Справа № 308/2409/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 травня 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Бенца К.К.,

при секретарі - Єфремової М.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором №490957625 від 18.08.2016 року.

Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що 18.08.2016 року між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №490957625, згідно якого Банк надав відповідачу ОСОБА_1 , а останній отримав суму кредиту в розмірі 12844,42 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 39,9 % річних, з кінцевим терміном погашення суми кредиту та сплати відсотків в строк до 19.08.2019 року, з погашенням суми кредиту та сплати процентів у терміни передбачені умовами кредитного договору та відповідно до графіку погашення кредиту.

Однак, взяті на себе зобов'язання щодо погашення суми отриманого кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені кредитним договором, відповідач належним чином не виконує. ОСОБА_1 порушував терміни погашення кредиту і відсотків за користування кредитом. Письмову вимогу банку про дострокове повернення кредиту відповідачем залишено без задоволення. Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на 19.02.2017 року перед позивачем по кредитному договору №490957625 від 18.08.2016 року становить 16405,31 грн., з яких: 12844,42 грн. - заборгованість по кредиту; 2560,89 грн. заборгованість по відсотках; 1000,00 грн. - штраф, яку ПАТ«Альфа-Банк» просило стягнути на його користь із відповідача ОСОБА_1

В судове засідання представник позивача не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 повторно в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення справи та письмових заперечень від нього на адресу суду не надходило, тому суд згідно ч.4 ст.169 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.

Розгляд справи проведено за відсутності сторін, які не з'явились в судове засідання і у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що 18.08.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено акцент пропозицій про укладення угоди про надання особистого кредиту №490957625 та оферту на укладення угоди про надання особистого кредиту №490957625 , згідно якого банк надав ОСОБА_1, а останній отримав суму кредиту у розмірі 12844,42 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 39,9 % річних, з кінцевим терміном погашення суми кредиту та сплати відсотків в строк до 19.08.2019 року, що стверджується офертою на укладення угоди про надання особистого кредиту №490957625 від 18.08.2016 року, копія якого приєднана до матеріалів справи.

Позивач в позові зазначає, що Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а саме надав Позичальнику кредит у розмірі, встановленому Договором, що підтверджується випискою по особовим рахункам відповідача ОСОБА_1, копія якої приєднана до матеріалів справи.

Відповідно до виписки по особовим рахункам відповідач ОСОБА_1 отримав суму кредиту в розмірі 12844,42 грн.

Як вбачається з Кредитного договору ОСОБА_1 отримав кошти від ПАТ «Альфа-Банк» на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності. Сторони погодили всі істотні умови кредитного договору.

Встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі.

Відповідач, як стверджує позивач, всупереч умов Кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Внаслідок цього, станом на 19.02.2017 року в нього утворилась заборгованість по Кредитному договору №490957625 від 18.08.2016 року перед кредитором в сумі 16405,31 грн., з яких: 12844,42 грн. - заборгованість по кредиту; 2560,89 грн. заборгованість по відсотках; 1000,00 грн. - штраф.

Відповідач не спростував вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов'язок передбачений ст.ст. 10, 11 ЦПК України.

22.02.2017 року відповідачеві направлено вимогу про дострокове погашення грошових зобов'язань за кредитним договором , однак, заборгованість не погашена.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до умов оферти на укладення угоди про надання особистого кредиту №490957625 від 18.08.2016 року сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати відсотків.

Так, пунктом 7 договору визначено, що платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів Позичальником здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах та термінах, в порядку та на умовах, визначених договором та Графіку платежів, який є Додатком №1 до договору та його невідємною частиною, а також остаточно погасити кредит в строк остаточного погашення.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконав зобов'язання, передбачені вищезазначеним Кредитним договором у строк, встановлений цим договором, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України його слід вважати таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 1048 ЦК України встановлено право позикодавця (Банку) на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Приймаючи до уваги, що Позичальник ОСОБА_1 своїх зобов'язань за Кредитним договором не виконує належним чином, але як боржник він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання суд вважає, що у Банку виникло право вимагати від Позичальника дострокове повернення кредитних коштів.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості згідно Кредитного договору №490957625 від 18.08.2016 року в сумі 16405,31 грн. підлягають до задоволення з мотивів викладених вище.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 543, 551, 610, 612, 623, 624, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» (рахунок №0004, МФО 300346, ) заборгованість за Кредитним договором №490957625 від 18.08.2016 року в сумі 16405,31 грн., з яких: 12844,42 грн. - заборгованість по кредиту; 2560,89 грн. заборгованість по відсотках; 1000,00 грн. - штраф.

Стягнути ОСОБА_1 (мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» (рахунок №0004, МФО 300346, ) суму сплаченого судового збору в розмірі 1600,0 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2