ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1503/17
Провадження № 2/210/1286/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"24" травня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,

за участі секретаря судового засідання: Ширинової К.С.,

позивача: ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку ст.197 ЦПК України, без фіксування судового засідання звукозаписувальним пристроєм, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із вищевказаним позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_2 вказує на те, що з 2004 року вона проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з відповідачем ОСОБА_3

Вказує на те, що 01 жовтня 2006 року у них з відповідачем народилася дитина, син ОСОБА_4, батьком котрого є відповідач ОСОБА_3, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.

Зазначає, що з відповідачем у цивільному шлюбі вони прожили шість років, однак під час їх спільного життя відповідач почав зловживати алкоголем та вони вимушені були почати проживати окремо, щоб не травмувати спільну дитину. Спільна дитина проживає разом із нею, знаходиться на її утриманні. Коштів, котрі вона заробляє бракує на утримання дитини. На її утриманні також перебуває донька від попереднього шлюбу, котра навчається, та також потребує матеріальної допомоги.

Посилається на ті обставини, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, життям дитини не цікавиться.

На підставі викладеного позивач ОСОБА_2 просила задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Присутня у судовому засіданні позивач ОСОБА_2 надала пояснення в обґрунтування позовних вимог, підтримала їх у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити.

Присутній у судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 також надав пояснення по суті справи, позовні вимоги визнав частково, та зазначив, що він має можливість надавати матеріальну допомогу у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу). Вказував на те, що він є учасником антитерористичної операції, інвалід 2-ї групи, не працює, перебуває на пенсії, а розмір аліментів, визначений позивачем ОСОБА_2 є завищеним.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести на підставі наявних у справі доказів, за згоди сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, з пояснень сторін судом встановлено, що з 2004 року вони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу.

01 жовтня 2006 року у сторін народилася дитина, син ОСОБА_4, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії І-КИ №091256, виданого 27 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.5), відомості про батька записані зі слів матері (а.с.6).

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 не заперечував батьківства.

З довідки №92 від 27 березня 2017 року вбачається, що позивач ОСОБА_2 працює на посаді молодшої медичної сестри екстреної допомоги КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» ДОР», та її середній заробіток становить 3993,83 гривні (а.с.8).

З довідки №486 від 07 квітня 2017 року, виданої Криворізькою загальноосвітньої школою І-ІІІ ступенів №66, вбачається, що сина, ОСОБА_4 позивачка виховує самостійно, без допомоги батька, дитина проживає разом із матірю за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Очаківська, буд.№21, також із нею проживає донька від попереднього шлюбу, - ОСОБА_5 (а.с.9, 10).

Відповідач ОСОБА_3 є учасником бойових дій (а.с.20), перебуває на пенсії (а.с.21), є інвалідом 2-ї групи (а.с.22).

Пунктом 17 постанови ПВСУ №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття.

Разом з тим, ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій формі.

З урахуванням наведеного, згідно до ч.1 ст.182 СК України, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, який є учасником бойових дій, перебуває на пенсії, є інвалідом 2-ї групи, не працює, інші обставини, що мають істотне значення, та відповідно до ст.180 СК України, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково, та з відповідача ОСОБА_3 стягувати аліменти на користь позивача ОСОБА_2, на утримання неповнолітньої дитини, сина, - ОСОБА_4, 01 жовтня 2006 року, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, позивач не позбавлена можливості у випадку настання обставин щодо погіршення її матеріального стану звернутись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до п.1. ч.1. ст.367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів, - у межах сум платежів за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідач є учасником бойових дій, перебуває на пенсії, є інвалідом 2-ї групи, судовий збір суд вважає за необхідне віднести на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.180, 181 СК України, ст.ст.10, 14, 88, 212, 214, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження: м. Апостолове, Дніпропетровської області, р.н.о.к.п.п., зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина, - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, а саме з 07 квітня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах сум платежів за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. Ю. Вікторович