Дата документу 02.06.2017
Справа № 320/658/17-ц
02 червня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області
головуючого - судді Урупи І.В.
при секретарі - Литвиненко В.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача в судове засідання не зявився, в позові просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не зявився. Судова повістка про виклик до суду надсилалась йому за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання та повернулася до суду у звязку з відсутністю за місцем проживання, за закінченням терміну зберігання, що відповідно до ст.74 ч.5 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином.
Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
12.07.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № DNH4KР86380662, відповідно до умов якого, банк надав відповідачу кредит у розмірі 2832,30 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязався повертати отриманий кредит та відсотки за користування кредитом та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.
Обовязок по сплаті кредиту відповідач належним чином не виконував, в разі чого виникла заборгованість за кредитом.
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17.04.2004 з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором DNH4KР86380662 від 12.07.2006 року станом на 20.01.2014 в розмірі 23575,45 грн., яка складається з 2146,40 грн. - заборгованість за кредитом; 8140,13 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 11690,09 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, -500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1098,83 грн. - штраф (процентна складова). /а.с. 5/

На даний час заборгованість за кредитним договором № DNH4KР86380662 від 12.07.2006 не погашена та за період з 20.01.2014 по 09.12.2016 утворилась заборгованість, яка згідно наданого розрахунку становить 22514 грн. 73 коп., та складається з заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 4524 грн. 61 коп., пені в розмірі 16441 грн. 80 коп., а також штрафу: фіксована частина штрафу 500 грн. та процентна складова штрафу 1048,32 грн.

Згідно ст.ст. 1050,1054 ЦК України позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти в розмірі та на умовах встановлених договором.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Згідно п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Ця правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

Згідно з п. 5.1. Кредитного договору у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1,25% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочи, але не менше 1 гривні.

Відповідно до п. 5.3. Кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості.

Тобто, підставами стягнення як штрафу, так і пені, як різновидів неустойки, є порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Отже, по суті таке стягнення є подвійною цивільно-правовою відповідальністю одного й того ж виду за одне й теж порушення договірного зобовязання. Тому не підлягають задоволенню вимоги банку про стягнення штрафу у розмірі 1548,32 грн. (фіксована частина штрафу 500 грн. та процентна складова штрафу 1048,32 грн.)

Крім того, згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Ця правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 4 листопада 2015 року у справі за № 6-1120цс15.

З наданого розрахунку вбачається, що розмір збитків, які просить стягнути позивач, складається з заборгованості за процентами за період з 20.01.2014 по 09.12.2016 та становить 4524 грн. 61 коп., а розмір пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 16441 грн. 80 коп.

Приймаючи до уваги, що заявлена сума пені значно перевищує суму збитків, суд вважає можливим застосувати правило ч.3 ст. 551 ЦК України про співмірність вимог із розміром заподіяних збитків, та зменшити суму пені до 4525 грн.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач порушив зобовязання за договором № DNH4KР86380662 від 12.07.2006 року, не сплачував суму кредиту, тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сума заборгованості за період з 20.01.2014 по 09.12.2016 в розмірі 9049 грн. 61 коп., яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 4524 грн. 61 коп. та пені в розмірі 4525 грн.

Підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на сплату судового збору в сумі 1600 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60,197, 79,88,212,214,215,218,224-229 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530,553,554,610,611,1050,1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1), на користь Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк Приватбанк юридична адреса м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 ( р/р 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № DNH4KР86380662 від 12.07.2006 року за період з 20.01.2014 по 09.12.2016, яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 4524 грн. 61 коп. та пені в розмірі 4525 грн., а всього 9049 (девять тисяч сорок девять ) грн. 61 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1), на користь Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк Приватбанк юридична адреса м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 ( р/р 3111, МФО 305299) судові витрати за сплату судового збору в розмірі 1600 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: