.

Згідно технічного паспорту , виготовленого 11.03.2015р., будинок побудований в 1963 році, позначений на плані літерами А-1, а- веранда, а1 прибудова, ганок, ганок загальною площею 87,1 м2, житловою площею 45,1 м2, складається з приміщень, позначених на плані номерами: коридор 1-1 площею 3,8 кв.м., житлова 1-2 площею 18,3 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 10,5 кв.м., кухня 1-4 площею 12,0 кв.м, житлової кімнати 1-5 площею 16,3 кв.м., веранда І площею 4,6 кв.м., веранда ІІ площею 15,6 кв.м., кладова ІІІ площею 6,0 кв.м.

Згідно довідки Літочківської сільської ради Броварського району Київської області головою домогосподарства з 1988року будинок АДРЕСА_1 рахується ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.11.1988р. у будинку ніхто не проживає і не зареєстрований.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.11.1988р. вказаний будинок успадкував ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_6

Згідно довідки Літочківської сільської ради Броварського району Київської області земельна ділянка біля будинку не приватизована, знаходилась у спадкодавця у користуванні.

Згідно відповіді КП «Лівобережне БТІ» - реєстрація права власності на вказаний житловий будинок відсутня.

Згідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права не встановлена судом.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_3 за життя набув право власності на вказане нерухоме майно з законних підстав - в порядку спадкування, але не оформив свої права.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. В листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 зазначено наступне. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Таким чином, оскільки спадкодавець з законних підстав набув право власності на вказане майно, не здійснив станом на день його смерті відчуження даного майна, розпорядився відносно нього, склавши заповіт, визначивши спадкоємця вказаного майна, і спадкоємець за заповітом спадщину прийняв у відповідності до вимог закону, то слід дійти висновку, що позивач набув прав власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування, тобто з законних підстав. Позов підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд розглядає цивільну справу , надаючи оцінку доказам, і визначає права сторін. В даному випадку суд ви знає за позивачем право власності на успадковане майно. Суд не перебирає на себе повноважень іншого органу, тому не зазначає у своєму рішенні конкретного складу даного нерухомого майна, зазначає у рішенні лише сам об'єкт нерухомого майна так , як він повинен бути вказаний у реєстрі речових прав на нерухоме майно при реєстрації права власності.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 25, 182, 1218, 1220-1222, 1233, 1236, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. 3, 15, 114, 118, 119, 120 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Т.В. Селезньова