Справа № 266/4234/15-ц
Провадження№ 2/266/42/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя у складі головуючого судді Сараєва І.А., при секретарі Нетреба О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю, вселенні, визначення порядку користування житлом та стягнення заборгованості за комунальні послуги, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, яка діє як в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_4, приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання угоди недійсною та переведення прав та обов*язків покупця,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю, вселенні, визначення порядку користування житлом та стягнення заборгованості за комунальні послуги.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 31.07.2015 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

01.10.2015 року між ОСОБА_2, діючою в інтересах ОСОБА_5 з однієї сторони, та ОСОБА_6 з іншої сторони, було укладено договір купівлі-продажу ? частини квартири АДРЕСА_2, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_7 за № 1893.

Співвласником вказаної квартири в розмірі ? частки є відповідач ОСОБА_3

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 12.10.2007 року, визначено порядок користування квартирою № 7 по вул. Чорноморській, буд. 31 в м. Маріуполі наступним чином: ОСОБА_3 виділено в користування кімнату, площею 17,27 кв.м. з балконом, ОСОБА_8 виділено в користування кімнату, площею 10,67 кв.м., з вбудованою шафою; інші приміщення квартири: кухня, сполучена вбиральня, ванна кімната, коридор залишено в спільному користуванні сторін. ОСОБА_3 вселено у вказану квартиру.

У квітні 2015 року ОСОБА_2 вселилась у спірну квартиру, однак через деякий час, прийшовши додому, виявила, що замки у вхідні двері були змінені, двері замкнені із середини. При виясненні обставин, виявилось, що в квартирі знаходиться ОСОБА_4, яка є матірю відповідача ОСОБА_3 та чинити перешкоди в користуванні жилим приміщення.

ОСОБА_2 була змушена залишити квартиру мешкання, неодноразово робила спроби для вселення в квартиру, однак всі спроби були марними, замки на двері були змінені, до квартири її не пускають. На теперішній час у вказаній квартирі утворилась заборгованість за комунальні послуги, яку відповідач не збирається погашати. Посилаючись на ст. 391 ЦК України, просить вселити ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_2. Визначити порядок користування квартирою № 7 по вул. Чорноморській, буд. 31 в м. Маріуполі наступним чином: ОСОБА_2 виділити в користування кімнату, площею 10,67 кв.м. з вбудованою шафою, ОСОБА_3 виділити в користування кімнату, площею 17,27 кв.м. з балконом. Інші приміщення квартири: кухню, сполучену вбиральню, ванну кімнату, коридор залишити в спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Покласти на відповідача ОСОБА_3 борги за оплату комунальних послуг у вказаній квартирі за період з 17.10.2005 року до день винесення рішення суду. Зобов*язати третю особу ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні належної на праві власності ? частиною квартири АДРЕСА_2.

ОСОБА_3 подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2, яка діє як в інтересах ОСОБА_5; ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_4, приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання угоди недійсною та переведення прав та обов*язків покупця. В процесі розгляду справи неодноразово уточнював зустрічний позов, останній раз 13.06.2016 року. Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

На підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.08.2005 року, ОСОБА_3 є власником ? частини квартири АДРЕСА_2. Вищевказана квартира є обєктом права спільної часткової власності. На підставі договору дарування за реєстром № 363 посвідченого 11.02.2014 року, власником іншої ? частини квартири був ОСОБА_9 Зазначена ? частина квартири, власником якої був відповідач ОСОБА_6 протягом кількох років передавалась у власність через дарування різним особам. Наступним власником цієї ? частини спірної квартири став ОСОБА_5 недієздатна особа, яка опікується ОСОБА_2 З тих підстав за неможливості сумісного проживання, він, ОСОБА_3 та його мати, ОСОБА_4 з 2007 року фактично не користуються власною часткою квартири, та фактично мешкають за іншою адресою: м. Маріуполь, вул. Васнецова, буд. 195. Про продаж частини квартири їм стало відомо з того часу, як їм була надіслана письмова заява де відповідач ОСОБА_6 звертається до приватного нотаріуса ОСОБА_7 з проханням повідомити ОСОБА_3 як співвласника, який має право покупця ? частини квартири за ціною 40 000 гривень. Ця заява була посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_7 від 01.10.2015 року за № 1879. Приватний нотаріус ОСОБА_7 повідомляючи його за цією заявою, тією ж датою 01.10.2015 року здійснив оформлення та посвідчення договору купівлі-продажу між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, яка діє як опікун ОСОБА_5 Оскільки продажу з публічних торгів належної ОСОБА_6 частини квартири не було, а приватний нотаріус ОСОБА_7 своїми незаконними діями не виконав вимог ст.. 362 ЦК України при укладенні та посвідченні договору купівлі-продажу, вважає, що є підстави для визнання недійсності укладеної угоди. Крім того він вніс на депозитний рахунок суду грошову суму, яку йому необхідно сплатити за договором. Просить відмовити в задоволенні первісного позову ОСОБА_2 в повному обсязі. Визнати недійсним договір купівлі-продажу ? частки квартири АДРЕСА_2, укладений 01.10.2015 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 Перевести на ОСОБА_3 права та обовязки покупця за вказаним договором. Виплатити ОСОБА_6 40000 гривень, внесених ним на депозитний рахунок суду. Виселити ОСОБА_2 із вказаної квартири.

Представник позивача ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених в позові, проти зустрічного позову заперечував.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні також позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі. Проти задоволення зустрічного позову заперечувала.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з*явився, до суду надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутність за участю представника ОСОБА_10

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_10 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Підтримав уточнену 13.06.2016 року зустрічну позовну заяву та просив задовольнити уточнений зустрічний позов з підстав, викладених у ньому.

Третя особа ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 не визнала та просила в їх задоволенні відмовити. Натомість підтримала зустрічний позов.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що ним та нотаріусом ОСОБА_7 було неодноразово та своєчасно попереджено співвласника ОСОБА_3 про майбутній продаж ? частини квартири АДРЕСА_2 за зазначені в договорі кошти, про що маються поштові відправлення. В подальші судові засідання не з*явився, до суду надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, позов ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 підтримав у повному обсязі.

Третя особа за зустрічним позовом приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 Проти задоволення зустрічного позову заперечував, посилаючись на те, що ним своєчасно та неодноразово був попереджений співвласник квартири ОСОБА_3 про майбутній продаж ОСОБА_6 ? частини квартири АДРЕСА_2 за зазначені в договорі кошти. Ним було виконано вимоги ст. 362 ЦК України в повному обсязі щодо повідомлення ОСОБА_3 відносно переважного права на купівлю частки у праві спільної часткової власності у вказаній квартирі, що підтверджується копіями поштових відправлень від 13.08.2015 року на імя ОСОБА_3, та про отримання ним повідомлень. А ОСОБА_3 не скористався своїм правом.

Суд, вислухавши сторін, та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, згідно рішення

Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 31.07.2015 року, яке набуло законної сили 11.08.2015 року, по справі № 265/4057/15-ц, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

Згідно договору купівлі-продажу частини квартири від 01.10.2015 року, укладеного між ОСОБА_2, діючою як законний представник від імені свого опікаємого ОСОБА_5 з однієї сторони, та ОСОБА_6 з іншої сторони, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_7 за № 1893, ОСОБА_5 є власником ? частини квартири АДРЕСА_2 (а.с.11).

А відповідачу ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 3-1025 від 22.08.2005 року, посвідченого Другою маріупольською державною нотаріальною конторою, на праві приватної спільної сумісної власності також належать ? частина вказаної квартири (а.с. 130).

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 12.10.2007 року, визначено порядок користування квартирою № 7 по вул. Чорноморській, буд. 31 в м. Маріуполі наступним чином: ОСОБА_3 виділено в користування кімнату, площею 17,27 кв.м. з балконом, ОСОБА_8 виділено в користування кімнату, площею 10,67 кв.м., з вбудованою шафою; інші приміщення квартири: кухня, сполучена вбиральня, ванна кімната, коридор залишено в спільному користуванні сторін (а.с. 47).

