Справа № 310/3259/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Бердянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження дитини в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 15 годині 20 хвилин в Центрі охорони материнства і дитинства в м. Донецьку вона народила хлопчика вагою 3450 грамів, якого назвала ОСОБА_2. Народження дитини зафіксовано медичним свідоцтвом про народження №378 від 16.03.2017 року, яке було видано на тимчасово окупованій території м. Донецька. 02.06.2017 року вона звернулась до Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про реєстрацію факту народження дитини та видачі їй свідоцтва про народження дитини на підставі медичного свідоцтва про народження №378 від 16.03.2017 року, але їй відмовили в реєстрації факту народження, оскільки всі акти (рішення, документи), які видані органами та особами на тимчасово окупованій території є недійсними і не створюють правових наслідків. Біологічний батько дитини не бажав народження дитини і відмовився від її народження, але вона вирішили народити дитину. Враховуючи вимоги ст. 135 СК України бажала привласнити дитині свої прізвище - ОСОБА_2, ім'я ОСОБА_2, а по батькові ОСОБА_3. Просила встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_2 дитини - ОСОБА_2, народженого у м. Донецьку, матір'ю якого є громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Донецька.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутності.

Представник Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Згідно копії паспорту НОМЕР_1 ОСОБА_1 є громадянкою України (а.с. 4, 6).

На підтвердження факту народження дитини заявник надала суду копію обмінної карти пологового будинку та копію медичного свідоцтва про народження №378 від 16 березня 2017 року, які видано органами на території м. Донецька (а.с.4, 5-7).

Відповідно до «Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 7 листопада 2014 р., на території міста Донецька Донецької області органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Аналізуючи докази, які підтверджує факт народження дитини, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey». «Cypms v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic о f Moldova and Russia». «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій територій треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Згідно ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не перебуває у шлюбі, а тому звернулась із заявою про реєстрацію народження дитини в порядку ч. 1 ст. 135 СК України, але 02.06.2017 року Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області їй відмовлено у проведенні державної реєстрації народження, оскільки надані заявником документи не є підставою для державної реєстрації народження (а.с.9)

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Судом встановлено, що заявник не має можливості отримати документ, що підтверджує факт народження дитини, а зібрані по справі докази вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження у заявника ІНФОРМАЦІЯ_2 дитини чоловічої статі - ОСОБА_2, який народився у м. Донецьку.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215, 256-259 ЦПК України, «Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085-р від 7 листопада 2014 р., суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт народження в м. Донецьку ІНФОРМАЦІЯ_2 дитини - ОСОБА_2, матір'ю якого є громадянка України - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Донецьк.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя