АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 752/5456/17 Головуючий у 1-ій інстанції - Новак А.В.
Апеляційне провадження Доповідач - Іванченко М.М.
№22-ц/796/6249/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Рубан С.М., Желепи О.В.

при секретарі: Дука В.В.

за участю:

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини, встановлення режиму окремого проживання у шлюбі між чоловіком та дружиною та встановлення факту

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4

на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 березня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29 березня 2017 року провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини - відкрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, якою просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для вирішення підсудності.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт посилається на те, що ухвала суду постановлена з порушенням нормпроцесуального права. Зокрема зазначає, що судом при постановленні оскаржуваної ухвали не взято до уваги положення ч.2 ст.75 СК України, ч.2 ст.119 ЦПК України. Також, зазначає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не звернув уваги на відсутність необхідних доказів та зазначає, що судом не застосовано положення п.3 ч.2 ст. 122 ЦПК України.

Представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Позивач у судове засідання не з'явилась про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомляла.

З огляду на викладене колегія суддів у відповідності до ст.305 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 звернулась із позовом до Голосіївського районного суду м. Києва в якому просила встановити режим окремого проживання у шлюбі між нею та ОСОБА_4; стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/2 частини доходів; встановити факт ведення спільної страхової, накопичувальної пенсійної податкової картки платника, зареєстрованої на ОСОБА_4 та розділити рахунок на картці на два рахунки та стягнути 1/2 накопичених грошових коштів на зазначеній картці на користь позивача.

Відкриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що справа підсудна Голосіївському районному суду м. Києва. Проте колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на таке.

Частиною 1 ст.109 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно ч.1 ст.110 ЦПК України позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем за позовом ОСОБА_3 є громадянин Німеччини ОСОБА_4, а тому дана позовна заява є справою з іноземним елементом.

Статтею 414 ЦПК України визначено, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається ЦПК, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи-відповідача; у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; якщо у справі про відшкодування шкоди позивач-фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа-відповідач - місцезнаходження в Україні; якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом: якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України, крім справ, що стосуються укладення, зміни, розірвання та виконання договорів у рамках державно-приватного партнерства, укладених Кабінетом Міністрів України, згідно з якими нерухоме майно є об'єктом такого партнерства, а спір не стосується виникнення, припинення та реєстрації речових прав на такий об'єкт; якщо у справі, яка стосується правовідносин між дітьми та батьками, обидві сторони мають місце проживання в Україні; якщо у справі про спадщину спадкодавець - громадянин України і мав в ній місце проживання; якщо спір пов'язаний з оформленням права інтелектуальної власності, яке потребує реєстрації чи видачі свідоцтва (патенту) в Україні; якщо спір пов'язаний з реєстрацією або ліквідацією на території України іноземних юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців; якщо спір стосується дійсності записів у державному реєстрі, кадастрі України; якщо у справах про банкрутство боржник був створений відповідно до законодавства України; якщо справа стосується випуску або знищення цінних паперів, оформлених в Україні; справи, що стосуються усиновлення, яке було здійснено або здійснюється на території України; в інших випадках, визначених законами України.

Відтак, справи про стягнення аліментів, в яких позивач має постійне місце проживання підсудні судам України. Для вирішення питань підсудності судам України справи з іноземним елементом щодо нерухомого майна слід з'ясувати наявність цього майна на території України.

Частиною 1 ст.75 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Враховуючи визначені Законом особливості, в справах з іноземним елементом пред'явлення позову з об'єднанням в ньому різних вимог, підсудних судам різних держав в одному провадженні не допускається.

Проте, суд першої інстанції приймаючи до свого провадження позовну заяву ОСОБА_3 на вищезазначене уваги не звернув та належним чином не з'ясував зміст позовних вимог ОСОБА_3, не визначився із підсудністю кожної з вимог позивачки, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність підстав для відкриття провадження в справі.

Зважаючи на вищевикладені обставини колегія суддів вважає, що ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 29 березня 2017 року підлягає скасуванню, з передачею питання про відкриття провадження по даній справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 311, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У X В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 березня 2017 року - скасувати питання відкриття провадження у справі направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: