Справа № 755/2538/15-ц
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
"30" травня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
за участі секретаря Гноілек М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна про визнання договору довічного утримання недійсним,-
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.04.2017 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна про визнання договору довічного утримання недійсним було задоволено.

Даним рішенням визнано недійсним договір довічного утримання від 03.11.2011 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі, зазначаючи про те, що рішенням суду не вирішено питання про витрати понесені у зв'язку зі сплатою вартості проведення та складення висновку судово-психіатричної експертизи у розмірі 3 180,74 грн. та витрат пов'язаних із поданням клопотання про забезпечення доказів у розмірі 121,80 грн.

В судове засідання сторони та третя особа не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки відповідача та третьої особи суд не повідомили.

Від позивача надійшла заява з проханням розглянути заяву у її відсутності, зазначила, що вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 220 ЦПК України, неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

При постановленні рішення судом було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 243,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як роз'яснено у п. 45 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10, після закінчення розгляду справи витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених статтею 88 ЦПК.

Як убачається із матеріалів справи позивачем на виконання ухвали суду від 25.04.2016 року та повідомлення Київського міського центру судово-психіатричної експертизи від 13.06.2016 року про перерахування коштів по оплаті вартості експертизи було сплачено 3 180,74 грн. за проведення судово-психіатричної експертизи, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 40 від 01.07.2016 року (т. 1, а.с. 216-218, 222, т. 2 а.с. 53).

З приводу вимоги щодо розподілу витрат пов'язаних із поданням позивачем заяви про забезпечення доказів слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 ЦПК України, витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, несе сторона, яка заявила клопотання про вчинення цих дій.

Пунктом 46 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 роз'яснено, що перелік витрат сторін (склад витрат), наведений у статті 87 ЦПК, не є вичерпним.

Водночас, як роз'яснено п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10, сплата судового збору у випадку, передбаченому підпунктом 13 пункту 1 частини другоїстатті 4 Закону № 3674-VI, за подання до суду заяви про забезпечення доказів здійснюється лише за умови, що така заява розглядається у процесуальному порядку, визначеному статтею 135ЦПК, а не за подання клопотань про витребування доказів (виклик до суду свідків, призначення експертизи, витребування письмових чи речових доказів тощо), які розглядаються відповідно до статті 130 ЦПК у попередньому судовому засіданні чи статті 168 ЦПК у судовому засіданні.

Як вбачається із змісту ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 09.04.2015 року про забезпечення доказів, остання постановлювалась в порядку ст. 137 ЦПК України, оскільки клопотання представником позивача заявлялося під час розгляду справи в судовому засіданні стосовно витребування документів, які за своїм змістом містять у собі лікарську таємницю та інформації щодо заповіту спадкодавця, а тому є такими у витребуванні яких є складнощі (т. 1 а.с. 69, 70).

При подачі заяви про забезпечення доказів позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп. (т. 1 а.с. 67).

Аналізуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивачем судовий збір при подачі заяви про забезпечення позову було сплачено помилково.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За викладених обставин заява позивача ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні у частині вимог щодо розподілу судових витрат по оплаті вартості проведення судово-психіатричної експертизи, у зв'язку з чим у цій частині підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна про визнання договору довічного утримання недійсним задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість проведеної судово-психіатричної експертизи у розмірі 3 180 грн. 74 коп.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя