06 червня 2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Губської Я.В.
при секретарі Балан Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, відшкодування судових витрат
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, 3-я особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, відшкодування судових витрат.
В обґрунтування своїх вимог позивачка вказує, що з відповідачем перебувала у шлюбних відносинах до жовтня 2009 року. Від шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з 2007 року до теперішнього часу є інвалідом дитинства і мешкає з позивачем у квартирі її батьків. З 2010 року ОСОБА_2 не цікавиться життям, здоров'ям, розвитком та навчанням дитини, з дня народження доньки ніколи не піклувався про її стан здоров'я, не супроводжував дитину до поліклініки, не відводив та не забирав доньку з дитячих садків, не відвідував свята та батьківські збори у дитячих садках та школі. В своєму позові позивач зазначає, що перешкод у спілкуванні відповідача з дитиною ні вона, ні її батьки не чинять. ОСОБА_2 категорично відмовляється спілкуватися з позивачем щодо виховання дитини. ОСОБА_1 неодноразово зверталася до відповідача про надання нотаріального дозволу на виїзд їхньої дитини за межі України для лікування, відпочинку та для всебічного розвитку доньки у її супроводі, однак батько дитини кожного разу відмовляв їй в наданні такого дозволу. Сам відповідач участі в матеріальному забезпеченні доньки не приймав, тому позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на неповнолітню дитину. Згідно рішення Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_2 щомісяця сплачує аліменти у розмірі не більш ніж 796 грн. Іншої матеріальної допомоги на консультації лікарів та лікування дитини інваліда від нього не надходить. Відповідач є лише біологічним батьком, який на протязі тривалого часу фактично не виконує своїх батьківських обов'язків відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_3, дитина юридично залежить від батька, однак відповідач перешкоджає виїзду дитини за кордон на лікування, оздоровлення та для всебічного розвитку, перешкоджає в отриманні якісної обов'язкової середньої освіти, що порушує права малолітньої дитини. У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 злісно ухиляється від виконання обов'язків по вихованню своєї малолітньої доньки, позивач змушена була звернутися до суду з даним позовом.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просили їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, жодних заяв до суду не подавав.
Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради - Оганова В.В., в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити та вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно його малолітньої доньки.
Суд, вислухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За нормами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, як це передбачається вимогами ст. 155 СК України.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння.
Згідно вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров*я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 25.09.2009 року було розірвано (а.с.11). Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» (а.с.12).
Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.05.2006 року, батьками малолітньої ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 є мати - ОСОБА_1 та батько - ОСОБА_2, актовий запис №1549 (а.с.8).
Згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 25.07.2014 року з відповідача ОСОБА_2 було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання доньки у розмірі ? з усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13).
Відповідно до акту обстеження умов проживання малолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_1 створила сприятливі умови для проживання, виховання та розвитку малолітньої дитини, яка проживає в будинку з усіма зручностями та має місце для навчання та проведення дозвілля (а.с.14).
Згідно характеристик з дитячого садка та навчальних закладів, де навчається ОСОБА_3, мати дівчинки приділяє належну увагу її вихованню, лікуванню, відвідує батьківські збори, цікавиться її успіхами, крім цього зазначено, що батько дитини за весь час її навчання з'явився у школі 1 раз, ця зустріч відбулася на протязі 10 хвилин, після чого дівчинка була знервована й засмучена, більше спроб зустрітися з донькою у межах школи зі сторони її батька не було (а.с.19-22).
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також пояснили, що малолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю, бабусею та дідусем у квартирі батьків ОСОБА_1, відповідач мешкає окремо та підтвердили обставини нехтування ОСОБА_2 своїми батьківськими обов'язками, та те, що піклуванням та доглядом дитини займається позивачка та її батьки. Доказів на спростування зазначеного суду під час розгляду справи надано не було.
З довідки, наданої головним лікарем КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №23», що міститься в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_3 в 2007 року визнано інвалідом з дитинства в зв'язку з тяжкою патологією з боку центральної нервової системи (а.с.18).
Згідно представленого до суду висновку № 194 від 06.03.2017 року Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 40-42).
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно ст. 18 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги. Вимогами ст. 27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини.
Відповідно до роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості за нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.
Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, відповідач ОСОБА_2, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та забезпеченню доньки, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав
Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні достовірно встановлений і підтверджений належними доказами той факт, що позивачка займається піклуванням та доглядом за дитиною, проявляє до неї турботу та увагу, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а тому позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3 підлягають задоволенню, враховуючи, перш за все, інтереси дитини при вирішенні даного питання.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. на користь держави.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88,169,212-215,218,224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по оплати судового збору в розмірі 551,20 грн.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії

Суддя -