Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/906/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Справа №405/4886/15-ц Доповідач Карпенко О. Л.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого Карпенка О.Л.,

суддів : Голованя А.М., Мурашка С.І.,

за участю секретаря Яковлєвої Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Трест зеленого господарства», третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради та Управління містобудування та архітектури ОСОБА_3 міської ради про витребування майна із чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01 липня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 міської ради та Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради про витребування майна із чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником будівельного вагончику. Даний вагончик випадково встановлено по вул. Жовтневої Революції, м. Кропивницький, навпроти магазину «АТБ». На початку 2015 року позивачу стало відомо,що за рішенням Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради вказаний вагончик було демонтовано та вивезено в невідомому напрямку. Позивач двічі звертався до ОСОБА_3 міської ради з проханням про повернення йому будівельного вагончика, належного йому на праві власності, однак листами №П-1152 від 5 березня 2015 року та №П3261 від 5 травня 2015 року йому було відмовлено. З урахування зазначено просив витребувати від ОСОБА_3 міської ради та Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради будівельний вагончик розміром 6,60 м. х 3,00 м., висота 2,80 м., колір жовтий, вікна відсутні, вхідні двері одні та передати його йому ОСОБА_2

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 1 квітня 2016 року замінено первісних відповідачів ОСОБА_3 міську раду та Виконавчий комітет ОСОБА_3 міської ради на належного відповідача Комунальне підприємство «Трест зеленого господарства» та залучено Виконавчий комітет ОСОБА_3 міської ради і Управління містобудування та архітектури ОСОБА_3 міської ради як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 1 липня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Скаргу обґрунтовано посиланням на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вказує, що правових підстав для утримання відповідачем майна позивача не має. Власної позиції щодо предмету спору відповідач не надав.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач та його представник доводи скарги підтримали.

Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, однак свого представника в судове засідання апеляційного суду не направив.

Представник третіх осіб в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та представника третіх осіб, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів належності йому індивідуально визначеного демонтованого будівельного вагончику, протягом шести місяців з дати демонтажу ОСОБА_2 не звернувся з заявою про повернення демонтованої тимчасової споруди із підтверджуючими правовстановлюючими документами на неї та не відшкодував витрат, повязаних з демонтажем тимчасової споруди.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

У справі, законність і обґрунтованість судового рішення у якій перевіряється, суд першої інстанції встановив такі обставини:

Згідно накладної №210 від 10 липня 2013 року (а.с. 4), розрахункової квитанції серії АВБ №007953 від 10 липня 2013 року (а.с. 5), акту прийому-передачі вагончика будівельного від 10 липня 2013 року (а.с. 6) вбачається, що ОСОБА_2 купив у постачальника ЧП «ЕДЕМ», в особі директора ОСОБА_4 будівельний вагончик за 10000 грн. разом з ПДВ.

Відповідно до п.1 розділу 2 Тимчасового положення про порядок демонтажу тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Кіровограда, затвердженого рішенням ОСОБА_3 міської ради від 12 вересня 2012 року № 1907, підставою для проведення демонтажу тимчасової споруди є рішення Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради про демонтаж тимчасової споруди.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 753 від 24 грудня 2013 року «Про демонтаж тимчасових споруд» 10 січня 2014 року здійснено демонтаж павільйону по вул. Жовтневої Революції (напроти магазину «АТБ маркет». В рішенні зазначено, що власник цієї споруди не зазначений, отже на час прийняття цього рішення був невідомий.

Місце знаходження павільйону до передачі його власнику визначено Комунальне підприємство «Трест зеленого господарства». (а.с. 57)

З метою виявлення власника (користувача) тимчасової споруди та згідно з п. 5 розділу 2 Положення, рішення Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 753 від 24 грудня 2013 року «Про демонтаж тимчасових споруд» було розміщено на офіційному сайті ОСОБА_3 міської ради в мережі Інтернет 25 грудня 2013 року, що підтверджується листом від 30 квітня 2015 року б/н за підписом начальника відділу по роботі із засобами масової інформації ОСОБА_5 та опубліковано у віснику ОСОБА_3 міської ради «Вечірня газета» від 01.01.2014 року № 1 (1345).

Для добровільного демонтажу та приведення місця його розміщення у належний стан з відновленням благоустрою власнику (користувачу) тимчасової споруди було надано 15 календарних днів з моменту публікації вказаного рішення.

Враховуючи те, що власник (користувач) у встановлений термін добровільно не демонтував тимчасову споруду, 10 січня 2014 року управління містобудування та архітектури ОСОБА_3 міської ради організувало демонтаж цієї споруди, інформація про що була оприлюднена на офіційному сайті ОСОБА_3 міської ради в мережі Інтернет у розділі «Експрес інформація» від 13 січня 2014 року.

Згідно з пунктом 10 Тимчасового положення про порядок демонтажу тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Кіровограда, затвердженого рішенням ОСОБА_3 міської ради від 12 вересня 2012 року № 1907, у разі, якщо протягом шести місяців з дати демонтажу від власника (користувача) не надійде заява про повернення демонтованої тимчасової споруди із підтверджуючими правовстановлювальними документами на неї та власник (користувач) не відшкодує витрат, пов»язаних з демонтажем тимчасової споруди, такі дії відповідно до ч.1 ст. 347 ЦК України будуть свідчити про відмову від права власності на тимчасову споруду.

На звернення позивача ОСОБА_3 міська рада листами №П-1152 від 5 березня 2015 року та №П-3261 від 5 травня 2015 року повідомила, що у відповідності до рішення Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради №753 від 24 грудня 2013 року демонтовано тимчасову споруду по вул. Жовтневої Революції (навпроти магазину «АТБ маркет»), власник цієї споруди не зазначений, тому підстав для повернення демонтованої тимчасової споруди та надання розрахунку суми коштів, яка підлягає відшкодуванню за демонтаж тимчасової споруди не вбачається (а.с. 7, 10).

Частиною 1 статті 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст. 316 ЦК України).

Згідно статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно накладної №210 від 10 липня 2013 року (а.с. 4), розрахункової квитанції серії АВБ №007953 від 10 липня 2013 року (а.с. 5), акту прийому-передачі вагончика будівельного від 10 липня 2013 року (а.с. 6), ОСОБА_2 купив у постачальника ЧП «ЕДЕМ», в особі директора ОСОБА_4 будівельний вагончик за 10000 грн. разом з ПДВ.

Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 не довів, своє право власності на вказаний будівельний вагончик є невірним, оскільки суперечить наданими позивачем доказами. Особи, які беруть участь у справі не заперечували право власності позивача (ст. 328 ЦПК України).

Згідно ч. 1, 2 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову.

Посилання суду на ст. 347 ЦПК України є помилковими і ґрунтуються на неправильному розумінні Закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

В п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 7 лютого 2014 року зазначено, що застосовуючи положення ст. 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Згідно п. 21 вказаної Постанови спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов'язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов'язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК.

Враховуючи, що майно, яке належить позивачу, без достатньої правової підстави перебуває у володінні відповідача, між позивачем і відповідачем відсутні договірні відносини щодо цього майна.

Відповідач набув вказане майно в супереч волі його власника, що створює перешкоди позивачу. У реалізації його права, відповідно до ст. 387 ЦПК України, позивач має право вимагати повернення свого майна від особи, яка без відповідної достатньої правової підстави заволоділа ним від відповідача.

У зв'язку з викладеним та відповідно до приписів ст. 309 ЦПК України колегія суддів дійшло висновку, що ухвалене судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Крім того, відповідно до ст.ст. 88, 316 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтвердженні судові витрати.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 1 липня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Трест зеленого господарства» задовольнити.

Зобовязати комунальне підприємство «Трест зеленого господарства» (ідентифікаційний номер юридичної особи 05428926) передати ОСОБА_2 будівельний вагончик розміром 6,60 м. х 3,00 м., висота 2,80 м. жовтого кольору, вікна відсутні, вхідні двері одні, вартістю 10000 грн., який демонтований згідно акту про демонтаж тимчасової споруди по вул. Жовтневої Революції від 10 січня 2014 року і знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Садова, 88-б.

Стягнути з Комунального підприємства «Трест зеленого господарства» на користь ОСОБА_2 511 грн. 56 коп. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: