У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Цуранова А. Ю.

при секретарі Вікторов О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.02.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до: 1) ОСОБА_1; 2) ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2017 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про перегляд заочного рішення суду від 07.02.2017 року.

Посилаючись на ту обставину, що його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, заявник просив переглянути та скасувати заочне рішення суду по даній справі.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву та просив її задовольнити, пояснивши, що ОСОБА_1 не укладав жодних договорів із ОСОБА_2, при цьому заявник подав заяву до правоохоронних органів про вчинення позивачем кримінального правопорушення, що внесена до відповідного реєстру досудових розслідувань.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував відносно задоволення заяви, оскільки не має жодного рішення правоохоронних органів за результатами розгляду поданої заяви про вчинення злочину. На даний час ОСОБА_1 кошти не повернув, тому сама заява про перегляд заочного рішення спрямована на затягування розгляду справи, що суперечить Європейській конвенції в частині справедливого та своєчасного розгляду справи судом. Крім того, представник позивача надав в судовому засіданні оригінали договорів позики та поруки від 15.12.2015 року.

Заслухавши пояснення представника заявника та представника позивача, а також дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.02.2017 року задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до: 1) ОСОБА_1; 2) ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 15.12.2015 року в розмірі 12 078 400 грн. з яких: 10 032 000 грн. сума боргу та 2 046 400 грн. штрафу, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 200 000 грн., а також стягнуті по справі судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ч. 1 ст. 232 ЦПК України вбачається, що для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов, що також слідує з розяснень п. 30 постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

В матеріалах справи містяться поштові відправлення, що надсилались за місцем реєстрації заявника та які повернулись на адресу суду не врученими, при цьому у справі також наявне оголошення в пресі про виклик відповідачів в судове засідання, що в сукупності свідчить про вжиття судом заходів повідомлення учасників судового розгляду, внаслідок чого розгляд справи відбувся на підставі наявних у ній доказів, в тому числі за відсутності сторони позивача в судовому засіданні.

Крім того, під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення представником позивача в судовому засіданні наданий оригінал договору позики від 15.12.2015 року, укладений між позивачем та ОСОБА_1 на суму 400 000 доларів США, що на день укладення цього договору складає 9 524 000 грн., а також оригінал договору поруки № 1 від 15.12.2015 року, укладений між позивачем та ОСОБА_3

Разом з цим, під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення заявником та його представником не надано належних доказів, що спростовують встановлені рішенням суду від 07.02.2017 року обставини та мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення суду, тому заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення.

Посилання представника заявника на подану заяву (повідомлення) про вчинення злочину за ч. 4 ст. 190 (ч. 4 ст. 358) КК України, суд вважає безпідставними та такими, що не спростовують наявних між сторонами правовідносин за договором позики.

Слід зазначити, що рішення суду, що набрало законної сили може бути переглянуто за нововиявленими обставинами в порядку ст. 361 ЦПК України, в тому числі за наявності вироку суду відносно певної особи, або визнання рішенням суду недійсності правочину.

Частиною 4 ст. 231 ЦПК України визначено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 210, 231, 232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.02.2017 року - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4