Ухвала

іменем україни

29 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Висоцької В.С., УмновоїО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства страхової компанії «Арма» до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства страхової компанії «Перша» про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства страхової компанії «Арма» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 20 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року приватне акціонерне товариство страхова компанія «Арма» (далі - ПрАТ СК «Арма») звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути солідарно із ОСОБА_4 та приватного акціонерного товариства страхової компанії «Перша» (далі - ПрАТ СК «Перша») 4 365 грн 09 коп. страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03 квітня 2014 року ТОВ «Агроскоп Інтернешнл» уклало з ПрАТ СК «Арма» генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до якого, об`єктом страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України та пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням автотранспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1.

20 грудня 2014 року у м. Вишневе, Київської області, по вул. Машинобудівельників, 34, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_5, транспортного засобу марки «Kia Soul», державний номерний знак НОМЕР_2, за кермом якого перебувала ОСОБА_6 та транспортного засобу марки Suzuki СХ 4, державний номерний знак НОМЕР_3, який є забезпеченим транспортним засобом відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ СК «Перша», за кермом якого перебувала ОСОБА_4

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 січня 2015 року ОСОБА_4 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно рахунку-фактури від 26 лютого 2015 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу склала 9 769 грн 99 коп.

Після отримання від страхувальника всіх необхідних документів страховик склав страховий акт, на підставі яких та відповідно до умов договору страхувальнику було виплачено страхове відшкодування в розмірі 9 769 грн 99 коп., яке було перераховано за ремонт транспортного засобу.

23 квітня 2015 року ПрАТ СК «Арма» направила претензію до ПрАТ СК «Перша» на суму 10 259 грн 99 грн., а 10 серпня 2015 року ПрАТ СК «Арма» отримала від ПрАТ СК «Перша» частину відшкодування у сумі 5 894 грн.

Враховуючи викладене, ПрАТ СК «Арма» просило стягнути із відповідачів недоотриману суму.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року позовні вимоги ПрАТ СК «Арма» залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 20 липня 2016 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року скасовано в частині вимог ПрАТ СК «Арма» до ПрАТ СК «Перша», а провадження у справі в цій частині - закрито. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПрАТ СК «Арма» мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення, а справу передати на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 20 грудня 2014 року по вул. Машинобудівників у м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «Suzuki SХ 4», державний номерний знак НОМЕР_3, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та здійснила зіткнення з припаркованими автомобілями марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1, та марки «Kia Soul», державний номерний знак НОМЕР_2, у результаті чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 січня 2015 року ОСОБА_4 було визнано винною у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 25).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у ПрАТ СК «Перша», що підтверджується договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 27 січня 2014 року яким забезпечено транспортний засіб марки «Suzuki SХ 4», державний номерний знак НОМЕР_3, та передбачено, що страхова сума за шкоду заподіяну майну ставить 50 000 грн., а розмір франшизи - 510 грн. (а. с. 57).

Як вбачається із матеріалів справи, автомобіль марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1, відповідно до додатку № 2 до генерального договору № 022-710-742-742-00012 від 03 квітня 2014 року, було застраховано за генеральним договором № 022-710-742-742-00012 добровільного страхування наземного транспорту від 03 квітня 2014 року, який було укладено між ПрАТ СК «Арма» та ТОВ «Агроскоп Інтернешнл» (а. с. 37-40).

Згідно звіту № 15/01-AZ14 про оцінку вартості матеріального збитку автомобіля «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок пошкодження транспортного засобу у дорожньо-транспортній пригоді, який було складено 02 березня 2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових, становить 11 173 грн 40 коп. з урахуванням ПДВ, крім робіт (а. с. 9-12).

Відповідно до страхового акта № 4571-А-К до договору страхування 22-0012 від 03 березня 2015 року, сума страхового відшкодування становить 9 769 грн 99 коп. (а. с. 8).

Згідно рахунку-фактури № 159 від 26 лютого 2015 року ПП «Компанія «Автодок», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 становить 9 769 грн 99 коп. (а. с. 24).

Згідно копії платіжного доручення № 1651 від 03 березня 2015 року позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок ПП «Компанія «Автодок» у сумі 9 769 грн 99 коп. (а. с. 6).

23 квітня 2015 року ПрАТ СК «Арма» звернулось до ПрАТ СК «Перша» з претензією про відшкодування заподіяних збитків у розмірі 10 259 грн 99 коп. (а. с. 58).

28 липня 2015 року ПрАТ «СК «Перша» було складено страховий акт, згідно якого розмір страхового відшкодування до виплати становить 5 894 грн. (а. с. 59).

Згідно положення ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Залишаючи без задоволення позовні вимоги ПрАТ СК «Арма», суд першої інстанції в незміненій частині, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вірно виходив із того, що позивачем не доведено, що під час відновлення пошкодженого автомобіля було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації. Суди вірно вказали про те, що сума матеріальних збитків ПрАТ СК «Арма» знаходиться у межах ліміту відповідальності за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ПрАТ «СК «Перша», а рахунок-фактура № 159 від 26 лютого 2015 року (вх. № 57 від 26 лютого 2015 року) (а. с. 24) не підтверджує розмір реально понесених витрат на ремонт автомобіля, а саме не відображає використання нових вузлів, деталей, комплектуючих частин, у тому числі іншої модифікації.

Разом з тим, у справі, яка переглядається, вирішуючи позов юридичної особи - страхової компанії до фізичної особи та юридичної особи - страхової компанії, суд апеляційної інстанції правомірно закрив провадження у частині вимог ПрАТ СК «Арма» до ПрАТ «СК «Перша», оскільки спір, що виник між юридичними особами підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Таким чином, місцевий суд у незміненій частині всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПрАТ СК «Арма».

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні місцевим судовим в незміненій частині та апеляційним судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції в незміненій частині та суду апеляційної інстанції не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства страхової компанії «Арма» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року у незміненій частині та рішення апеляційного суду м. Києва від 20 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

В.С.Висоцька

О.В.Умнова