Справа № 523/179/17
Провадження №4-с/523/18/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2017 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

за участю: представника скаржника ОСОБА_1,

субєкта оскарження ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Суворовського відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2

про скасування постанов про закінчення виконавчого провадження від 22.04.16 року, про зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на дії головного державного виконавця Суворовського відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 про скасування постанов про закінчення виконавчого провадження від 22.04.16 року, про зобовязання вчинити певні дії. Скарга мотивована тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23.07.2014 року, визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/12 частини квартири №1 в будинку №7 по 2-му Керченському провулку у м. Одесі, в цілому загальною площею 102,1 кв.м., жилою площею 52,3 кв.м., вселено ОСОБА_4 в квартиру №1, будинку №7 по 2-му Керченському провулку у м. Одесі, зобовязано ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 ОСОБА_7 ОСОБА_8 не перешкоджати ОСОБА_3 в користуванні квартирою №1 будинку №7 по 2- му Керченському провулку у м. Одесі.

З 19 березня 2015 року виконавчий лист № 523/ 7839/ 14-Ц від 19 березня 2015 року знаходився на виконанні у державного виконавця Суворовського відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2.

ОСОБА_3 вважає, що вимоги виконавчих документів не були виконані.

Так, 08.05.2016 року ОСОБА_3 отримав дві постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.04.16 року, які повністю має протиріччя одне одному.

В постанові № 47637809 від 22.04.16 року державний виконавець Дараган В.О. посилається на те, що згідно акту від 22.04.16р, вимоги виконавчого документу виконано у повному обсязі, а саме стягувач вселений до квартири №1 будинку №7 по 2- му Керченському провулку у м. Одесі

В постанові № 47637928 від 22.04.16 р. головний державний виконавець Дараган В.О. посилається на неможливість виконання виконавчого листа № 523/ 7839/ 14- Ц від 19 березня 2015 року, в звязку з чим закінчено виконавче провадження. В цій же постанові перераховані дії державного виконавця про накладання штрафних санкцій на відповідачів в звязку з невиконання ними вимог державного виконавця.

ОСОБА_3 вважає, що вказані постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.04.16 року є незаконними, підлягають скасуванню.

На підставі викладеного ОСОБА_3 просить визнати оскаржувані постанови про закінчення виконавчого провадження № 47637809 від 22.04.16 року та № 47637928 неправомірними і зобовязати державного виконавця або іншу особу державної виконавчої служби усунути порушення та виконати вимоги виконавчого документу - вселити скаржника до квартири № 1 в будинку № 7 по 2-му Керченському провулку в м. Одесі та не чинити перешкод в користуванні власністю.

В судовому засіданні представник скаржника підтримала подану скаргу та просили її задовольнити у повному обсязі.

Головний державний виконавець Суворовського відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні скарги, оскільки вона вважає, що скарга є необґрунтованою.

ОСОБА_9 в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню на підставі фактів, які були встановлені в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23.07.2014 року, визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/12 частини квартири №1 в будинку №7 по 2-му Керченському провулку у м. Одесі, в цілому загальною площею 102,1 кв.м., жилою площею 52,3 кв.м., вселений ОСОБА_4 в квартиру №1, будинку №7 по 2-му Керченському провулку у м. Одесі, зобовязано ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10 не перешкоджати ОСОБА_3 в користуванні квартирою №1 будинку №7 по 2- му Керченському провулку у м. Одесі.

На підставі даного рішення Суворовським районним судом м. Одеси було видано два виконавчих листа, а саме щодо вселення ОСОБА_3 в квартиру №1, будинку №7 по 2-му Керченському провулку у м. Одесі, а також щодо зобовязання ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 ОСОБА_7 ОСОБА_8 не перешкоджати ОСОБА_3 в користуванні квартирою №1 будинку №7 по 2- му Керченському провулку у м. Одесі.

Судом встановлено, що старшим державним виконавцем Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 за наслідками розгляду виконавчого листа №523/7839/14-ц, виданого Суворовським районним судом м. Одеси щодо вселення ОСОБА_3 в квартиру №1, будинку №7 по 2-му Керченському провулку у м. Одесі, винесено Постанову від 26.05.2015 року №47637809 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №523/7839/14-ц.

Постановою державного виконавця від 22.04.2016 року виконавче провадження ВП №47637809 закінчено на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України „Про виконавче провадження.

Судом встановлено, що згідно акту від 22 квітня 2016 року, складеного головним державним виконавцем Суворовського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ, встановлено, що слюсарями зламані замки та стягувач зайшов до подвіря та збудованих приміщень квартири №1, таким чином ОСОБА_3 вселився до АДРЕСА_1.

Однак, під час судового засідання представником скаржника було зазначено, що ОСОБА_3 не був вселений до вказаної квартири, а лише до прибудов до АДРЕСА_1, які згідно пояснень представника не введені в експлуатацію.

Головний державний виконавець Суворовського відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 пояснила, що в рішенні суду не було визначено до яких саме приміщень АДРЕСА_1 повинний бути вселений ОСОБА_3, а тому відкрили лише частину будинку.

Суд вважає, що в даному випадку не було у повній мірі реалізовано рішення суду в частині вселення ОСОБА_3 до АДРЕСА_1.

Так судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 в цілому загальною площею 102,1 кв.м., жилою площею 52,3 кв.м.. Згідно технічного паспорту, який був оглянутий судом в процесі розгляду справи має декілька житлових та нежитлових приміщень.

Таким чином, оскільки судом не був визначений порядок користування спільною часткової власністю, то, згідно ст.ст. 357-358 ЦК України, ОСОБА_3 повинний був вселений до всіх приміщень, згідно технічного паспорту.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.129- 1. Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

На час здійснення виконавчих дій, була чинна редакція Закону України Про виконавче провадження від 21 квітня 1999року №606-XIV (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст.1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, а його виконання здійснюють державні виконавці.

Згідно п.1 ст. 6 державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно п.2 ст. 79 Закону України „Про виконавче провадження у разі невиконання боржником рішення державний виконавець виконує його примусово. Примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому.

Однак, судом під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 не було вселено саме до квартири АДРЕСА_2, а було здійснено вхід лише до прибудови до АДРЕСА_1.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, суд приходить висновку, що державним виконавцем не проведено всіх виконавчих дій щодо виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23.07.2014 року, у звязку з чим, постанова про закінчення виконавчого провадження від 22.04.2016 року ВП №47637809 підлягає скасуванню.

В той же час, суд вважає, що скарга ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Суворовського відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 в частині визнання неправомірною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.04.16 року № 47637928 необхідно залишити без розгляду.

Так судом встановлено, що ОСОБА_3 отримав постанову про закінчення виконавчого провадження від 22.04.16 року № 47637928 08.05.2016р.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно до вимог ч.2 ст.385 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною 2 ст. 72 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Суд вважає, що відсутні підстави для поновлення строку для подання скарги, оскільки строк пропущений без поважних причин.

Керуючись ст.ст. 72, 209,210, 383-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Скаргу ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Суворовського відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 про скасування постанов про закінчення виконавчого провадження від 22.04.16 року, про зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною постанову про закінчення виконавчого провадження від 22.04.2016 року ВП №47637809, головного державного виконавця Суворовського відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2.

3. Зобовязати головного державного виконавця Суворовського відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 відновити виконавчі дії щодо виконавчого провадження ВП №47637809 про вселення ОСОБА_3 до АДРЕСА_1.

4. Скаргу ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Суворовського відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 в частині визнання неправомірною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.04.16 року № 47637928 - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Суворовський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя