НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24 травня 2017 рокуСправа № 322/326/17

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_3

про: стягнення збитків.

13 березня 2017 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач з урахуванням уточнень просив суд:

- стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача суму в розмірі 5 754,00 грн. в рахунок відшкодування заподіяних йому збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

У приватній власності позивач має земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 7,49 га, розташовану на території Барвінівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області.

Навесні 2016 року позивач засіяв свою земельну ділянку насінням соняшника. По сусідству з земельною ділянкою позивача знаходиться земельна ділянка, що належить ОСОБА_4, де зростала кукурудза.

02.06.2016 чоловік ОСОБА_4 відповідач по справі здійснював обробіток кукурудзи гербіцидами «Прима» у вітряну погоду, в звязку з чим посіви соняшника на земельній ділянці позивача площею 1,26 га в кількості 23 рядків були пошкоджені і як наслідок в подальшому знижена врожайність на цій площі.

08.06.2016 відповідач надав позивачу розписку про зобовязання компенсувати різницю врожаю соняшника по збору врожаю з 23 рядків.

12.08.2016 позивач в присутності ОСОБА_3 зібрав врожай соняшника з пошкоджених рядків і разом з ним зважили його. Вага соняшника становила 2 280,00 кг. Потім позивач зібрав врожай з непошкоджених 23 рядків соняшника і в присутності ОСОБА_3 зважили його. Вага становила 2 910,00 кг. Тобто, різниця у врожайності соняшника становила 630 кг.

Позивач вважає, що саме за ці 630 кг. соняшника відповідач повинен був відшкодувати йому збитки, але відповідач ухиляється від виконання свого обовязку.

Виходячи з наведеного та посилаючись на норми ст.ст. 16, 22 ЦК України, ст. 152 ЗК України, позивач просив задовольнити його вимоги та підтримав їх у судовому засіданні.

Відповідач у судовому засіданні заперечив проти позову повністю, вважаючи вимоги позивача необґрунтованими.

У письмових запереченнях відповідач зазначив, що позивач також обробляв посіви соняшника на власній земельній ділянці гербіцидом «Євро-лайтнінг», а відтак відсутні докази того, що саме внаслідок застосування відповідачем гербіциду «Прима» було знижено врожайність соняшника, оскільки будь-які експертизи та аналізи не проводилися.

Також, під час розгляду справи відповідач зазначив про відсутність доказів того, що після збирання позивачем врожаю соняшника з 23 пошкоджених рядків і зважування цієї частини врожаю, така сама кількість рядків соняшника була зібрана позивачем і для повторного зважування, оскільки зважування відбувалося не послідовно, а саме перша частина (з пошкоджених рядків) зважена безпосередньо після збирання, а друга частина наприкінці дня, контур земельної ділянки позивача не є прямокутним, відтак довжина рядків соняшника є різною.

У судовому засіданні 24.05.2017 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та зясувавши обставини цивільної справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

Позивач є власником земельної ділянки площею 7,49 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Барвінівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ЗП № 001211 від 18.07.2003.

Дана земельна ділянка позивача, згідно зі схемою розташування земельних ділянок, знаходиться в контурі поля № 242 під № 483.

Земельна ділянка № 482 в контурі поля № 242, що згідно зі схемою розташування земельних ділянок межує з ділянкою позивача, належить дружині відповідача ОСОБА_4 та у 2016 році оброблялася відповідачем по справі. Ці обставини визнані сторонами та не підлягають доказуванню, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України.

Згідно з актом обстеження вищезазначеної земельної ділянки позивача від 06.06.2017 № 1, при візуальному обстеженні було встановлено пригнічення культури соняшника на площі 1,26 га.

У судовому засіданні сторони уточнили, що під пригніченням культури соняшника на момент складання акту огляду від 06.06.2017 № 1 розуміється пожовтіння листя посівів на початковій стадії росту. Водночас, під час розгляду справи сторони визнали те, що лише за візуальним обстеженням посівів соняшника неможливо достовірно встановити, внаслідок дії якого гербіциду тощо сталося їх пригнічення.

08.06.2016 відповідач надав позивачу розписку про зобовязання компенсувати різницю врожаю соняшника по збору врожаю з 23 рядків. В ході судового розгляду відповідач пояснив, що на момент складання цієї розписки йому не було відомо те, що позивач також здійснював обробіток власних посівів гербіцидами.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

За правилом ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до частини третьої статті 10 та частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з частиною першою статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимогі на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом частин 2 та 4 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Так, згідно зі статтею 22 ЦК збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 1166 ЦК передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний звязок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів наявності підстав для настання цивільно-правової відповідальності відповідача.

Так, у справі відсутні належні та допустимі докази зменшення родючості соняшника на частині земельної ділянки позивача площею 1,26 га., оскільки довідка від 24.11.2016, надана вагарем ОСОБА_5 лише відображує два етапи зважування насіння соняшника та їх результати: перше зважування 2 280,00 кг, друге 2 910,00 кг, проте не містить відомостей про те, що обидва ці зважування було проведено щодо соняшника, зібраного у два етапи з однакових за площею частин земельної ділянки позивача.

Не можна визнати належним доказом і акт оцінки нанесених збитків від 22.05.2017, затверджений розпорядженням голови Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області від 23.05.2017 № 171, зі змісту якого випливає, що при визначенні збитків було опрацьовано лише вищезазначений акт обстеження земельної ділянки від 06.06.2016, а відомості про різницю між вагою пошкодженого та непошкодженого соняшника у розмірі 0,6300 т взято зі слів позивача.

Також, у справі відсутні належні та допустимі докази потрапляння гербіциду «Прима», який використовував відповідач, на посіви соняшника, що знаходилися на земельній ділянці позивача, та наслідків цього, оскільки обстеження посівів, згідно з актом обстеження від 06.06.2017 № 1 проводилося лише візуально.

Крім цього, не було проведено додаткового обстеження посівів соняшника на земельній ділянці позивача безпосередньо перед збиранням врожаю у 2016 році з метою підтвердження чи спростування різниці у родючості соняшника на частині ділянки площею 1,26 га, що за твердженням позивача був пригніченим внаслідок дії гербіциду «Прима», та на решті цієї ділянки.

Відтак, твердження позивача про зниження родючості соняшника на частині його земельної ділянки внаслідок використання відповідачем гербіциду, ґрунтується лише на припущеннях, що не узгоджується з вимогами частини четвертої статті 60 ЦПК України.

Недоведеність обставин, на які посилався позивач в обґрунтування заявленого позову, є підставою для відмови у його задоволенні в повному обсязі.

Документально підтверджені судові витрати, понесені відповідачем, у справі відсутні.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення збитків відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Суддя С.С. Гасанбеков