Справа № 212/1815/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 травня 2017 року м. Кривого Рогу Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Чайкіна І.Б., секретарі судового засідання Курделяс А.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні при заочному розгляді справи, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Державний нотаріус Другої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Державний нотаріус Другої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання. Мотивуючи свою заяву тим, що 01 жовтня 2016р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір довічного утримання, який був посвідчений державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3, згідно умов цього договору ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 належну їй на праві приватної власності квартиру за адресою : м. Кривий Ріг, м-н 4-й Зарічний, б. 17, кв. 108. в обмін на виконання зобов'язань зазначених в договорі довічного утримання. У відповідності до п.2.1,2.2,2.3 вищевказаного договору ОСОБА_2 зобовязалась довічно повністю утримувати позивачку ОСОБА_1 доглядом та необхідною медичною допомогою, забезпечувати продуктами харчування а в разі смерті поховати її. Пункт 3.1 договору передбачає, що вартість матеріального забезпечення за угодою сторін складає 800 грн. на місяць. Однак ОСОБА_2 належним чином свої обовязки згідно договору не виконувала, матеріально її з не забезпечувала, продукти харчування та лікарські не купувала, побутових послуг не надавала, а також таємно забрала всі документи на квартиру та ключі. У звязку з чим ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду із вищевказаною заявою.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розірвати договір довічного утримання з ОСОБА_2 та зняти заборону на відчуження нерухомого майна. Проти заочного рішення не заперечувала.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася до суду про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістила.

Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2016р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір довічного утримання, який був посвідчений державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3. ( а.с.5-6) Відповідно умов цього договору ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 належну їй на праві приватної власності квартиру за адресою : м. Кривий Ріг, м-н 4-й Зарічний, б. 17, кв. 108. в обмін на виконання зобов'язань зазначених в договорі довічного утримання. ( а.с.6) . Відповідно до п. 3.1 Договору матеріальне забезпечення утримання , яке щомісячно має надати їй відповідач оцінюється в розмірі 800 грн.

Відповідно до п.2.2 Договору ОСОБА_2 зобовязана повністю довічно утримувати ОСОБА_1, забезпечуючи її доглядом та необхідною медичною допомогою, щотижнево забезпечувати продуктами харчування, шляхом організації їх доставки за місцем проживання та оплати їх вартості , організувати щоденне триразове харчування, а в разі смерті поховати її, також ОСОБА_2 зобовязана зберігати в довічному її користуванні вищевказану квартиру. Право власності на АДРЕСА_1 Зарічний в м. Кривому Розі було зареєстровано за ОСОБА_1 в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в книзі 59П-331, номер запису 331, реєстраційний номер 3220521. ( а.с.8)

В спірній квартирі зареєстрована та мешкає ОСОБА_1, ОСОБА_2 порушує свої зобовязання, передбачені договором довічного утримання. Позивачка сама за свої кошти купувала собі продукти, готувала їжу, прала білизну, прибирала в квартирі, вона не в змозі самостійно виконувати всю домашню роботу та себе обслуговувати.

13.02.2017р. ОСОБА_1 зверталась з письмовою вимогою щодо розірвання договору довічного утримання, укладеного 01.10.2016р. до ОСОБА_2 , але Відповідач ОСОБА_2 дану вимогу проігнорувала.( а.с.11)

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчуджувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчуджувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчуджувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача.

Відповідно до частини 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчуджувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчуджувача, не підлягають поверненню.

Встановлено, що 01 жовтня 2016 року був укладений договір довічного утримання, згідно умов якого відповідачка взяла на себе зобовязання надавати позивачці довічне матеріальне забезпечення в розмірі 800 грн. щомісяця., забезпечуючи харчами, одягом, догляду та необхідної допомоги, вбранням, наданням побутових послуг, послугами перукарні, необхідною допомогою, належними лікувальними засобами, а також зберігати в довічному її користуванні вищевказану квартиру (а.с.5-6)

Згідно довідки Комунального підприємства ДОР « Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 06.03.2017 рокуАДРЕСА_2 в будинку № 17 на 4 мікрорайоні Зарічний в м. Кривому Розі було зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с.8)

Відповідач своїм правом надати докази не скористувалась, тому суд приймає рішення на підставі наявних доказів при заочному розгляді справи.

Таким чином, відповідачем не спростовано, що ОСОБА_2 як набувач за Договором довічного утримання, неналежно виконувала свої обовязки по забезпеченню ОСОБА_1 утриманням та доглядом, зокрема: в порушення умов Договору не забезпечує повністю продуктами харчування, одягом, доглядом та ін.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України)

Суд вважає не спростованою та обґрунтованою вимогу ОСОБА_1 (відчуджувача за Договором довічного утримання) про розірвання Договору у звязку з неналежним виконанням своїх обовязків набувачем ОСОБА_2., тому позовні вимоги про розірвання Договору довічного утримання підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача в дохід держави.

При цьому суд виходить з того, що вартість спірної квартири становить 79 571 грн. (а.с. 5), отже розмір судового збору 795,71 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 14, 88, 212-215, 224-225 ЦПК України, ст.ст. 744, 755 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Державний нотаріус Другої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання від 01 жовтня 2016 року, укладеного між, ОСОБА_1 - з однієї сторони, та ОСОБА_2 з другої сторони, який був посвідчений державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 1-1748, повернувши сторони в первісне становище, скасувати реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на двокімнатну квартиру 108 в будинку № 17 на 4 мікрорайоні Зарічний в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та зняти заборону на відчуження нерухомого майна, а саме на вищевказану квартиру.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 795 гривень 71 копійка.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_4. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя: І. Б. Чайкін