печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

"02" червня 2017 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Остапчук Т.В.,

при секретарі - Медведєвій М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання заповіту і застосування наслідків недійсності.

31.05.2017 року на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1; на земельну ділянку площею - 0,052 га, що розташована на Вишгородської м/Ради, ст/т «Надія», Акт № 310 від 22.05.1998р., кадастровий номер НОМЕР_1, що входить до спадкової маси відповідно до Заповіту ОСОБА_3 від № НОМЕР_2 від 21 лютого 2013 року).

В судове засідання сторони не викликались, відповідно до ст. 153 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому згідно до п. 1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, майно на яке просить накласти арешт представник позивача не є предметом спору.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м.Києва протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Остапчук Т.В.