У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

Справа № 126/1438/17

Провадження № 2/126/643/2017

"29" травня 2017 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду Вінницької області Рудь О. Г.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом, в я кому просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно зі ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що вона подана з порушенням ст. 119 ЦПК України.

На час пред"явлення позову до суду позивачеві ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилося 17 років.

Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 не має права самостійного звернення до суду з позовом, оскільки не досяг повноліття, а тому не набув цивільної процесуальної дієздатності.

Ст.39 ч.2 ЦПК України передбачено, що права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їх батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи зазначені законом.

Крім того в порушення п.5,6 ч.2 ст. 119 ЦПК України в позовній заяві не повно викладені обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.3.4. листа від 01 березня 2013 року „Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування та вказав порядок реалізації права на спадкове майно в спільній сумісній власності роз"яснив, що відповідно до ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Частинами 1, 2 ст. 71 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, який є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

Розглядаючи спори, пов'язані із спадкуванням частки майна, що у спільній сумісній власності, судам слід звертати увагу на те, що згідно із ст. 368 ЦК спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила -1/2".

Визначення судами частки подружжя у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно (квартиру) за померлими суперечить вимогам ст. 3 ЦПК, статей 27 - 31 ЦПК, оскільки судом вирішується питання про права осіб, які не є сторонами процесу та у зв'язку зі смертю не мають цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності.

Так , позивач в позовній заяві вказує, що житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 належав його батькам на праві спільної сумісної власності, а тому просить визнати за ним, як за спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_4, право власності на 1/2 частку спірного житлового будинку. Однак питання про визначення (встановлення) розміру частки спадкодавця у спільному сумісному майні позивач не ставить.

Виходячи з викладено вважаю, що позовні вимоги позивача є некоректними та підлягають уточненню.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119-121 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи викладені обставини, які є перешкодою для відкриття провадження та розгляду справи, даний позов слід залишити без руху.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом - залишити без руху.

Надати позивачеві строк не більше п'яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали, для виправлення недоліків заяви.

Роз'яснити, що відповідно до ч. 2 ст.121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. Г. Рудь