АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.

при секретарі: Горак Ю.М.

за участю осіб:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Бабич М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» в особі Києво - Святошинського РП про визнання дій незаконними, скасування донарахування грошових коштів за користування електричною енергією та зобов'язання здійснити перерахунок спожитої енергії,-

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», поданою представником Надієнко Інесою Миколаївною

на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 2017 року

в с т а н о в и л а :

Справа № 761/264/17
№ апеляційного провадження № 22-ц/796/5772/2017
Головуючий у суді першої інстанції: О.А. Савицький
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Л.Д. Поливач

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 2017 року задоволено позов ОСОБА_3 до ПАТ «Київобленерго» в особі Києво - Святошинського РП про визнання дій незаконними, скасування донарахування грошових коштів за користування електричною енергією та зобов'язання здійснити перерахунок спожитої енергії. Визнано незаконними дії ПАТ «Київобленерго» в особі Києво-Святошинського РП щодо донарахування до сплати грошової суми ОСОБА_3 (договір № 200919538 від 09.01.2013 року про користування електричною енергією) по непрацюючому лічильнику за період з 01.07.2013 року по 01.09.2016 року згідно споживання електричної енергії за новим лічильником. Скасовано донарахування здійснене ПАТ «Київобленерго» в особі Києво-Святошинського РП до сплати ОСОБА_3 за період непрацездатності лічильника, а саме з 01.07.2013 року по 01.09.2016 року відповідно до показників споживання нового лічильника у кількості 14272 кВт на загальну суму 6144, 26 грн. Зобов'язано ПАТ«Київобленерго» в особі Києво- Святошинського РП здійснити перерахунок спожитої електричної енергії ОСОБА_3 без врахування донарахування за період непрацездатності лічильника, а саме з 01.07.2013 року по 01.09.2016 року здійсненого згідно споживання нового лічильника. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПАТ «Київенерго», через свого представника подало апеляційну скаргу, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначає, що суд помилково оцінив належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Суд не взяв до уваги ту обставину, що Товариство постачало електричну енергію позивачу у відповідності до договору, а позивач в свою чергу споживав електричну енергію в необхідних йому обсягах з відповідним рівнем безпеки та якості, за яку зобов'язаний вносити плату у відповідності до п.1 Договору та п. 42 ПКЕЕН. Вказав на те, що судом не враховано, що серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України, не зазначеного такого способу захисту, який обрала позивач. Нею не обґрунтовано, яким саме чином обраний спосіб захисту зможе забезпечити реальний та ефективний захист її порушеного права, а також не обґрунтовано у чому пограє порушення прав позивача.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача ПАТ «Київобленерго» Бабич М.М. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

Представник позивача ОСОБА_1 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав, що спір судом першої інстанції вирішений правильно.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Так, відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості, зокрема зазначив, що обраний позивачем спосіб є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3, виходячи з наступного.

Так, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами (стаття 714 ЦК України).

Положення пункту 3 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357, передбачають, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Договір про користування електричною енергією вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного терміну жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін.

Згідно із положеннями пункту 42 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357, споживач електричної енергії зобов'язаний: невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 09.01.2013 року між ПАТ «АЕС Київобленерго» в особі заступника начальника з комерційної роботи Києво- Святошинського районного підрозділу (РП) Черненко М.М. та ОСОБА_3, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, було укладено Договір про користування електричною енергією від 18 жовтня 2003 року за НОМЕР_1.

Пунктом 1 зазначеного Договору, енергопостачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати споживачу електричну енергію в необхідних йому обсягах відповідно до дозволеної потужності 10 кВт, з гарантованим рівнем надійності безпеки і якості, а споживач зобов'язується оплачувати одержану енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором.

Умовами пунктів 11 та 13 Договору, споживач електричної енергії зобов'язується, серед іншого, невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку чи порушення його пломбування, в тому числі пломбувальних ниток, а енергопостачальник, в свою чергу, зобов'язується проводити планові повірку, ремонт і заміну приладів обліку в терміни, встановлені нормативно-технічними документами та договором, а також розглядати звернення споживача щодо надання послуг, пов'язаних з постачанням електроенергії, та приймати з цього приводу рішення у терміни, передбачені ПКЕЕН.