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них на праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до вимог ч.1 ст.383 ЦК України власник жилого приміщення має право використовувати його для власного проживання.

Згідно вимог ч. 1 ст. 72 ЦК України, опікун зобовязаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах.

Оскільки власником ? частини спірної квартири є ОСОБА_5, опікуном якого є ОСОБА_2, тому вимоги позивача про вселення у вищезазначену квартиру, підлягають задоволенню.

Виходячи з наведеного та з того, що рішенням суду від 12.10.2007 року вже визначено порядок користування спірною квартирою, де змінився співвласник - ОСОБА_5, опікуном якого є ОСОБА_2, та він є недієздатною особою та потребує догляду за йому належним майном, тому позовні вимоги про вселення та визначення порядку користування спірною квартирою підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно вимог ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Вимоги щодо усунення перешкод в користуванні спірною часткою квартири заявлені до третьої особи ОСОБА_4, що не заявляє самостійних вимог, а ні до співвласника квартири ОСОБА_3, тому вони не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до правил ст. 60 ЦПК України, позивач не надав ніяких доказів, котрі свідчили про те, що ОСОБА_4 створює перешкоди у користуванні спірним майном. І тому суд приймає до уваги правила статті 11 ЦПК України і в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів відмовляє в задоволенні цих позовних вимог.

З приводу позовних вимог стосовно покладення на відповідача ОСОБА_3 боргів за оплату комунальних послуг у вказаній квартирі за період з 17.10.2005 року до день винесення рішення суду, суд вважає необхідним відмовити в їх задоволенні, оскільки вони не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Згідно вимог ч. 3 ст. 67 ЦК України, опікун вчиняє правочин від імені та в інтересах підопічного.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 362 ЦК України, у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.

Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає.

Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі.

З приводу зустрічних позовних вимог про визнання спірного договору купівлі-продажу частки квартири недійсним, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт порушення нотаріусом при здійсненні правочину, вимог 362 ЦК України, оскільки як вбачається з матеріалів справи, заяву ОСОБА_6 про намір провести відчуження належної йому на той момент ? частки квартири, нотаріусом було направлено на адресу ОСОБА_3 від 13.08.2015 року, про що мається поштове повідомлення про вручення його ОСОБА_3 (а.с. 149).

Твердження ОСОБА_3 про те, що рекомендоване поштове повідомлення про вручення йому поштового відправлення від 13.08.2015 року підроблене, суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються показами нотаріуса ОСОБА_7 у судовому засіданні та письмовими доказами, які маються в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, той факт, що стороною за договором купівлі-продажу частини квартири 01.10.2015 року ОСОБА_6 та нотаріусом ОСОБА_7 було доведено факт своєчасного та неодноразового попередження співвласника ОСОБА_3 про майбутній продаж ? частини квартири АДРЕСА_2 за зазначені в договорі кошти, та повне виконання вимог ст. 362 ЦК України щодо переважного права ОСОБА_3 на купівлю частки у праві спільної часткової власності квартири, суд відмовляє в задоволенні зустрічного позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 208-209ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю, вселенні, визначення порядку користування житлом та стягнення заборгованості за комунальні послуги - задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_2.

Визначити порядок користування квартирою № 7 по вул. Чорноморській, буд. 31 в м. Маріуполі наступним чином:

ОСОБА_2 виділити в користування кімнату, площею 10,67 кв.м. з вбудованою шафою,

ОСОБА_3 виділити в користування кімнату, площею 17,27 кв.м. з балконом,

Інші приміщення квартири: кухню, сполучену вбиральню, ванну кімнату, коридор залишити в спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, яка діє як в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_4, приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання угоди недійсною та переведення прав та обов*язків покупця відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Сараєв І. А.