Справа № 344/6560/17
Провадження № 6/344/137/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду подання начальника Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди на стадії виконання судового рішення згідно виконавчого листа № 2-41/2011 від 08.11.2011р. про стягнення в солідарному порядку з ТОВ «Промбудсервіс», ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ТзОВ «Саулес фабрика Україна» заборгованості згідно кредитного договору № 4-ІВ.Ф від 17.04.2007р., -

В С Т А Н О В И В:

Начальник Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 звернувся з вказаним поданням про затвердження мирової угоди укладеної 06.12.2016р. між сторонами: ТзОВ «Саулес фабрика Україна», ТОВ «Промбудсервіс», ОСОБА_3, ОСОБА_4 Подання обґрунтовано тим, що на виконанні в Івано-Франківському МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області на виконанні перебуває виконавчий лист № 2-41/2011р від 08.11.2011р. про стягнення в солідарному порядку з ТОВ «Промбудсервіс», ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь АБ «Банк регіонального розвитку», який в подальшому замінено на правонаступника ТзОВ «Саулес фабрика Україна», заборгованості згідно кредитного договору № 4-ІВ.Ф від 17.04.2007р. 246973,41грн., 1700грн. судового збору та 120грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. 04.04.2017р. надійшла заява від стягувача про укладення між сторонами мирової угоди від 06.12.2016р. в процесі виконання. А тому просив суд прийняти ухвалу, якою затвердити мирову угоду, укладену між сторонами 06.12.2016р.

В судове засідання представник Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області та інші сторони не з"явилися, про дату і час розгляду справи повідомлялися належним чином, але їх неявка у відповідності до вимог ст. 372 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів подання, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що подання начальника Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 17.10.2011р. по справі № 2-41/11 було вирішено стягнути в солідарному порядку з ТОВ «Промбудсервіс», ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» заборгованість згідно кредитного договору № 4-ІВ.Ф від 17.04.2007р. - 246973,41грн., 1700грн. судового збору та 120грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

При зверненні до суду з поданням про затвердження мирової угоди, начальник Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 зазначав, що на виконанні у Івано-Франківському МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-41/2011р від 08.11.2011р. про стягнення в солідарному порядку з ТОВ «Промбудсервіс», ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь АБ «Банк регіонального розвитку», який в подальшому замінено на правонаступника ТзОВ «Саулес фабрика Україна», заборгованості згідно кредитного договору № 4-ІВ.Ф від 17.04.2007р. 246973,41грн., 1700грн. судового збору та 120грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Однак,слід зазначити,що копій зазначених документів державним виконавцем суду не надано.

04.04.2017р. надійшла заява від стягувача про укладення між сторонами мирової угоди від 06.12.2016р. в процесі виконання, тому начальник Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 звернувся з вказаним поданням про затвердження мирової угоди між сторонами.

Відповідно до вимог ст. 372 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб. За результатами розгляду мирової угоди або відмови від примусового виконання суд постановляє ухвалу відповідно до положень цього Кодексу.

З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що мирова угода в процесі виконання не може стосуватись питань про визначення фактичних обставин та відповідних правовідносин, основною метою такої угоди є встановлення (зміна) способу та порядку виконання ухваленого судового рішення, що може ґрунтуватись на взаємних поступках і, безумовно, стосуватись лише прав та обов'язків сторін й предмета спору. Така мирова угода не може виходити за межі спірних правовідносин, стосуватися прав та обов'язків осіб, які не є сторонами у спорі, створювати права та обов'язки для них тощо. Мирова угода повинна сприяти закінченню виконавчого провадження, зокрема шляхом визначення конкретних заходів, дій, рішень тощо, що сторони беруться вчинити.

Згідно мирової угоди від 06.12.2016р., укладеної між ТзОВ «Саулес фабрика Україна», ТОВ «Промбудсервіс», ОСОБА_3, ОСОБА_4, сторони домовились, що боржник в рахунок погашення своєї заборгованості перед стягувачем в розмірі 248793,41грн. передає стягувачу право власності на рухоме майно, яке належить йому на праві приватної власності, а саме: екскаватор WEIMAR М-700, 2006р.в., реєстраційний №06754 МА заводський № 63131031, двигун № НОМЕР_1, шасі № 0139, право власності підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини, серії АБ № 391693 виданим Тлумацькою районною інспекцією держтехнагляду.

Зі змісту вказаної мирової угоди вбачається, що її умови не відповідають вимогам статті 372 ЦПК України, оскільки не направлені на врегулювання спору, а є вимогою про перехід права власності на рухоме майно, тоді як предметом спору, за яким укладена мирова угода, було стягнення з ТОВ «Промбудсервіс», ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ТзОВ «Саулес фабрика Україна» заборгованості за кредитним договором, судових витрати та витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Мирова угода за умовами якої боржник передає особі у рахунок повного погашення боргу рухоме майно, яке не було предметом судового спору, не відповідає вимогам закону та виходить за межі предмету позову, так як залежать від багатьох інших факторів, як наприклад: оформлення рухомого майна з обов'язковим нотаріальним посвідченням та державною реєстрацією, з`ясування наявності заборони відчуження рухомого майна, його застави, прав на нього третіх осіб, та інших обставини, які не можуть бути з`ясовані судом під час вирішення питання про визнання мирової угоди, укладеної в межах виконавчого провадження.

Крім того, перехід права власності на стадії виконавчого провадження має свою процедуру встановлену Законом України «Про виконавче провадження».

Аналізуючи вказані норми, обставини та зміст поданого начальником Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 подання про затвердження мирової угоди, суд дійшов висновку, що така мирова угода сторін на стадії виконання судового рішення суперечить вимогам закону, оскільки з її змісту вбачається, що сторони виконавчого провадження намагаються шляхом укладання мирової угоди здійснити перехід прав власності на рухоме майно, яке не було предметом судового розгляду.

За таких обставин суд вважає, що підстав для задоволення подання начальника Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 немає, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. ст. 175, 209, 210, 293, 294, 372 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання начальника Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди на стадії виконання судового рішення згідно виконавчого листа № 2-41/2011 від 08.11.2011р. про стягнення в солідарному порядку з ТОВ «Промбудсервіс», ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ТзОВ «Саулес фабрика Україна» заборгованості згідно кредитного договору № 4-ІВ.Ф від 17.04.2007р. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом пяти днів з дня її проголошення через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя О.А. Татарінова