12.06.2017 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/356/17
РІШЕННЯ Провадження № 2/533/158/17

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Оксенюк М.М.,

при секретарі - Шуліка Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ «ПриватБанк» звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 11.03.2008 року відповідач ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг, підписала Заяву /без номеру/ з позивачем та отримала кредит у розмірі 19 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Далі, в позові зазначено, що станом на 29.12.2016 року в результаті не виконання зобов'язань за договором кредиту за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 33 989,11 грн, яка складається із заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8 148,35 грн, заборгованість за нараховані проценти за користуванням кредитом у розмірі 13 548,65 грн, заборгованість за нараховану пеню у розмірі 10 435,49 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 250,00 грн, штраф (процентна складова) у розмірі 1 606,62 грн, а тому позивач прохає стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також понесені ним судові витрати в розмірі 1 600,00 грн.

В судове засідання представник позивача не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. В матеріалах справи є заява позивача про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримує. В разі неявки відповідача, прохає постановити заочне рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, але направила заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає частково та прохає застосувати до пені строк позовної давності.

Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов позивача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 11.03.2008 року між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено заяву /без номеру/ згідно до якої відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 19 000,00 грн.

Відповідно ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до розрахунку суми заборгованості, яка була надана банком вбачається, що станом на 29.12.2016 року за відповідачем лічиться заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8148,35 грн, заборгованість за нараховані проценти за користуванням кредитом у розмірі 13548,65 грн, заборгованість за нараховану пеню у розмірі 10435,49 грн, штраф (фіксована частина) в розмірі 250,00 грн, штраф (процентна складова) у розмірі 1606,62 грн, а всього 33 989,11 грн.

Відповідно до ст. 623 ЦК України вбачається, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки.

Частинами 1,4 ст.631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦКУ).

Відповідно до статті 256 ЦК України вбачається, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України вбачається, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Оскільки кредитним договором не встановлена збільшена позовна давність, то правовідносини за зазначеним договором в частині позовної вимоги про стягнення пені регулюються, виходячи із спеціальної позовної давності, тривалість якої відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України складає один рік.

Згідно з розрахунку, який наданий позивачем вбачається, що відповідач останній платіж здійснила 31.08.2016 року в сумі 1 500, 00 грн.

Отже, з врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заява відповідача про застосування строку позовної давності до вимоги позивача про стягнення пені не підлягає до задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено що строк позовної давності щодо стягнення пені поновлений 31.08.2016 року.

Відповідно до ст. 623 ЦК України вбачається, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки.

Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Далі судом встановлено, що позивачем ПАТ КБ "ПриватБанк" застосовано до відповідача два види відповідальності за порушення зобов'язань у вигляді пені у розмірі 10435,49 грн, штраф (фіксована частина) в розмірі 250,00 грн, штраф (процентна складова) у розмірі 1 606,62 грн

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Отже, суд вважає, що вказані санкціє фактично є неустойкою, а тому приходить до висновку, що позивачем неправомірно застосовано два види відповідальності за порушення умов кредитного договору.

Вимога ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення із відповідача штрафів розміром 250,00 грн та у розмірі 1606,62 грн не підлягає задоволенню у зв'язку з її безпідставністю.

Така ж правова позиція, висвітлена і в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином відповідно до умов договору не виконав зобов'язання за кредитним договором, а тому з відповідача потрібно стягнути заборгованість за кредитом у розмірі 8 148,35 грн, заборгованість за нараховані проценти за користуванням кредитом у розмірі 13 548,65 грн, заборгованість за нараховану пеню у розмірі 10 435,49 грн, а всього в розмірі 32 132,49 грн.

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» та з врахуванням ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати в розмірі

1 509,43 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 30, 62, 88, 197, 215 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», ст. ст. 509, 525- 530, 543, 551, 623, 625, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована: АДРЕСА_1, номер картки платника податків НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» на р/рахунок № 3111 МФО 305299 заборгованість за кредитом станом на 29.12.2016 року в розмірі 8 148,35 грн, заборгованість за нараховані проценти за користуванням кредитом у розмірі 13 548,65 грн, заборгованість за нараховану пеню у розмірі 10 435,49 грн, а всього в розмірі 32 132,49 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 1 509,43 грн.

В іншій частині позивачу в позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Козельщинський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області через Козельщинський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває чинності після спливу строку на подання апеляційної скарги.

Рішення надруковане суддею внарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Козельщинського

районного суду: М.М. Оксенюк