Справа № 428/2327/17
Провадження №2/428/1249/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., при секретарі - Андрусишин Н.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сиротинської селищної рада, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання спільно зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Сиротинської селищної рада, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного спільного проживання позивача зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, а також визнання за позивачем права власності по праву спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що сестрою позивача є відповідач по справі - ОСОБА_2 У них також був брат - ОСОБА_3. Їхніми батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Згідно рішення Сєвєродонецького міського суду від 18.02.1977 року по справі №2-232 шлюб між їхніми батьками було розірвано, але вони продовжували разом проживати спільно за адресою: АДРЕСА_1. При цьому, цим же рішенням суду було поділено спільне сумісне майно подружжя, за батьком позивача та за її матір'ю було визнано право власності кожному по 1/2 частці домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Батьки позивача та її брат проживати разом у вищевказаному домоволодінні. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати, а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько. Після смерті її батьків, брат вважався таким, що прийняв спадщину, бо на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцями. У 2013 році вона переїхала до брата і проживала з ним спільно (без реєстрації місця проживання) і вела спільне господарство до самої його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя брат так і не оформив своїх спадкових прав, але спадщину фактично прийняв. Після смерті брата позивача залишилося спадкове майно, що складається з права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. На початку листопада 2016 року позивач звернулася до Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого брата, але 10.11.2016 року отримала від нотаріуса відмову у вчиненні нотаріальної дії з причини того, що у неї відсутні документи, що підтверджують факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на викладене позивач звернулася з даним позовом до суду.

Сторони в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі. Відповідач ОСОБА_2 в своїй заяві зазначила, що позовні вимоги визнає.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №8 від 01.12.2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 04.11.1948 року. Прізвище дружини до реєстрації шлюбу: ОСОБА_4.

В копії реєстраційного напису на документ про право особистої власності від 19.01.1973 року зазначено, що домоволодіння АДРЕСА_1 в цілому зареєстроване у Лисичанському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві власності за ОСОБА_5.

Згідно рішення народного суду м. Сєвєродонецька від 18.02.1977 року домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, було розділене між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по 1/2 частки кожному.

Відповідно до копії домової книги за адресою: АДРЕСА_1 08.08.1965 року зареєстрований ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_3 знятий з реєстрації у зв'язку зі смертю. 20.07.1966 року ОСОБА_4 була зареєстрована та у зв'язку зі смертю знята з реєстрації 16.09.2003 року. ОСОБА_3 був зареєстрований 12.12.1975 року та ІНФОРМАЦІЯ_1 знятий з реєстрації у зв'язку зі смертю.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 29.10.1959 року, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4, батьками якої записані ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

В копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №3 від 27.10.2009 року вказано, що ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 05.01.1980 року. Прізвище дружини до реєстрації шлюбу: ОСОБА_1.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 25.08.1952 року, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5, батьками якої записані ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3, виданого 11.05.1974 року, ОСОБА_2 11.05.1974 року після укладення шлюбу з ОСОБА_11 присвоєне прізвище ОСОБА_2.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого 16.09.2003 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого 09.03.2011 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6, виданого 13.05.2014 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки №1050, виданої 01.12.2016 року Сиротинською селищною радою, ОСОБА_4 на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Разом з нею на день смерті були зареєстровані син ОСОБА_3 та чоловік ОСОБА_5.

Відповідно довідки №949, виданої 01.11.2016 року Сиротинською селищною радою, ОСОБА_5 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Разом з ним на день смерті був зареєстрований син ОСОБА_3.

Згідно довідки №1094, виданої 08.12.2016 року Сиротинською селищною радою, ОСОБА_1 мешкала та вела сумісне господарство разом з братом ОСОБА_3 без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, з 2013 року по день смерті брата.

Відповідно до копії заяви від 10.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області з проханням оформити її спадкові права та видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, а саме домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 10.11.2016 року державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Чиркіною Т.Д., ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 протягом шести місяців з часу відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини не подавала та разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини постійно не проживала.

Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз'яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право, заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Чинним законодавством не передбаченого іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Згідно абз. 1 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Аналізуючи викладене та приймаючи до уваги матеріали справи, вбачається, що на час відкриття спадщини після померлих батьків позивача її брат ОСОБА_3 мешкав разом з ними, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. У свою чергу позивач постійно мешкала зі своїм братом ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, з 2013 року до дня смерті брата, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1. Інших спадкоємців, що мають право на спадщину, що залишилася після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та які вернулися до нотаріуса про прийняття спадщини у шестимісячний строк, крім ОСОБА_2, яка визнала позовні вимоги у повному обсязі, немає, а відтак є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог у повному обсязі, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, у зв'язку із чим підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 208, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сиротинської селищної рада, ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання спільно зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Встановлення факту постійного спільного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності по праву спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.С.Журавель