Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1346/16-ц

01 червня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої судді Вінтоняк М.Б.

з участю секретаря Скоблей О.В.

позивача -відповідача ОСОБА_1

представника позивача -відповідача ОСОБА_2

відповідача-позивача ОСОБА_3

представників відповідача-позивача ОСОБА_4,ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Назавизівської сільської ради про визнання недійсним та скасування свідоцтва про права власності на нерухоме майно та визнання незаконним та скасування рішення сесії сільської ради , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Назавизівської сільської ради про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом в суд до ОСОБА_3, Назавизівської сільської ради про визнання недійсним та скасування свідоцтва про права власності на нерухоме майно та визнання незаконним та скасування рішення сесії сільської ради.

ОСОБА_3 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , Назавизівської сільської ради про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_1 свій позов підтримав, зустрічний позов не визнав і суду пояснив, що йому на праві приватної власності належить домоволодіння АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння ним побудовано згідно будівельного паспорту, виготовленого госпрозрахунковим проектно-виробничим архітектурно-планувальним бюро та затвердженого рішенням виконкому Надвірнянської районної Ради народних депутатів від 13.12.1989 року № 190. На підставі нього було винесено в натурі межі земельної ділянки і проведено розбивку будівель про що складено відповідний акт та схема виносу меж земельної ділянки в натурі. На цій земельній ділянці було побудовано житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами. На житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами оформлено право власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав.

У 2007 році на підставі рішення Назавизівської сільської ради від 14.03.2007 року №7/2006 були затверджені матеріали технічного звіту по інвентаризації земель та підготовці матеріалів для видачі державних актів на право власності на земельні ділянки. Відповідно до цих матеріалів площа земельної ділянки, якою він користується склала 0,1446 та. На підставі даного рішення ним було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 29.09.2008 року для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд в якому помилково вказано рішення сесії Назавизівської сільської ради від 11.03.2007 року .

Для під'їзду до належного йому домоволодіння із 1989 року він користувався дорогою, яка визначена генеральним планом с. Мирне, що підтверджується викопіюванням із генерального плану с. Мирне, планом відновлення та узгодження зовнішніх меж земельних ділянок, актом відновлення та узгодження зовнішніх меж земельних ділянок, які знаходяться у матеріалах технічного звіту щодо інвентаризації земель, проектом забудови земельної ділянки, схемою розміщення ділянки в плані населеного пункту, схемою виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель, які є складовою будівельного паспорту та державним актом на право власності на земельну ділянку.

Окрім цієї дороги іншого під'їзду до належного йому домоволодіння у нього не має, що підтверджується актом обстеження.

По сусідству з ним у житловому будинку АДРЕСА_2, проживає відповідач ОСОБА_3, який також має виготовлений будівельний паспорт на житловий будинок, господарські будівлі і споруди.

Згідно даного будівельного паспорту теж передбачена дорога. В складі будівельного паспорта є схема виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель, проект забудови земельної ділянки та схема розміщення земельної ділянки в плані населеного пункту. В зазначених документах чітко видно, яка повинна бути дорога, конфігурація земельної ділянки та межівники.

Однак, у земельно-кадастровому плані, який міститься в проекті землеустрою ОСОБА_3» на земельну ділянку, що відведена йому у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: будинок АДРЕСА_2, уже відсутня дорога, кардинально змінена конфігурація земельної ділянки і замість дороги вказаний межівник. На дану земельну ділянку ОСОБА_3 було виготовлено свідоцтво на право власності від 2І.10.2015 року, в якому значиться площа земельної ділянки 0,2479 га. При цьому ОСОБА_3 отримав у власність частину дороги, якою користувався він, члени його родини та інші громадяни.

Проект землеустрою ОСОБА_3 був розроблений і затверджений рішенням сесії Назавизівськоі сільської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд» від 21.09.2015 року № _»38/2015».

В травні місяці 2016 року ОСОБА_3 на проїжджій частині дороги було встановлено металічну огорожу та ворота. В зв*язку з чим відповідач ОСОБА_3 чинить йому перешкоди в користуванні під*їзною дорогою до належного йому домоволодіння.