Відповідно до п.16 Договору оплата за електричну енергію здійснюється відповідно до показань приладу обліку.

02.07.2013 року позивачка повідомила відповідача про зупинення розрахункового механізму засобу обліку електричної енергії з 01.07.2013 року. 09.11.2015 року позивачка повторно через «Колл-Центр» зверталася до відповідача з повідомленням, що лічильник обліку електричної енергії не працює та не відображає покази спожитої електроенергії, що підтверджується листом ПАТ «Київобленерго».

Однак, із наявних в матеріалах справи копій акту №253504 технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії та акту №257778 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановленого зразку, вбачається, що заміна лічильника за особовим рахунком НОМЕР_1 здійснена ПАТ «Київобленерго» лише у вересні 2016 року.

Повідомивши постачальника про несправність лічильника, ОСОБА_3 сплачувала за весь період користування електричною енергією без засобу обліку, розрахунки здійснювалися у повному обсязі відповідно до середньомісячного споживання електроенергії, котрий самостійно визначався ПАТ «Київобленерго» у відповідності до показників лічильника, які знімалися та передавалися на момент справності лічильника.

Тобто, ОСОБА_3, як споживач, вчинила залежні від неї дії та повідомила у відповідності до умов договору ПАТ «Київобленерго» щодо несправності лічильника, розрахунки за спожиту електроенергію здійснювала за розрахунком ПАТ «Київобленерго».

Після заміни лічильника у вересні 2016 року ПАТ «Київобленерго» здійснило ОСОБА_3 донарахування за спожиту електроенергію по непрацюючому лічильнику за три роки згідно споживання по показникам нового лічильника за вересень 2016 року, в результаті чого було донараховано 14727 кВТ, як спожитої позивачем електричної енергії на загальну вартість 6144, 00 грн.

Суд першої інстанції вірно встановив, що таке донарахування здійснено у порушення положень п. 33 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357, якими чітко передбачено, що у разі користування електричною енергією без засобу обліку з дозволу енергопостачальника розрахунки із побутовим споживачем здійснюються відповідно до середньомісячного споживання. Величина середньомісячного споживання електроенергії визначається за попередні 12 місяців, або за фактичний період споживання, якщо він менший 12 місяців.

Тобто, зазначене донарахування, здійснене ПАТ «Київобленерго» за період непрацездатності лічильника, а саме в період з 01.07.2013 року по 01.09.2016 року відповідно до показників споживання нового лічильника у кількості 14272 КВт на загальну суму 6144,26 грн., мало б проводитися Товариством по показникам лічильника станом на 01.07.2013 року та 01.09.2016 року.

Таких висновків суд першої інстанції дійшов після повного, всебічного з'ясування обставин справи, перевірки доводів і заперечень сторін, надавши належну праву оцінку зібраним у справі доказам та застосувавши норми матеріального права, які регулюють дані правовідносини, з огляду на що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, воно відповідає вимогам закону та зібраним по справі доказам.

Доводи апеляційної скарги щодо невірно обраного ОСОБА_3 способу захисту свого порушеного права колегією суддів оцінюються критично з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України.

Зазначене було предметом розгляду суду першої інстанції під час вирішення спору по суті.

Так, суд першої інстанції зазначив, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. А відтак вважав, що оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Отже, аналізуючи зазначене, колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Доводи ПАТ «Київобленерго» в цій частині є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору.

Отже, зазначені дії та рішення відповідача можуть бути підставою для звернення особи до суду за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту, оскільки за своєю природою є нічим іншим як відновленням становища, яке існувало до порушення.

З огляду на викладене, ці та інші доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли б призвести до неправильного вирішення спору не знайшли свого підтвердження та не впливають на правильність висновків суду.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Справу було розглянуто судом першої інстанції на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних доказів.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», подану представником Надієнко Інесою Миколаївною відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: