Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Пр. № 22-ц/778/1973/17Суддя-доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

за участі секретаря Волчанової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2017 року про відмову у задоволенні заяви про зміну стягувача у виконавчому провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками та знесення самовільної будівлі

ВСТАНОВИЛА:

23 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції із заявою (т.с. 2 а.с.25-31), в якій просила замінити стягувача ОСОБА_3, якій помер, у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2006 року у цій справі, його правонаступником - не неї - ОСОБА_2

В обґрунтування своєї заяви заявник посилалась на ст. 378 ЦПК України та те, що на виконанні у Вознесенівському відділі ДВС міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2341/06, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, про усунення перешкоди в користуванні земельною ділянкою 8-4, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_3 та земельною ділянкою 8-5, яка знаходиться у спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 шляхом знесення самовільно побудованої прибудови, розташованої на земельній ділянці 8-5 за рахунок ОСОБА_5, та знесення паркану довжиною 2,81 м, розташованого на виході з земельної ділянки АДРЕСА_2 та відновлення хвіртки. В разі невиконання ОСОБА_5 рішення в частині знесення прибудови, паркану та відновлення хвіртки, дозволити ОСОБА_3 виконати ці дії за рахунок ОСОБА_5

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2017 року (а.с. 45) у задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому провадження відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, заявник ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (т. с. 2 а.с. 47-50, 61-63) просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити, замінити стягувача ОСОБА_3 у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2006 року у справі №2-2341/006р., його правонаступником - ОСОБА_2

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 72), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 74).

Вознесенівський ВДВС м. Запоріжжя (а.с. 79-81) та ОСОБА_5 через свого представника (а.с. 82-87) поштою подали апеляційному суду письмові заперечення на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі.

У судове засідання 01 червня 2017 року повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи (а.с. 77-78) представник Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя та ОСОБА_5 не з'явились, про причини своєї неявки апеляційний суду не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

В силу вимог ст. 305 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду визнала неповажними причини неявки у дане судове засідання представника Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя і ОСОБА_5 та на підставі ст. 305 ч. 2 ЦПК України ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останніх за присутністю ОСОБА_2, її представника за договором - адвоката (а.с. 89-90) Попової К.Р., представників ОСОБА_5 за довіреністю (а.с.91) ОСОБА_7 та за договором - адвоката (а.с. 92-94) Жданова М.О.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до ст. 312 ч. 1 п. 2 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Встановлено, що відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну стягувача ОСОБА_3 у виконавчому провадженні справі, суд першої інстанції керувався ст. 378 ЦПК України та виходив із необґрунтованості заяви заявника у цій справі; оскільки, ОСОБА_2 зазначала, що вона є донькою померлого ОСОБА_3 та є його правонаступником; на підтвердження вказаних обставин ОСОБА_2 до матеріалів справи надано копію свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чернявським В.В., спадкова справа № 94 за 2016 рік; за змістом вказаного свідоцтва спадкоємцем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, є його донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 95,1 м2, житловою площею 47,2 м2, який розташований на земельній ділянці площею 559 м2, що належить спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори 23 грудня 2004 р. за реєстровим № 2-4862, зареєстрованого Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за р. НОМЕР_1 від 12 січня 2005 р.; відтак, до складу спадщини, яку ОСОБА_2 прийняла після смерті батька ОСОБА_3, земельна ділянка, стосовно якої суд прийняв рішення про усунення перешкоди в користуванні, не увійшла.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на наступне.

В силу вимог ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця… за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, що є предметом апеляційного оскарження у цій справі, в межах доводів апеляційної скарги та на підставі доказів, наявних у матеріалах цієї справи, які досліджувались судом першої інстанції на час постановлення оскаржуємої ухвали.

Тому, постанова Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя від 05.04.2017 року про закінчення виконавчого провадження № 42654906, постановлена державним виконавцем у зв'язку із смертю стягувача вже після постановлення судом першої інстанції оскаржуємої ухвали від 14.03.2017 року у цій справі, надана представниками ОСОБА_5 апеляційному суду у матеріали цієї справи через канцелярію (а.с. 85-86), не може бути прийнята до уваги апеляційним судом при апеляційному перегляді законності та обґрунтованості останньої.

Встановлено, що станом на час постановлення оскаржуємої ухвали судом першої інстанції (14 березня 2017 року) на виконанні Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя перебувало виконавче провадження № 42654906 за виконавчим листом № 2-2341 (а.с. 27), виданим 05.03.2007 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2006 року, яким усунуто перешкоди в користуванні земельною ділянкою 8-4, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_3 (стягувача) та земельною ділянкою 8-5, яка знаходиться у спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (боржника) шляхом знесення самовільно побудованої прибудови, розташованої на земельній ділянці 8-5 за рахунок ОСОБА_5, та знесення паркану довжиною 2,81 м, розташованого на виході з земельної ділянки АДРЕСА_2 та відновлення хвіртки. В разі невиконання ОСОБА_5 рішення в частині знесення прибудови, паркану та відновлення хвіртки, дозволити ОСОБА_3 виконати ці дії за рахунок ОСОБА_5

Стягувач ОСОБА_3 помер 01.07.2016 року (свідоцтво про смерть, копія а.с. 28).

ОСОБА_2, як дочка померлого стягувача ОСОБА_3, прийняла спадщину у вигляді ? частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 95,1 кв. м, житловою площею 47,2 кв. м, якій розташований на земельній ділянці площею 559 кв. м, що належали спадкодавцю на день смерті (свідоцтво про право на спадщину за законом р. № 169, видане приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, копія а.с. 29, витяги реєстрів, копії а.с. 30-31).

З змістом п. 22-1 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»: «Відповідно до ст.ст. 1225 ЦК України і 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом».

Встановлено, що успадкування вищезазначеної спадщини здійснювалось ОСОБА_2 не за заповітом, а - за законом.

З успадкуванням права власності на вищезазначену частину вищезазначеного житлового будинку після смерті спадкодавця (стягувача) ОСОБА_3, заявник ОСОБА_2 успадкувала право користування вищезазначеною земельною ділянкою, що належало спадкодавцю (стягувану) ОСОБА_2

Оскільки, право користування на вищезазначену земельну ділянку, що належало померлому стягувану ОСОБА_2 є майновим правом за своїм змістом та підлягає успадкуванню за законом в силу вимог ст. 1218 ЦК України.

Так, за змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу вимог ст. 303 ч. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді в першій інстанції.

Крім того, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що є обов'язковою підставою для скасування ухвали.

При вищевикладених обставинах, доводи ОСОБА_2, як особи, яка подала апеляційну скаргу, ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а ухвала суду першої інстанції - постановлена з порушенням норм цивільного процесуального права, є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню на підставі ст. 312 ч. 1 п. 2 ЦПК України із постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали, якою заяву ОСОБА_2 слід задовольнити, замінити стягувача ОСОБА_3 у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2006 року у справі №2-2341/06, його правонаступником - ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2017 року у цій справі скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Замінити стягувача ОСОБА_3 у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2006 року у справі № 2-2341/06, його правонаступником - ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.