В зв*язку з порушенням його прав та інтересів щодо володіння користування чи розпорядження належною йому на праві власності земельною ділянкою та домоволодінням вважає , що рішення сесії Назавизівськоі сільської ради від 21.09.2015 року є незаконним і підлягає скасуванню , а свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 21.10.2015 року є недійсним і підлягає скасуванню з наступних підстав:

Рішенням сесії Назавизівської сільської ради від 22.04.1991 року № б/н. затверджено будівельний паспорт ОСОБА_3 В складі будівельного паспорта міститься схема виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель, проект забудови земельної ділянки, схема розміщення земельної ділянки в плані населеного пункту та акт виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель складений 05.08.1993 року

Відповідно до акту виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель, складеного 05.08.1993 року на підставі рішення сесії Назавизівської сільської ради від 22.04.1991 року № б/н і у відповідності з проектом забудови земельної ділянки ОСОБА_3, встановлені в натурі межі земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських споруд, площею 0,20 га. Однак, рішенням сесії Назавизівської сільської ради від 21.09.2015 року №38/2015 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 площею 0.2479 га.

Рішення сесії Назавизівської сільської рада від 22.04.1991 року № б/н на сьогодні чинне, не скасоване і вичерпало свою дію, оскільки було виконано.

Відповідно до схеми виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель згідно будівельного паспорту , зазначені чіткі розміри земельної ділянки 54,0 х35,49х58,0х38,0, яка виділена ОСОБА_3, а також чітко видно розміри дороги, яка повинна бути, а саме шириною 10.0 м.(схема додасться).

Однак, відповідно до земельно-кадастрового плану земельної ділянки, який міститься в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виготовленого ФОП ОСОБА_8, розміри та конфігурація земельної ділянки зовсім інші, а дорога взагалі відсутня.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2, містить земельно-кадастровий план і акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, в яких навпроти його прізвища поставлені підписи схожі на його,однак дані документи він не підписував.

Крім того, він не був присутній під час проведення обмірів земельної ділянки землевпорядною організацією і не був присутній представник Назавизівської сільської ради, а відповідач ОСОБА_3 не надав всю вихідну документацію необхідну для виконання робіт із землеустрою, зокрема будівельний паспорт, а також свідомо не повідомив розробника проекту землеустрою про дорогу що визначена у будівельному паспорті, яка повинна бути до їхніх домоволодінь і якою вони користувались.

Оскільки земельна ділянка на якій знаходиться спірна дорога в с. Мирне відноситься до земель загального користування населених пунктів ,вона не може передаватись у власність.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд який розроблявся у 2015 році, виготовлений на його замовлення проектною організацією не містить детального плану території» тому що він не відповідає вимогам положень ст. 24 Закону Украпи «Про містобудівну діяльність.

В зв*язку з цим просить визнати незаконним та скасувати рішення 38 сесії Назавизівської сільської ради від 21.09.2015 року №38/2015 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд та визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно,індексний номер НОМЕР_2 від 21.10.2015 року, видане ОСОБА_3 на підставі рішення Назавизівської сільської ради від 21.09.2015 року № -38/2015, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку за №11679097, а в позові ОСОБА_3 відмовити ,застосувавши позовну давність.

Відповідач-позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнав, а свій позов підтримав і пояснив, що разом з сім*єю з 1987 року проживає в АДРЕСА_2 .

16 березня 1988 року ним було отримано свідоцтво про право власності на жилий будинок, який розташований по АДРЕСА_2. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Надвірнянської районної Ради народних депутатів № 22 від 10 лютого 1988 року. Право особистої власності на вище вказаний будинок, 22 березня 1988 року зареєстровано Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації.

З того часу в його користуванні за адресом АДРЕСА_2 була земельна ділянка площею 0,37 га.

21.05.2015 року він звернувся в Назавизівську сільську раду із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення та передачі в приватну власність земельної ділянки. На той час реальна площа земельної ділянки по наявних межових знаках становила 0,2479га. Рішенням сесії Назавизівської сільської ради від 21.05.2015 року № 13-35/2015 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» його заяву було погоджено. На підставі даного рішення він звернувся до фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 з проханням виконати комплекс проектно-вишукувальних робіт по виготовленню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

21 вересня 2015 року рішенням Назавизівської сільської ради № 18-38/2015 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд» затверджено розроблений за його замовленням проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2.

21.10.2015 року йому видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно на земельну ділянку площею 0,2479га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_3.

