РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О. О.

з секретарем Прокопчук Л.М.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, в якому, з урахуванням остаточних позовних вимог, просить зняти арешт, накладений відповідачем згідно постанови №35039997 від 26 серпня 2015 року на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1, яка відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_3

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 24 листопада 2015 року померла її дочка ОСОБА_3 Перед смертю дочка склала заповіт на неї та її чоловіка ОСОБА_4, згідно якого належну їй на праві власності квартиру №12, що розташована за адресою: вул. Струтинської, будинок №47, м. Рівне, заповіла їм в рівних долях. Разом з тим на вказану квартиру було накладено арешт за постановою відповідача, що є перешкодою та унеможливлює оформлення її спадкових прав після смерті дочки. Вказує, що спірну квартиру її дочка ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу придбала 15 квітня 2010 року у ВАТ «Укренергомеханізація». 09 липня 2014 року ОСОБА_3 провела перереєстрацію даної квартири на своє ім'я. Арешт, зокрема і на квартиру її дочки, був накладений відповідачем, згідно постанови №35039997, 26 серпня 2015 року на майно ПАТ «Укренергомеханізація», яке є правонаступником ВАТ «Укренергомеханізація», за наказом від 2012 року, за яким передбачається стягнення грошових коштів з останнього, хоча на той час власником квартири вже була її дочка. Враховуючи, що арешт на майно її дочки був накладений помилково вважає, що наявні всі правові підстави для звільнення майна з-під арешту.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 березня 2017 року замінено Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на належного відповідача - Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

В судове засіданні позивач ОСОБА_2 не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. 30 травня 2017 року подала заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 заперечила проти задоволення позову, оскільки арешт був накладений на все майно боржника ПАТ «Укренергомеханізація», в тому числі і на спірну квартиру. На даний час виконавче провадження перебуває на виконанні, боржником заборгованість непогашена, а тому підстави для зняття арешту відсутні. З реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що спірна квартира належить ПАТ «Укренергомеханізація», а не ОСОБА_3

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що 15 квітня 2010 року між ВАТ «Укренергомеханізація», правонаступником якого є ПАТ «Укренергомеханізація», та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу квартири, згідно якого ВАТ «Укренергомеханізація» передала, а ОСОБА_3 прийняла у приватну власність квартиру АДРЕСА_2. Договір нотаріально посвідчено та зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 15 квітня 2010 року.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 09 липня 2014 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3.

24 листопада 2015 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ №183441.

Згідно заповіту від 20 листопада 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_5, на випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповіла належну їй на праві власності квартиру №12, що розташована за адресою: вул. Струтинської, буд. №47, м. Рівне, в рівних долях, по 1/2 частині кожному: ОСОБА_4, ОСОБА_2

Разом з тим, як слідує з позовної заяви ОСОБА_2 вона не має можливості оформити свої спадкові права після смерті дочки ОСОБА_3, оскільки на квартиру №12, що розташована за адресою: вул. Струтинської, буд. №47, м. Рівне, накладено арешт.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №74258139 від 29 листопада 2016 року на квартиру, обєкт житлової нерухомості, під реєстраційним номером обєктом нерухомого майна 01, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, зареєстровано обтяження №10966114 від 28 серпня 2015 року на підставі постанови, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 35039997, виданий 26 серпня 2015 року, видавник: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, особа, майно/права якої обтяжуються: ПАТ «Укренергомеханізація».

З відповіді Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції №3105 від 29 листопада 2016 року вбачається, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження про стягнення заборгованості з ПАТ «Укренергомеханізація», що надійшло 14 червня 2016 року з відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у відповідності до п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки згідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна за боржником зареєстровано нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_5, а іншого майна за божником не виявлено.

Згідно ч.1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинна на момент виникнення правовідносин) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч.1,2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Разом з тим, як встановлено судом нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1 на момент винесення Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26 серпня 2015 року боржнику - ПАТ «Укренергомеханізація» не належало, одноособовим власником вказаного майна була ОСОБА_3

Ст.41 Конституції України закріплено - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, оскільки як на момент винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, так і на даний час відсутні підстави для накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 в межах виконавчого провадження про стягнення заборгованостей з ПАТ «Укренергомеханізація», в свою чергу, судом встановлено, що ОСОБА_3 померла, а позивач є спадкоємицею померлої за заповітом, вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права, у звязку з арештом, накладеним на майно її покійної дочки ОСОБА_3

Відповідно ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинна на момент виникнення правовідносин), особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

05.10.2016 р. набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» у звязку із чим втратив чинність Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року.

Приписами ч. 3 ст. 2 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час проведення окремих процесуальних дій, розгляду та вирішення справи.

Положеннями ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У справі № 6-26цс13 Верховний Суд України висловив наступну правову позицію: вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Враховуючи те, що на даний час позивач, як спадкоємець ОСОБА_3 в розумінні положень чинного законодавства України має право на захист своїх інтересів, однак не має можливості належним чином здійснити своє право на спадкове майно, а відповідач відмовляється самостійно зняти арешт з майна, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Доводи представника відповідача про те, що на даний час виконавче провадження перебуває на виконанні, боржником ПАТ «Укренергомеханізація» заборгованість непогашена, з реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що спірна квартира належить ПАТ «Укренергомеханізація», а не ОСОБА_3, а тому підстави для зняття арешту відсутні на увагу не заслуговують з огляду на наступне.

Запровадження єдиної системи державної реєстрації прав власності на нерухоме майно та введення в дію Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відбулося 01.01.2013 року. Саме з цієї дати почав діяти вказаний Державний реєстр та почала здійснюватися реєстрація права власності на підставі і у відповідності із Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

З досліджених Інформаційних довідок, які були надані позивачем та представником відповідача, вбачається, що 27 листопада 2009 року в реєстр прав власності на нерухоме майно було внесено запис за реєстраційним номером 28998839, що квартира за адресою: АДРЕСА_6, належить ВАТ «Укренергомеханізація». Однак зазначений запис не є актуальними відомостями на дату та час надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, а є архівною інформацією відносно зазначеного обєкта нерухомості. Актуальними є відомості зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 09 липня 2014 року про те, що квартира за адресою: АДРЕСА_6 належить на праві власності ОСОБА_3

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Керуючись статтями 2, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про звільнення майна з-під арешту - задовольнити повністю.

Зняти арешт, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер:35039997, виданого 26 серпня 2015 року відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, номер запису про обтяження:10966114 (спеціальний розділ) від 28 серпня 2015 року, із нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_3, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд в Апеляційний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 02 червня 2017 року.

Суддя О.О. Першко