У Х В А Л А

про забезпечення позову

Справа № 126/250/17

Провадження № 2/126/284/2017

"01" лютого 2017 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду Вінницької області Рудь О. Г.

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.11.2011 року у розмірі 25729,96 грн. та судові витрати в розмірі 1600 грн.

Разом з позовом позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якому просить з метою забезпечення позову накласти арешт на належне відповідачеві майно - 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Вінницька область Бершадський район с. Джулинка вул. Колгоспна,16 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію , здійснювати його відчуження.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали цивільної справи, суддя вважає зазначену заяву необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, вправі вжити заходи забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У поданій до суду заяві позивач просить вжити заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Вінницька область, Бершадський район, с. Джулинка, вул. Колгоспна,16, однак разом з цим позивач не надає доказів на підтвердження того, що вищевказане майно належить саме відповідачеві.

Враховуючи вказані обставни суд проходить до висновку, що забезпечення позову способом вказаним позивачем може призвести до порушення прав інших осіб.

Відповідно до абз.3 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову за змістом ст.293 ЦПК окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, а також про його скасування, проте ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. Г. Рудь