Справа № 289/633/17
Номер провадження 2/289/516/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2017 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Шуба В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Борщівської сільської ради, про визнання права власності на будинок за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на будинок за заповітом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2, залишилось спадкове майно, що складається з цілого житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами №4 по вулиці Чайківська, в селі Борщів, Радомишльського району Житомирської області, інших спадкоємців які б мали право та претендували на зазначене майно немає, а тому просила суд визнати за нею право власності на вищевказане майно.

В судовому засіданні позивачка не з»явилася, про дату час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надіслала заяву в якій просила справу розглянути без її участі а позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін,при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, народилася 01 вересня 1949 року в селі Борщів, Радомишльського району, Житомирської області, зареєстрована та постійно проживає ІНФОРМАЦІЯ_1/81, в м.Житомир.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1, серії І-ТП № 271915, яке видане повторно 31.03.2017 року Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, її батьками є: батько ОСОБА_2, а матірю ОСОБА_3.

За життя батько позивачки, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті склав заповіт посвідчений секретарем Борщівської сільської ради від 20.05.2004 року за реєстром №36, згідно якого: «все моє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося і взагалі все те, що мені буде належати на день моєї смерті і на що я за законом матиму право заповідаю своїй дочці, ОСОБА_1.»

Як вбачається з матеріалів справи, 16 червня 2004 року помер батько позивачки ОСОБА_2 у селі Борщів, Радомишльського району, Житомирської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть 21 червня 2004 року зроблено запис за №12, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №302852, яке видане повторно 31 березня 2017 року Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Після смерті батька позивачки ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої з поміж всього іншого входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами №4 по вулиці Чайківська, в селі Борщів, Радомишльського району Житомирської області.

Спадщину після смерті ОСОБА_2, прийняла позивачка, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме: доглядом за будинком, обробітком земельної ділянки та інше даний факт також підтверджує довідка № 704 від 18.08.2008 року, видана виконавчим комітетом Борщівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

Після смерті ОСОБА_2 позивачка у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області із письмовою заявою про прийняття спадщини, за результатами якої відкрито спадкову справу за №6/2017.

Інших спадкоємців на вищевказаний спадковий будинок крім позивачки немає.

Відповідно до довідки Комунального підприємства «Житомирське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 13.03.2017 року за № 147 право власності на жилий будинок з надвірними будівлями №4 по вулиці Чайківська, в селі Борщів, Радомишльського району Житомирської області - не зареєстроване.

Інвентаризаційна вартість зазначеного жилого будинку з господарським спорудами складає 100 594 (сто тисяч пятсот девяносто чотири) грн.

Відповідно до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Коли позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами №4, що знаходиться по вулиці Чайківська, в селі Борщів, Радомишльського району Житомирської області, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через те що відсутній правовстановлюючий документ на будинок.

У відповідності до п.4.12 та п.4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку».

Згідно ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація права була проведена відповідно до законодавства, що діяло в момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

А відповідно до ст.ст. 100 та 101 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, які діяли на той момент, не передбачалося та не повязували набуття права власності на будинок з реєстрацією його в органах БТІ чи інших установах.

Також, згідно до вимог «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», від 07 лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованого в Мінюсті України 18 лютого 2002 року за № 157/16445, з наступними змінами, а також листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності якого не була проведена, і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

Згідно ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судовим рішенням може визнаватися право власності в порядку спадкування, якщо через відсутність документів не можливо оформити спадщину через нотаріуса.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного й у відповідності з ст. 55 Конституції України, ст.ст. 3, 15, 328, 1216-1218, 1223, 1225, 1268, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України, ПП ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ПП ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та керуючись ст.ст. 3-4, 15, 60, 114, 118-120, 234 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Борщівської сільської ради, про визнання права власності на будинок за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом, право власності на цілий житловий будинок № 4, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Чайківська, в селі Борщів, Радомишльського району, Житомирської області .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів, починаючи з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І. М. Невмержицький