Справа № 140/426/17 Провадження № 22-ц/772/1498/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 50 Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоОСОБА_2,
суддів:ОСОБА_3, ОСОБА_4,
при секретаріОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про збільшення розміру аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 20 березня 2017 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом ОСОБА_6 звернулася в суд 20 лютого 2017 року.

Зазначала, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. 28 квітня 2015 року рішенням Бершадського районного суду Вінницької області шлюб розірвано.

Заочним рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 28 квітня 2015 року стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі по 600 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.03.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Вказала, що присуджений раніше розмір аліментів зараз є недостатнім для забезпечення потреб дітей, оскільки сьогодні в країні неконтрольоване зростання цін на все, зокрема на звичайні харчові продукти, простий одяг для дітей та крім того вона несе додаткові витрати на оздоровлення дітей, розвитку їх природних здібностей. Посилаючись на ці обставини та положення частини 1 статті 182 СК України, статті 192 цього Кодексу позивач просила збільшити розмір аліментів, які стягувалися з відповідача на її користь на утримання дітей до 900 гривень на кожну дитину.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 20 березня 2017 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Змінено розмір стягуваних за рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 28.04.2015 року аліментів на користь ОСОБА_6 з ОСОБА_7 на утримання дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 600 гривень по 900 грн. на кожну дитину з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Додатковим рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 6 квітня 2017 року стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 250 грн. судових витрат та на користь держави 640 грн. судового збору.

У апеляційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до положення частин 1, 2 та 3 статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду законним і обґрунтованим визнати не можна, оскільки суд не виконав всі вимоги цивільного судочинства та допустив неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується сторонами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4.

28 квітня 2015 року рішенням Бершадського районного суду Вінницької області шлюб розірвано.

Заочним рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 28.04.2015 року стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі по 600 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.03.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Задовольняючи позов про збільшення розміру аліментів та збільшуючи розмір стягуваних з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 з 600 грн. до 900 грн. на кожну дитину, суд виходив із того, як це вбачається із змісту судового рішення, що позивачем доведені ті обставини, на які вона посилається обгрунтовуючи свої вимоги та урахував те, відповідач погодився із позовними вимогами про що подав письмову заяву суду, а тому в силу положенням частини 1 статті 192 СК України визначений раніше судом розмір аліментів 600 грн. підлягає збільшенню до 900 грн. на кожну дитину.

Проте, з такими висновками суду погодитись не можна виходячи із наступного.

За змістом позовної заяви позивач обгрунтовуючи свої вимоги посилалась, зокрема на те, що вона несе додаткові витрати на оздоровлення дітей, розвитку їх природних здібностей, через що у неї є право на збільшення розміру аліментів.

Посилаючись на ці обставини позивач мала довести вказані обставини про додаткові витрати на оздоровлення дітей, розвитку їх природних здібностей, а також мала довести наявність змін матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них, що в силу вимог частини 1 статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів у вигляді їх збільшення.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, жодного доказу про понесені додаткові витрати чи зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них позивачем суду надано не було, а отже не можна вважати, що ця обставина була доведеною у суді.

Відповідно до вимог частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом частини 3 статті 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і запере речень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки суду першої інстанції у підтвердження тих обставин, на які посилався позивач не було надано жодних доказів, то за таких обставин суд не мав правових підстав для задоволення позову та збільшення розміру аліментів.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду відповідач надав докази того, що він у період розгляду справи знаходився за межами України, а тому не міг подати та не подавав суду заву про визнання позовних вимог.

Як вбачається із змісту рішення, суд урахував позицію відповідача у сукупності з обставинами, які вважав встановленими. Проте із наданих відповідачем доказів (а.с. 33) вбачається, що відповідач не подавав суду заяву про визнання позовних вимог і ця обставина про визнання позову впливає на законність та обґрунтованість рішення суду.

Також судом апеляційної інстанції встановлено і не заперечується сторонами, що відповідач має постійний заробіток від постійної роботи в ДП «Клінічний санаторій «Авангард» ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» на посаді охоронника (а.с.36,44).

Ця обставина має значення для призначення аліментів, оскільки аліменти, в силу положення частини 1 статті 183 СК України, призначаються в частці від заробітку (доходу). В твердій грошовій сумі аліменти призначаються лише за умови нерегулярного, мінливого доходу (стаття 184 СК України).

Крім того, обставини про те, що позивач несе додаткові витрати на оздоровлення дітей, розвитку їх природних здібностей є правовою підставою для стягнення додаткових витрат за положеннями статті 185 СК України, а не за загальною нормою про обовязок сплачувати аліменти за звичайних обставин. Позивач не звертався з позовом за такими правовими підставами, а отже немає правових підстав для задоволення заявлених вимог позивачем вимог про збільшення розміру аліментів за загальними положеннями закону.

За таких обставин не можна вважати, що позивачем доведені ті обставини, на які він посилався в обґрунтування своїх вимог, а отже не можна вважати, що позовні вимоги є доведеним.

Отже, оскільки суд першої інстанції дійшов до своїх висновків внаслідок недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то оскаржуване рішення суду, відповідно до правил пунктів 2, 3 та 4 частини 1 статті 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог через їх недоведеність.

На підставі викладеного, керуючись статтею 303, пунктом 2 частини 1 статті 307, пунктами 2, 3, 4 частини 1 статті 309, частини 2 статті 314, статті 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 20 березня 2017 року у цій справі скасувати. Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про збільшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді : В.А. Іващук

ОСОБА_3

ОСОБА_4