Суддя Ізмайлов І. К.
Справа № 644/1497/17
Провадження № 2/644/1313/17
31травня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Ізмайлова І.К.,
при секретарі - Яковлевій М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на частку у майні,-
В березні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просять визначити частки ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 по ? частці за кожним, визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на ? частку вказаної квартири за кожною.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі посилаються, що їм та відповідачу належить на праві свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/12 частці у квартирі АДРЕСА_1 кожному після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. Інші ? частки у вказаному жилому приміщенні належать їм на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.07.2006 року, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради, реєстровий НОМЕР_1, зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 04.08.2006 року за НОМЕР_2 в книзі 1.
Між тим, у виданому свідоцтві про право власності частки співвласників не були виділені, хоча після приватизації вони користувалися рівними правами та мали рівні обов'язки щодо квартири.
Протягом тривалого часу між ними та відповідачем склалися неприязні стосунки, пропозиції позивачів з приводу визначення часток співвласників у справі спільної сумісної власності для отримання права розпорядження часткою на власний розсуд або ж сумісний продаж квартири та поділ коштів, відповідач ігнорує, у зв'язку з чим, вони не можуть користуватися та розпоряджатися своїми частками у квартирі, які не визначені.
Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судове засідання не з'явились, надали суду окремі заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких підтримали заявлені ними позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечували проти розгляду справи за його відсутності з ухваленням рішення при проведенні заочного розгляду справи.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив.Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, перевіривши обставини справи, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного.
У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Вимогами ч. 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1, загальною площею 69,7 кв. м., житловою площею 41,2 кв. м., належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_1. на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26 липня 2006 року, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради, р/НОМЕР_1, зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 04.08.2006 року за НОМЕР_2 в книзі 1, реєстраційний номер - НОМЕР_3.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, після його смерті відкрилась спадщина, яка складалася з ? частки у трикімнатній квартирі АДРЕСА_1, ., загальною площею 69,7 кв. м., житловою площею 41,2 кв. м
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 стали: його дружина - ОСОБА_2, син - ОСОБА_3 та дочка - ОСОБА_1
17 вересня 2012 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/12 частку квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчене державним нотаріусом Четвертої Харківською державною нотаріальної контори Зоріною Н.М., зареєстровано в реєстрі за № 4-1208.
17 вересня 2012 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/12 частку квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчене державним нотаріусом Четвертої Харківською державною нотаріальної контори Зоріною Н.М., зареєстровано в реєстрі за № 4-1212.
Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/12 частку квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчене державним нотаріусом Четвертої Харківською державною нотаріальної контори Зоріною Н.М., зареєстровано в реєстрі за № 4-1210, 17 вересня 2012 року отримав ОСОБА_3,що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 80326525.
Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 80326525 від 14.02.2017 року, ? частки квартири АДРЕСА_1, загальною площею 69,7 кв.м., житловою площею 41,2 кв.м. належать на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3
У відповідності до вимог ст.316 ЦК України, право власності - це право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, як це закріплено вимогами ст. 317 ЦК України.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, що відповідає положенням ч. 1 ст. 319 ЦК України.
Вимогами ст. 41 Конституції України гарантовано право володіти і користуватися своєю власністю та непорушність права приватної власності.
Згідно ст. 368 ЦК України, спільна сумісна власність є власністю двох або більше осіб на одне і те ж майно без визначення часток кожного з них у праві власності.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 5 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.
За правилами ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Таким чином, оскільки при встановленні права спільної сумісної власності на квартиру будь-якої домовленості між власниками квартири не існувало, то частки кожного із співвласників вважаються рівними.
На підставі викладеного, суд вважає доведеними вимоги позивачів про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартируАДРЕСА_1 в рівних долях за співвласниками по 1/4 частині за кожним.
Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.
У відповідності до Наказу Міністерства юстиції України № 914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності, є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність правових підстав щодо задоволення позовних вимог позивачів про визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 права власності за кожною на 1/4 частку АДРЕСА_1, ? частки якої належить їм на праві спільної сумісної власності разом з відповідачем ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.07.2006 року, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради, реєстровий НОМЕР_1, зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 04.08.2006 року за НОМЕР_2 в книзі 1.
Частиною 3 ст. 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 11, 27, 31, 57, 60, 61,209, 212-215, 224 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 316, 319, 368, 372 ЦК України, Постановою Пленуму Верхового Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», суд, -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на частку у спільному майні - задовольнити повністю.
Визначити частки ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 по ? (одна четверта) частка кожного.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку у АДРЕСА_1, загальною площею 69,7 кв.м, житловою площею 41,2кв.м.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку у квартирі АДРЕСА_1, загальною площею 69,7 кв.м, житловою площею 41,2 кв.м.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: І.К. Ізмайлов