УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/7587/17

Провадження № 2-з/638/221/17

08.06.2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Хайкіна В.М.

при секретарі Козодой К. І.

за участю судового розпорядника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовомОСОБА_2 до Департаменту житлового господарства Харківської міської ради в особі Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, виконавчий комітет Харківської міської ради, про визнання рішення та приватизації житла недійсною,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Департаменту житлового господарства Харківської міської ради в особі Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, виконавчий комітет Харківської міської ради, про визнання рішення та приватизації житла недійсною.

07.06.2017 року ОСОБА_2 подав до Дзержинського районного суду м. Харкова заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі №638/7587/17 шляхом заборони відчуження 40/100 частки квартири АДРЕСА_1, яка зареєстрована за ОСОБА_3, номер запису про право власності: 101 від 28.03.2017 року.

Відповідно до частини 1 та частини 3 статті 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У порушення вимог частини 2 статті 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову не містить причин, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Відповідно до положень статті 151 ЦПК України, позивачу потрібно обґрунтувати причини необхідності забезпечення вказаного позову, а саме обґрунтувати його припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження вказаного майна, що могло б спричинити неможливість виконання рішення суду, та необхідність забезпечення позову саме вказаним видом забезпечення. Проте, ніяких пояснень з приводу вказаних відомостей надано не було.

При цьому сама заява не містить доказів чи обґрунтування доводів позивача про те, що виконання рішення у майбутньому може бути утруднене чи відповідач буде ухилятись від виконання такого рішення. В заяві не зазначено про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тобто підстав, що дають можливість вважати, що відповідач не виконає зобовязання, та не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач має намір вчинити будь-які дії стосовно спірного майна.

Заява про забезпечення позову також не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть при цьому понесені позивачем.

З огляду на викладене, оскільки заявником не обґрунтовано у повному обсязі необхідність забезпечення позову, суд не може визнати застосування забезпечення позову у даному випадку законним, доцільним та співрозмірним, та дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, а тому заява позивача задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151, 153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовомОСОБА_2 до Департаменту житлового господарства Харківської міської ради в особі Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, виконавчий комітет Харківської міської ради, про визнання рішення та приватизації житла недійсною відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: