СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр.№2/759/1917/17
06 червня 2017 року м. Київ
Святошинський районний м. Києва в складі:
головуючого - судді Войтенко Ю.В.,
за участю секретаря - Самчик І.М.,
представника позивача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,
Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що відносини у шлюбі не склались через різні погляди на життя та несумісність характерів (а.с. 2-3).
Представник позивача в судовому засіданні наголошувала, що позивач просить позовні вимоги задовольнити, строку на примирення просила не надавати, від відшкодування судового збору сторона відмовилась.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с. 12, 21).
Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи.
Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд дійшов до таких висновків.
Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу.
У відповідності до вимог ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 22 червня 1991 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2197, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 23.09.2016 р. (а.с. 4).
Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає.
Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін.
Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - існує формально, а тому підлягає розірванню.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ч.2 ст.104, ст.ст. 110, 112, 113 СК України, суд
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою м. Києва та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем с. Білогородки Києво - Святошинського р-ну Київської обл., зареєстрований 22 червня 1991 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2197.
Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
При реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача залишити «ОСОБА_3».
На це заочне рішення відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії може бути подана заява до Святошинського районного суду м. Києва про перегляд цього заочного рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Войтенко