Провадження №2/524/796/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого - судді - Нестеренка С.Г., при секретарі - Бельченко Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Кредекс фінанс», Комінтернівського відділу ДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області, ОСОБА_2, ПАТ «УкрСиббанк» про звільнення майна з-під арешту (зняття заборони відчуження), -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ТОВ «Кредекс фінанс» про звільнення майна з-під арешту, в якому вказував, що згідно протоколу № 6633 від 13 жовтня 2014 року придбав з електронних торгів автомобіль Peugeot 407, реєстраційний номер НОМЕР_1, який раніше належав громадянці ОСОБА_2

Після внесення необхідних коштів позивач спробував зареєструвати автомобіль за собою, однак, як виявилось в реєстрі заборон рухомого майна залишилась заборона, яка була не знята. Зокрема, заборона (обтяження) на підставі договору факторингу 05/12 від 20 квітня 2012 року з АКІБ «Укрсиббанк» право вимоги якого, перейшло до ТОВ «Кредекс фінанси».

Звернувшись до Комінтернівського відділу ДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області з заявою стосовно арештів накладених на автомобіль позивачу стало відомо про наявність накладеного приватного обтяження АКІБ «Укрсиббанк» на автомобіль Peugeot 407 та можливість вирішення даного питання у судовому порядку.

Ухвалою судді від 20 січня 2017 року були залучені у справі: позивачем ОСОБА_1, відповідачами ТОВ «Кредекс фінанс», Комінтернівський відділ ДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області, ОСОБА_2, ПАТ «УкрСиббанк».

Позивач уточнивши 10 квітня 2017 року позовні вимоги, просив вилучити (зняти) заборону (заставу) рухомого майна на автомобіль Peugeot 407, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, серійний номер VF36D6FZM21037129 внесеного до єдиного державного реєстру обтяжень рухомого майна запис від 16 жовтня 2006 року про накладення арешту Комінтернівським відділом державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області та згідно договору застави 1047 укладеного ОСОБА_2 З ОСОБА_3 05 серпня 2004 року.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не прибули, просили розглянути справу за їх відсутності. На стягненні сплачених судових витрат не наполягали, про що надали письмову заяву.

Відповідач ОСОБА_2 та представники відповідачів - ТОВ «Кредекс фінанс», Комінтернівського відділу ДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області, не прибули повторно у судові засідання, хоча були повідомлені про дату розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки в судові засідання не повідомляли та не подавали заяви про розгляд справи за їх відсутності, подали заперечення щодо задоволення позову.

Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» - ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, просила справу розглянути без її участі, про що надала письмову заяву.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

У відповідності до ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321 ЦК України власник має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» постає, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля Peugeot 407, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, серійний номер VF36D6FZM21037129, що підтверджується актом видачі майна переможцю електронних торгів від 14 січня 2015 року, виданого ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Позивачу ОСОБА_1 стало відомо про наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна обтяження (арешту) за реєстраційним номером 13037176, який вчинено на підставі договору факторингу 05/12 від 20 квітня 2012 року з АКІБ «Укрсиббанк» право вимоги якого, перейшло до ТОВ «Кредекс фінанси».

11 серпня 2016 року позивач звернувся до Комінтернівського відділу ДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області стосовно арештів накладених на автомобіль, листом № 13501/08-01 від 19 вересня 2016 року повідомили про наявність накладеного приватного обтяження АКІБ «Укрсиббанк» на автомобіль Peugeot 407 та можливість вирішення даного питання у судовому порядку.

Із заперечення Комінтернівського відділу ДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області постає, що на примусовому виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження № 45232468 про стягнення з ОСОБА_2 боргів, у тому числі на користь ТОВ «Кредекс фінанси», в ході якого було передано на реалізацію транспортний засіб Peugeot 407, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, серійний номер VF36D6FZM21037129, що належить на праві власності ОСОБА_2.

13 жовтня 2014 року згідно протоколу № 6633 відбулися електронні торги з продажу спірного автомобіля. Переможцем торгів визнано ОСОБА_1 23 жовтня 2014 року на депозитний рахунок відділу надійшли грошові кошти сплачені позивачем в розмірі 69117,44 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ч. 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на обєкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо зясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Згідно абз. 1 ч. 4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» після документального підтвердження належності боржнику на праві власності обєкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на обєкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Право на звернення до суду з позовом про скасування арешту майна передбачено ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Наведе свідчить про те, що безпідставне обтяження майна позивача, а саме транспортного засобу Peugeot 407, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, серійний номер VF36D6FZM21037129, який належить позивачеві на праві власності, перешкоджає позивачеві, як власнику, у реалізації права власності, зокрема прав володіння, користування та розпорядження власністю.

Тому, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Тому, необхідно вилучити заборону відчуження рухомого майна автомобіля Peugeot 407, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, серійний номер VF36D6FZM21037129 внесеного до єдиного державного реєстру обтяжень рухомого майна запис від 16 жовтня 2006 року про накладення арешту Комінтернівським відділом ДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області та згідно договору застави 1047 укладеного ОСОБА_2 з ОСОБА_3 05 серпня 2004 року.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує, що позивач не наполягав на стягненні з відповідачів коштів у повернення сплаченого судового збору.

Керуючись ст. 41, 55 Конституції України, ст.ст. 16, 22, 316-319, 321, 325, 391 ЦК України, ст.ст. 14, 57 -59, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Вилучити заборону відчуження рухомого майна автомобіля Peugeot 407, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, серійний номер VF36D6FZM21037129 внесеного до єдиного державного реєстру обтяжень рухомого майна запис від 16 жовтня 2006 року про накладення арешту Комінтернівським відділом ДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області та згідно договору застави 1047 укладеного ОСОБА_2 з ОСОБА_3 05 серпня 2004 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області упродовж десяти діб з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Повне рішення виготовлено 01 червня 2017 року.

Суддя: