АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/6706/2017 Головуючий в 1-й інстанції - Коробенко С.В.
760/2762/17 Доповідач Чобіток А.О.
У Х В А Л А

Іменем України

01 червня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Чобіток АП.

суддів - Немировської О.В.,Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 28 лютого 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Бежевець Алли Михайлівни-керівника юридичного управління НТУУ «КПІ» про визнання протиправними дії щодо заперечення на позовну заяву позивача про його незаконне звільнення,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Солом»янського районного суду м. Києва від 28 лютого 2017 року визнано неподаною та повернуто позивачу позовну заяву до Бежевець А. М.-керівника юридичного управління НТУУ «КПІ» про визнання протиправними дії щодо заперечення на позовну заяву позивача про його незаконне звільнення через невиконання відповідно до ухвали того ж суду від 06.02.2017 року вимог, визначених ст..ст.119,120 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції,посилаючись на порушення норм процесуального права при її ухваленні.

Вислухавши доповідь судді, пояснення позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного .

У лютому 2017 року ОСОБА_1 пред»явив вищевказаний позов, обґрунтовуючи його тим, що відповідач при розгляді його справи до НТУУ «КПІ» 15.12.2016 року у Дніпровському районному суді м. Києва в своїх запереченнях на його позов надала неперевірену інформацію, в зв»язку з чим просив визнати такі її дії протиправними.

Ухвалою від 06.02.2017 року Солом'янський районний суд м. Києва залишив заяву без руху, запропонувавши позивачу зазначити яким саме нормам законодавства суперечать дії відповідача, пов'язані з наданням заперечень на позовну заяву, які саме цивільні права позивача цим порушуються та чим це підтверджується та зазначити яким нормативним актом, передбачений такий спосіб захисту його прав.

Ухвалою від 28 лютого 2017 року суд першої інстанції визнав позовну заяву неподаною та повернув позивачу з тих підстав, що останнім недоліки ухвали від 06.02.2017 року , не виконано, оскільки його відповідь на ухвалу неможна вважати усуненням недоліків.

Проте колегія суддів не може визнати ухвалу суду від 28.02.2017 року законною, оскільки залишаючи 06.02.2017 року позовну заяву ОСОБА_1 без руху , судом висунуто вимоги, які не відповідають ст.. 119 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити:1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1, то вона містить зміст позовних вимог - визнання протиправними дії щодо заперечення на позовну заяву позивача про його незаконне звільнення , а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги , на його думку, відповідач при розгляді його справи до НТУУ «КПІ» 15.12.2016 року у Дніпровському районному суді м. Києва в своїх запереченнях на його позов надала неперевірену інформацію, вважаючи її дії такими, що порушують його права.

При цьому варто зазначити, що підставою позову не може вважатись посилання позивача на певні норми матеріального права. Пленум Верховного Суду України в п. 9 Постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12 червня 2009 року № 5 зазначив, що оскільки підставою позову є фактичні обставини, наведені в позовній заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним під час вирішення судом питання про те, яким законом необхідно керуватись під час вирішення спору.

Згідно з ч. 1 ст. 214 ЦПК України, саме під час ухвалення рішення суд вирішує, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Крім того, подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред»явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику ( п. 7Постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року).

На підставі викладеного, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд .

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 28 лютого 2017 року скасувати, питання про відкриття провадження направити до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий : Судді: