Справа №295/4593/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНО)

06.06.2017 року м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЖИТОМИРА В СКЛАДІ:

Головуючого - судді Перекупки І.Г.

За участі секретаря Сидорець К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом, в якому, просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником вказаної вище квартири, в якій також залишився зареєстрованим ОСОБА_2 - член сімї колишнього власника. Реєстрація відповідача в належній позивачу квартирі порушує її право власності та можливість користування, розпорядження квартирою. В позові позивач посилається на те, що права члена сім'ї колишнього власника є похідними від прав власника, з припиненням для власника права власності на житло члени його сім'ї втрачають право на користування цим житлом.

Позивач направила заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задоволити. Проти заочного рішення не заперечувала (а.с.15).

Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив (а.с.17,18).

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України.

Дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи межі заявлених вимог, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2, що підтверджується змістом копії договору дарування від 31.03.2014 року та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.03.2014 року (а.с. 3-4, 5).

Зі змісту довідки №127, виданої 13.01.2016 року КП «ВЖРЕП №6» Житомирської міської ради вбачається, що відповідач зареєстрований в зазначеній квартирі з 27.01.2000 року (а.с. 6).

Відповідно до акту КП «ВЖРЕП №6» Житомирської міської ради від 24.05.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 протягом десяти років не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 23).

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якої вони є; з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 5 листопада 2014 р. у справі N 6-158цс14, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України повинна враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене, суд вважає, що право власності позивача порушене і підлягає захисту, а відтак позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 60, 174, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Богунським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання ним копії цього рішення.

Суддя І.Г. Перекупка