Справа № 732/1715/16-ц Провадження № 22-ц/795/1011/2017 Головуючий у I інстанції Лиманська М. В. Доповідач - Мамонова О. Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Мамонової О.Є.,

суддів: Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,

із секретарем: Шкарупою Ю.В.

за участі: представника позивачів ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 27 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра» про розірвання договорів оренди землі, -

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 27 березня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачів ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неповноту зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до порушення та неправильного застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги, з посиланням на правову позицію, викладену у Постанові ВСУ від 12.12.2012 у справі №6-14цс12, зводяться до того, що обчислення орендної плати за 2015 та 2016 роки було здійснено без врахування показників індексації за відповідні роки, чим підтверджується факт систематичної (2 та більше разів) несплати відповідачем орендної плати, передбаченої договорами, що є підставою для розірвання договорів оренди.

У запереченнях на апеляційну скаргу СТОВ «Іскра» просило апеляційну скаргу відхилити, а рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 27 березня 2017 року залишити без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представника позивачів ОСОБА_1, який просив задовольнити апеляційну скаргу, представника відповідача СТОВ «Іскра» - ОСОБА_2, який наполягав на законності рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Приписами ч.1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що законні підстави для задоволення позову відсутні, оскільки доказами справи не підтверджено систематичної несплати відповідачем орендної плати. Крім того, аналізуючи умови оспорюваних договорів, суд звернув увагу на те, що пункти 10 та 13 договорів, якими визначена істотна умова цих договорів оренди землі - обчислення розміру орендної плати - допускає неоднозначне тлумачення її обрахування, а відтак, по суті допускає існування різних підходів до визначення розмірів орендної плати, що призвело до виникнення спору про порядок обчислення розміру орендної плати та про наявність заборгованості.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом по справі встановлено, що між позивачами (орендодавцями), як власниками земельних ділянок, та СТОВ «Іскра» (орендар) протягом 2014-2015 років були укладені договори оренди земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років, а саме:

- договір оренди землі №85 від 02.04.2015, орендодавець ОСОБА_3, земельна ділянка площею 3,30752 га, кадастровий номер :07:000:0518; державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №394833 від 13.02.2007 (а.с. 16-20); дата державної реєстрації 26.05.2015 (а.с. 44);

- договір оренди землі №31 від 02.04.2015, орендодавець ОСОБА_7, земельна ділянка площею 4,9849 га, кадастровий номер :04:000:0689; державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №939759 від 06.03.2008 (а.с. 21-25); дата державної реєстрації 22.05.2015 (а.с. 45);

- договір оренди землі №161 від 04.04.2015, орендодавець ОСОБА_4, земельна ділянка площею 3,5461 га, кадастровий номер :07:000:0316; державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №394792 від 08.01.2009 (а.с. 26-30); дата державної реєстрації 23.05.2015 (а.с. 46);

- договір оренди землі №48 від 17.03.2015, орендодавець ОСОБА_5, земельна ділянка площею 3,2300 га, кадастровий номер :04:000:0179; державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №931661 від 10.08.2007 (а.с. 31-36); дата державної реєстрації 14.05.2015 (а.с. 47-48);

- договір оренди землі №47 від 31.12.2014, орендодавець ОСОБА_6, земельна ділянка площею 3,1926 га, кадастровий номер :04:000:0126; державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №931611 від 10.08.2007 (а.с. 37-42); дата державної реєстрації - 17.03.2015 (а.с. 43).

За змістом вказані договори є ідентичними.

Порядок оплати за договорами прописаний в п. 9-11 та передбачає, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації (п.10).

Орендна плата вноситься впродовж року, але не пізніше 31 грудня поточного року (п. 11).

Згідно п.13 зазначених договорів, розмір орендної плати переглядається один раз на рік зокрема, у разі зміни коефіцієнтів індексації, визначеної законодавством.

Відповідно до п. 38 дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Із відомостей на виплату грошей №1 від 03.02.2016, №6 від 17.02.2016, №6 та №8 від 14.11.2016 (а.с. 86-94) вбачається, що позивачам було виплачена орендна плата за 2015 та 2016 роки, а саме:

- ОСОБА_6 за 2015 рік у сумі 792,60 грн та за 2016 рік у сумі 1178,47 грн;

- ОСОБА_5 за 2015 рік у сумі 644,69 та за 2016 рік у сумі 1178,47 грн;

- ОСОБА_7 за 2015 рік у сумі 622,36 грн та за 2016 рік у сумі 1178,47 грн;

- ОСОБА_4Й за 2015 рік у сумі 600,76 грн та за 2016 рік у сумі 1137,57 грн;

- ОСОБА_3 за 2015 рік у сумі 983,31 грн та за 2016 рік у сумі 1137,57 грн.

При цьому, виходячи з сум, що були виплачені позивачам, і це слідує із пояснень представника відповідача, орендна плата виплачувалась позивачам із врахуванням положень п. 9 договорів оренди у розмірі 3% нормативної грошової оцінки землі за 2015-2016 роки. Проведення індексації на орендну плату, визначену у розмірі 3% нормативної грошової оцінки, відповідачем не проводилось. Такого висновку вірно дійшов суд першої інстанції.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також укладеними між сторонами договорами оренди землі.

Згідно з ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629, ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною 2 статті 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно статті 1 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 зазначеного Закону, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частина 1 статті 27 Закону, передбачає, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України як підстава для припинення права користування земельною ділянкою передбачена систематична несплата орендної плати.

Зазначені складові, а саме системність і несплата у розумінні п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України є необхідною підставою для припинення права користування земельною ділянкою.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12, на яку посилається представник позивачів в апеляційній скарзі, договір оренди землі можливо розірвати лише у разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання.

Вищевказана норма не передбачає інших складових, окрім системності і несплати, а відтак, факт несплати оренди не може включати в себе ані часткової, ані несвоєчасної несплати, які є різними за змістом та наслідками, так як, наслідком повної несплати є неотримання грошових коштів взагалі, а часткової - їх недоотримання.

Таким чином, враховуючи, що позивачами як підставу для розірвання договорів оренди в позовній заяві зазначено виплата орендної плати без урахування індексації, висновок суду першої інстанції про відсутність законних підстав для розірвання оспорюваних договорів оренди землі є вірним, оскільки згідно положень п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України розірвання договору оренди землі можливе лише у разі доведеності систематичної несплати відповідачем орендної плати, тобто неотримання її як такої взагалі.

Із вищевказаних підстав є помилковим посилання в апеляційній скарзі представника позивача на правову позицію ВСУ, викладену у постанові № 6-146цс12 від 12 грудня 2012 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і за таких обставин апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 27 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий:Судді: