АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

25 травня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів -Чобіток А.О., Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

за апеляційною скаргою представника Київського міського центру зайнятості - Положай КатериниДмитрівни на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року,

встановила:

у листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 16 448 грн. 31 коп. безпідставно отриманої допомоги по безробіттю, посилаючись не те, що у червні 2014 року відповідачу було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю, однак відповідачем було приховано інформацію про те, що він є керівником підприємства, що призвело до безпідставного отримання грошових коштів.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, посилався на те, що ОСОБА_1 04.06.2014 р. звернувся до Дарницького районного центру зайнятості і наказом від №НТ140605 від 05.06.2014 р. йому було присвоєно статус безробітного та наказом №НТ140611 від 11.06.2014 р. призначено допомогу по безробіттю. Однак в жовтні 2014 р. було з'ясовано, що ОСОБА_1 є керівником», підписантом та головою комісії з ліквідації КП «Дніпробудтехсервіс. Оскільки ним не було повідомлено про зазначену обставину, це призвело до безпідставного надання йому статусу безробітного та виплату допомоги, в зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача 16 448 грн. 31 коп.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявність підстав для стягнення з відповідача виплаченої суми в якості допомоги по безробіттю.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 105, 111 ЦК України, Законів України «Про зайнятість населення», «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, всі були предметом перевірки суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку.

Як правильно було встановлено судом першої інстанції, відповідач був звільнений з посади директора КП «Дніпробудтехсервіс» 26.03.2012 р. за п. 1 ст. 40 КЗпП України. З 26.06.2012 р. його було прийнято на роботу на посаду заступника директора в КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва», на якій він працював до 14.05.2014 р.

Посилання позивача на положення п. 8 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» щодо неправдивих відомостей, наданих ОСОБА_1 при зверненні для отримання допомоги по безробіттю, є безпідставним, оскільки він звернувся до позивача лише після звільнення його з роботи з посади заступника директора КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» 14.05.2014 р.

Факт зазначення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців даних про те, що відповідач є керівником, підписантом та головою комісії з припинення або ліквідації КП «Дніпробудтехсервіс» не свідчить про те, що відповідач є працевлаштований та отримує заробітну плату. Крім того, позивач 26.03.2014 р. подав заяву про звільнення його від обов'язків голови ліквідаційної комісії КП «Дніпробудтехсервіс».

Також є правильним висновок суду першої інстанції щодо того, що на відповідача не поширюються положення ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки відповідач не є арбітражним керуючим та не отримував грошової винагороди за виконання своїх повноважень.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника Київського міського центру зайнятості - Положай Катерини Дмитрівни відхилити, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 753/20846/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4745/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Комаревцева Л.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.