Справа №521/1274/16-ц
Провадження №2/521/2988/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Плавича І.В.,

при секретарі Дукіній Д. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника ОСОБА_1 про відвід головуючого судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою, треті особи ОСОБА_4, яка діє від власного імені, а також від імені та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою, треті особи ОСОБА_4, яка діє від власного імені, а також від імені та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

У відкритому судовому засіданні представником позивача було заявлено про відвід головуючого судді з тих підстав, що у заявника виникають сумніви у обєктивності та неупередженості складу суду, зокрема виходячи з того, що за заявою сторони відповідачів було скасоване заочне рішення, пропонувалось сторонам вирішити спір мирним шляхом тощо.

Підстави для відводу (самовідводу) головуючого судді чітко регламентовані процесуальним законом та визначенні ст.ст. 20, 21 ЦПК України.

За частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним».

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) від 28 листопада 2002 року зазначив, що, по-перше, йдеться про субєктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен субєктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

По-друге, слід застосувати обєктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та обєктивної безсторонності тісно повязані між собою (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року, п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06 жовтня 2011 року, п.136; «ОСОБА_8 проти України» від 09 січня 2013 року, п.п.103,107).

Проаналізувавши вказані норми процесуального закону, з огляду на представлену заяву про відвід, суд вбачає посилання заявника надуманими та необґрунтованими. Належних та допустимих доказів субєктивної упередженості суді або обґрунтованого сумніву у безсторонності та незалежності з обєктивної точки зору заявником не надано.

Враховуючи викладене, суд не вбачає обґрунтованим дану заяву задовольнити та відмовляє у відводі головуючого судді.

Керуючись ст.ст. 20, 21, 22, 23, 24, 209, 210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про відвід головуючого судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою, треті особи ОСОБА_4, яка діє від власного імені, а також від імені та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала суду оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий: