№ 2/760/376/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коробенка С.В.

при секретарі Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Департаменту патрульної поліції, Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Розвиток», тертя особа: Державна казначейська служба України, про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Свої вимоги Позивач мотивує тим, що 23 грудня 2015 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 601855, складеною інспектором патрульної поліції роти № 10 батальйону № 3 Курельчуком А.А. його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, зокрема, за порушення правил паркування на вул. Білоруської в м. Києві.

Позивач також зазначив, що 23 грудня 2015 року у зв'язку з складанням зазначеної вище постанови його автомобіль було завантажено на евакуатор. При цьому, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу при ньому взагалі не складався. Як вказав Позивач, поліцейський лише усно повідомив йому, що 24 грудня 2015 року Позивачу необхідно звернутись за адресою: м. Київ, вул. Народного ополчення, 9, для отримання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

24 грудня 2015 року Позивач був вимушений, як він вказує, згідно з п. 12 «Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках», затвердженого ПКМУ № 1102 від 17 грудня 2008 року, оплатити транспортування та зберігання транспортного засобу, а саме:

- 727,20 грн, що підтверджується чеком № 0958 від 24 грудня 2015 року, з яких 720 грн. сплачено на рахунок ДП «Розвиток» за транспортування транспортного засобу Позивача, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, а 7,20 грн - оплата вартості послуг банку;

- 291,20 грн, підтверджується чеком № 1109 від 24 грудня 2015 року, з яких 288 грн сплачено на ДП «Розвиток» за зберігання транспортного засобу Позивача, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, а 3,00 грн - за послуги банку.

Позивач вказує, що він не погодився з обґрунтованістю притягнення його до адміністративної відповідальності, а також евакуації його транспортного засобу, а тому оскаржив їх у суді.

Так, постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 15 березня 2016 року було:

- визнано протиправними дії інспектора патрульної щодо складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу Audi A7, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, від 23 грудня 2015 року;

- скасовано постанову інспектора патрульної поліції, якою Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП;

- скасовано акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу Audi A7, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, від 23 грудня 2015 року.

Позивач зазначив, що з метою захисту своїх прав в суді під час оскарження протиправних дій інспектора патрульної служби він уклав договір про надання правової допомоги, згідно з яким поніс додаткові витрати у розмірі 2600,00 грн.

Усі зазначені витрати Позивач вважає шкодою, понесеною ним внаслідок протиправних дій інспектора Курельчука А.А., у зв'язку з чим просить стягнути шкоду в загальному розмірі 3818,40 гривень з Департаменту патрульної служби.

Крім того, Позивач вказує, що отримавши автомобіль з майданчика тимчасового зберігання, він виявив на ньому пошкодження, яких до затримання транспортного засобу не існувало (вм'ятини та подряпини лакофарбового покриття заднього бамперу, подряпини заднього лівого крила та задніх лівих дверей). Відсутність таких пошкоджень, як вказує Позивач, підтверджується актом огляду та тимчасового затримання автомобіля, в той час, як наявність пошкоджень зафіксовано протоколом огляду місця події від 24.12.2015, складеним працівником поліції, який був викликаний Позивачем.

Згідно з рахунком-фактурою ДП «Ауді Центр Віпос» № від 22 січня 2016 року, вартість ремонту виявлених пошкоджень складає 34962,80 грн. Зазначену суму Позивач просить стягнути з ДП «Розвиток», оскільки саме на користь зазначеного підприємства ним було сплачено 288 гривень за послуги зберігання автомобіля. При цьому належність даного відповідача підтверджується тим, що ані під час складання акту про тимчасове затримання автомобіля, ані під час приймання автомобіля на зберігання уповноваженими особами ДП «Розвиток» будь-які пошкодження автомобіля зафіксованими не були, а отже, на думку Позивача, вони з'явились вже під час зберігання автомобіля на штрафмайданчику.

Відтак, суму в розмірі 34962,80 гривень Позивач просить стягнути з ДП «Розвиток» в якості відшкодування шкоди, завданої його майну.

У судовому засіданні представник Позивача повністю підтримав позовні вимоги і просив про їх задоволення.

Представник Головного Управління патрульної поліції Національної поліції у м. Києві заперечував проти позовних вимог.

Представники Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Розвиток» та Державної казначейської служби України в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши пояснення представників Сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до наступного.

23 грудня 2015 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 601855, складеної інспектором патрульної поліції роти № 10 батальйону № 3 Курельчуком А.А. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП за порушення правил паркування автомобіля AUDI A7, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на вул. Білоруській в м. Києві. (а.с.11).

Крім того, 23 грудня 2015 року інспектором патрульної служби був складений акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, згідно з яким представник компанії «Експерт Т» прийняв автомобіль AUDI A7, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на примусову евакуацію до спеціального майданчик тимчасово зберігання. (а.с. 12) При цьому в зазначеному акті пошкоджень транспортного засобу не було виявлено.

24 грудня 2015 року Позивачем згідно з п. 12 «Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках», затвердженого ПКМУ № 1102 від 17 грудня 2008 року, було оплачено примусове транспортування та зберігання транспортного засобу до майданчика, а саме:

- 727,20 грн, що підтверджується чеком № 0958 від 24 грудня 2015 року, з яких 720 грн - на рахунок ДП «Розвиток» за транспортування транспортного засобу Позивача, а 7,20 грн - за послуги банку (а.с.9);

- 291,20 грн, що підтверджується чеком № 1109 від 24 грудня 2015 року, з яких 288 грн сплачено на ДП «Розвиток» за зберігання транспортного засобу Позивача, а 3,00 грн - за послуги банку (а.с.10).

Судом встановлено, що Позивач оскаржив у судовому порядку дії інспектора патрульної служби, пов'язані з притягненням його до адміністративної відповідальності, затриманням та евакуацією його транспортного засобу, і постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 15 березня 2016 року було (а.с.14-18):

- визнано протиправними дії інспектора патрульної поліції роти № 10 батальйону № 3 Головного Управління патрульної поліції Національної поліції України у м. Києві лейтенанта поліції Курельчука А.А. щодо складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу Audi A7, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, від 23 грудня 2015 року, тимчасового затримання (евакуації) та доставлення транспортного засобу Audi A7, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на спеціальний майданчик 23 грудня 2015 року;

- скасовано постанову інспектора патрульної поліції роти № 10 батальйону № 3 Головного Управління патрульної поліції Національної поліції України у м. Києві лейтенанта поліції Курельчука А.А. по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 601855 від 23 грудня 2015 року, якою Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн і закрито провадження по справі;

- скасовано акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу Audi A7, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, від 23 грудня 2015 року.

Згідно зі ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що Позивачем були понесені витрати в розмірі 288 та 720 гривень внаслідок протиправних дій посадової особи Відповідача, а тому вимоги про відшкодування таких витрат є обґрунтованими.

В той же час, витрати, які понесені Позивачем на оплату вартості правової допомоги в розмірі 2600 гривень, відносяться до складу судових витрат і підлягали відшкодуванню Позивачу при вирішенні адміністративного спору щодо оскарження дій інспектора патрульної служби з урахуванням положень Кодексу адміністративного судочинства та Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». В той же час, такі витрати неможливо віднести до матеріальних збитків, оскільки їх розмір, необхідність несення не пов'язані прямим причинно-наслідковим зв'язком з винними діями інспектора патрульної служби. З тих же підстав не підлягають відшкодуванню Відповідачем і вартість банківських послуг, сплачена Позивачем в розмірі 10,20 гривень.

Оцінюючи обґрунтованість вимог Позивача до Державного підприємства Міністерства Внутрішніх справ «Розвиток», суд враховує наступне.

Відповідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу Audi A7, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, від 23 грудня 2015 року, як зазначено вище, будь-яких пошкоджень автомобіля під час передачі його на примусову евакуацію не виявлено.

Під час прийняття автомобіля на зберігання на спеціальний майданчик (м. Київ, вул. Озерна, 1) посадова особа ДП «Розвиток» також не зазначила в Журналі обліку транспортних засобів спец майданчику, про будь-які пошкодження транспортного засобу.

На наступний день на території спеціального майданчика тимчасового зберігання транспортних ДП «Розвиток», куди був доставлений автомобіль A7, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, Позивачем були виявлені пошкодження автомобіля, які зафіксовані протоколом огляду місця події від 24 грудня 2015 року, складеним слідчим Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві (а.с.35-36):

- вм'ятини та подряпини лакофарбового покриття заднього бамперу ліворуч від центру;

- подряпини заднього лівого крила та задніх лівих дверей, пошкоджене лакофарбове покриття.

Згідно з рахунком-фактурою ДП «Ауді Центр Віпос» № від 22 січня 2016 року, вартість ремонту вказаних пошкоджень складає 34 962,80 грн.(а.с.69).

Відповідно до ч.1 ст. 942 ЦК України, зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Згідно до ч.1 ст.950 ЦК України, за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Згідно ч.2 с. 950 ЦК України, професійний зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоду, повинна її відшкодувати в повному обсязі.

Частина 2 ст.1166 ЦК України встановлює, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, обов'язок доказування відсутності вини покладений на Відповідача.

З урахуванням викладеного, суд вважає обґрунтованими вимоги Позивача до ДП МВС «Розвиток» про відшкодування завданої шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу, прийнятого на зберігання, в розмірі 34962,80 гривень.

У урахуванням часткового задоволення позову, з Відповідачів підлягає стягненню на користь Позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 22, 942, 950, 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 1008 гривень, а також судові витрати в розмірі 10,08 гривень.

Стягнути з Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Розвиток» на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 34962,80 гривень, а також судові витрати в розмірі 349,63 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: