Справа №461/2627/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді - Лялюк Є.Д.

при секретарі - Станкевич Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 23.08.2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, в якому у них народилось двоє дітей : ОСОБА_3 та ОСОБА_4. З серпня 2014 року вони із відповідачем не проживають разом, внаслідок чого припинили свої шлюбні стосунки . В 2016 році шлюб між сторонами було розірвано. Рішення суду про розірвання шлюбу набрало законної сили в січні 2017 року. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом із позивачкою. Позивачка стверджує, що часу проживання окремо відповідач зовсім не цікавиться доньками, не приймає жодної участі у вихованні дітей, у їх матеріальному утриманні, не виявляє інтересу до їх здоров'я та розвитку. В зв'язку із чим позивачка просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Представник позивачки в судове засідання не з'явилась. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Підтримала позовні вимоги в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомленний про час та місце розгляду справи, а тому, зі згоди представника позивача, згідно з ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у її відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 23 серпня 2013 року між позивачкою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, було укладено шлюб, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 23 серпня 2013 року було зроблено відповідний актовий запис у Книзі реєстрації шлюбів за номером 1968. Даний шлюб для обох сторін був першим шлюбом.

Оскільки одруження виявилось невдалим, через несумісність характерів та постійні сварки, позивачка та відповідач ще з 2014 року проживають окремо. Рішенням Франківського районного суду від 28.10.2016 року їхні відносини як подружжя були припинені. Рішення набрало законної сили 17.01.2017 року.

Під час шлюбу у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 02.04.2014 року та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 від 18.07.2015 року.

Як зазначає позивачка, основною причиною розірвання шлюбних відносин було те, що відповідач неодноразово, зокрема під час вагітності, застосовував насильство до неї, приходив в її дім, застосовував образливу словесну лайку, погрожував фізичною розправою. На даний момент сторони не спілкуються взагалі.

З позовної заяви вбачається, що з 2014 року і по даний час відповідач не виявляє жодної цікавості до дітей, не бере участі у їх вихованні, не провідує їх, не цікавиться їхнім здоров'ям, розвитком, морально та матеріально не підтримує.

Суд також встановив, що обоє дітей проживають разом з ОСОБА_1 і перебувають на повному її утриманні, діти забезпеченні всім, що потрібно для повного та всебічного їх розвитку та виховання.

Ці та інші обставини підтверджуються наступними доказами :

- письмовою заявою ОСОБА_5, матір'ю позивачки, яка проживає разом з нею, допомагає їй у вихованні дітей за адресою : АДРЕСА_4 про те, що батько не бере участі у вихованні дітей, не піклується про них та матеріально не забезпечує;

- письмовою заявою ОСОБА_6, яка проживає за адресою : АДРЕСА_1 про те, що батько не бере участі у вихованні дітей, не піклується про них та матеріально не забезпечує;

- письмовою заявою ОСОБА_7, яка проживає за адресою : АДРЕСА_2 про те, що батько не бере участі у вихованні дітей, не піклується про них та матеріально не забезпечує;

- письмовою заявою ОСОБА_8, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3, про те, що батько не бере участі у вихованні дітей, не піклується про них та матеріально не забезпечує;

- довідкою Дошкільного навчального закладу № 37 про те, що ОСОБА_3 відвідує Дошкільний навчальний заклад № 37 з 1 вересня 2016 року та за час відвідування ДНЗ №37, зі слів вихователя ОСОБА_9, вихованням дитини займається виключно мати дитини - ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_5, що приводять дитину, забирають її з дошкільного навчального закладу. Також довідкою ДНЗ № 37 підтверджується, що батько дитини у групі не з'являвся жодного разу, участі у дошкільному житті дитини не бере;

- довідкою Комунальної 5-тої міської клінічної лікарні м Львова № 229 від 20.02.2017 року про те, що дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на огляду у лікаря приводить мама ОСОБА_1, а під час відвідувань дітей вдома присутні мама та бабуся;

- висновком органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9 від 28.02.2017 року № 35-1553, - із змісту якого вбачається, що «враховуючи свідоме ухиляння ОСОБА_2 від виконання батьківських обов'язків, беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини від 23.02.2017, протокол №4, керуючись ст.. 19, ч.2 ст. 141, ст. 143, ст. 150, п.2 ч.1 ст. 164, ст. 180 Сімейного кодексу України, районна адміністрація, як орган опіки і піклування, вважає за доцільне позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н.»

Також у вищезгаданому висновку зазначено, що на розгляд питання Органом опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_10, яке відкладалось з метою забезпечення участі батька дитини, відповідач так і не з'явився та не подав комісії свого бачення ситуації.

Згідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В свою чергу, відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку її до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як судом встановлені обставини, які свідчать про те, що ОСОБА_2 не бере жодної участі у житті і вихованні своїх дітей, їх матеріальному забезпеченні, а відтак судом встановлено свідоме ухилення ОСОБА_10 від виконання своїх батьківських обов'язків.

Тому, враховуючи вищевикладене суд вважає, що є всі підстави для позбавлення ОСОБА_10 батьківських прав.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 169, 208, 209,212,213, 215, 218,224-226 ЦПК України, ст.ст. 150, 164-166, 180 СК України, постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав» суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., батьківських прав щодо неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 640,00 грн..

Заочне рішення може бути переглянуте Галицьким районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а у разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Лялюк Є.Д.