Відповідно до наявних в проекті землеустрою документів, а саме викопіювання з карти формування території с.Мирне, земельна ділянка яку він приватизував знаходиться в межах населеного пункту та розташована по АДРЕСА_2. Також це підтверджується графічними матеріалами розміщення земельної ділянки на викопіюванні з генплану с.Мирне.

21.07.2015 року за №03-91/73 головним архітектором Надвірнянського району видано висновок по питанню погодження проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2. Розглянувши представлені матеріали: рішення сесії сільської ради, витяг з генерального плану села, та інші представлені матеріали, головний архітектор району прийшов до висновку, про можливість погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в приватну власність.

05 серпня 2015 року за вих.№ 03-2/251 відділ Держземагенства у Надвірнянському районі видано висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,249га, яка знаходиться в межах населеного пункту АДРЕСА_2.

Оскільки головний архітектор Надвірнянського району Т.Угринчук та відділ Держземагенства у Надвірнянському районі погодили проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в АДРЕСА_2, жодних порушень та/або невідповідності проекту планування та забудови території під час приватизації не було, тобто ним приватизована земельна ділянка, яка не відноситься до доріг громадського користування та/або жодних обмежень щодо приватизації не було.

Окрім того, в матеріалах проекту землеустрою є довідка ФОП ОСОБА_8 від 06.07.2015 року № 101 відповідно до якої, обмеження прав на земельну ділянку в АДРЕСА_2 і наявні земельні сервітути в тому числі: зон особливого режиму використання земель відсутні.

При таких обставинах в позові просить відмовити,одночасно вказує на те , що як власник суміжної земельної ділянки він не заперечує проти встановлення земельного сервітуту з позивачем на право проходу і проїзду до належної позивачу земельної ділянки.

При цьому на його думку , державний акт на право приватної власності на землю ОСОБА_1 виданий з порушенням і підлягає визнанню недійсним в судовому порядку з наступних підстав :

Жодних меж земельної ділянки,яка знаходиться в АДРЕСА_1, яку приватизував ОСОБА_1, він не погоджував, оскільки останній до нього з таким не звертався і при обмірах земельної ділянки він не був присутній. ОСОБА_1 приватизовуючи земельну ділянку , пригородив частину дороги, яка розташована від суміжного землекористувача ОСОБА_12 до домоволодіння останнього . Саме з цього напрямку ОСОБА_1 і повинен був мати заїзд до власного житлового будинку.

Про те, що ОСОБА_1 приватизував частину дороги, свідчить також долучений останнім будівельний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1, зі змісту якого вбачається, що площа земельної ділянки виділена останньому для будівництва становить тільки 0,08га, а приватизовано останнім 0,1446га. Оскільки зі схеми виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель будівельного паспорта ОСОБА_1 та плану земельних ділянок та встановлення меж вбачається, що житловий будинок відповідача зведений поряд межі землекористувача ОСОБА_13, тому можна стверджувати, останнім приватизовано земельну ділянку зі сторони зазначеної дороги 0,0646га, і в дану площу ввійшла частина дороги.

Окрім того, зі змісту державного акту на право власності на земельну ділянки ОСОБА_1 вбачається, що останній виданий на підставі рішення Назавизівської сільської ради від 11 березня 2007року №- 7/2006. Однак відповідачем долучено до позовної заяви технічний звіт по інвентаризації земель та підготовці матеріалів для видачі державних актів на право власності на земельні ділянки, в якому наявна копія рішення Назавизівської сільської ради від 14.03.2007 року №_-7/2006 про передачу у власність земельних ділянок. Як видно дата та номер рішень сільської ради є різними, що ставить під сумнів прийняття та наявність рішення сільської ради від 11 березня 2007року №- 7/2006 на підставі якого було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку ОСОБА_1

Про те, що ОСОБА_1 приватизував земельну ділянку йому стало відомо тільки після того, як останній подав позов до суду про усунення перешкод в користуванні дорогою.

В зв*язку з цим просить визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_4 виданий ОСОБА_1 на земельну ділянку, що розташована на території АДРЕСА_2 кадастровий НОМЕР_5, а в позові ОСОБА_1 відмовити.

Представник відповідача Назавизівської сільської ради в судовому засіданні позови не визнав і пояснив, що позивач-відповідач ОСОБА_1 разом з сім*єю проживає в домоволодінні в АДРЕСА_1, яке йому належить на праві приватної власності. Дане домоволодіння обслуговує земельна ділянка площею 0,1446 га , яка належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності та земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 29.09.2008 року.

По сусідству з позивачем-відповідачем ОСОБА_1 у житловому будинку АДРЕСА_2, проживає відповідач-позивач ОСОБА_3 Домоволодіння в якому проживає ОСОБА_3 разом з сім*єю належить йому на праві приватної власності. Дане домоволодіння обслуговує земельна ділянка площею 0,2479 га , яка належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.10.2015 року.

21 вересня 2015 року рішенням сесії Назавизівської сільської ради № 18-38/2015 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд» затверджено розроблений за його замовленням проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 площею 0,2479 га.

При наданні ОСОБА_1 і ОСОБА_3 земельної ділянки у приватну власність сільська рада діяла в межах наданих їй повноважень і згідно діючого земельного законодавства. Згідно генерального плану с. Мирне будь якої дороги через їхні земельні ділянки не передбачено.

В зв*язку з тим, що у позивача-відповідача ОСОБА_1 немає під*їзду до належного йому домоволодіння і земельної ділянки, Назавизівська сільська рада вважає,що вирішити земельний спір , який виник між сторонами можливо шляхом встановлення земельного сервітуту.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків , дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.60 ЦПК України, і на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку, що в позовах слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна особа зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень .

Ст. 57,58 ЦПК України передбачено ,що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до ч. 1 ст. 84 Земельного кодексу України (далі - ЗК) землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Згідно зі статтею 12 ЗК розпорядження землями територіальних громад належить до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, у тому числі й надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян відповідно до цього Кодексу.

Підставами набуття громадянами та юридичними особами права користування земельними ділянками із земель комунальної власності відповідно до статті 116 ЗК є рішення органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 цього Кодексу громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема:

-безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності (п. «б»);

-приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування (п. «в»).

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Частина 2 цієї статті передбачає набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх в користування.

Ст.125 ЗК України передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Заборонено приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі, одержання, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації.

Згідно п. «а» і «б» ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить:

-розпорядження землями територіальних громад;

-передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Судом встановлено , що позивачу-відповідачу ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності та земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 29.09.2008 року належить земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_5 площею 0,1446 га для обслуговування житлового будинку,господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1.

Державний акт на право приватної власності на землю ОСОБА_1 видано на підставі рішення сесії Назавизівської сільської ради від 14.03.2007 року №-7/2006.

ВІдповідачу-позивачу ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.10.2015 року належить земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,2479 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_2. Право власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку зареєстровано 21.10.2015 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно .

Згідно рішення сесії Назавизівської сільської ради від 21.09.2015 року №-38/2015 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд площею 0,2479 га і передано йому у приватну власність вказану земельну ділянку.

Окрім того, в судовому засіданні встановлено , що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 15.12.2016 року зареєстровано право власності на домоволодіння АДРЕСА_1. Згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 16.03.1988 року ОСОБА_3 належить на праві власності домоволодіння АДРЕСА_2.

Домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_1 побудовано на земельній ділянці площею 0.08 га згідно будівельного паспорту, виготовленого госпрозрахунковим проектно-виробничим архітектурно-планувальним бюро та затвердженого рішенням виконкому Надвірнянської районної Ради народних депутатів від 13.12.1989 року № 190. При цьому ОСОБА_1 постійно користувався земельною ділянкою площею 0,1446 га,яка обслуговує дане домоволодіння, що підтверджується випискою з по господарських книг по с.Мирне.

Домоволодіння АДРЕСА_2 ОСОБА_3 побудовано на земельній ділянці площею 0.20 га згідно будівельного паспорту, виготовленого госпрозрахунковим проектно-виробничим архітектурно-планувальним бюро та затвердженого рішенням виконкому Надвірнянської районної Ради народних депутатів від 22.04.1991 року № 46. При цьому ОСОБА_3. постійно користувався земельною ділянкою площею 0,37 га, яка обслуговує дане домоволодіння,що підтверджується випискою з по господарських книг по с.Мирне.

Як вбачається з будівельних паспортів ОСОБА_1 і ОСОБА_3 повз їхні домоволодіння передбачено дорогу шириною 10 метрів.

Згідно технічної документації на виготовлення ОСОБА_1 державного акту на право приватної власності на земельну ділянку передбачено ширину вказаної дороги 4,5 метра.

Згідно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 дороги чи проїзду не передбачено.

Судом встановлено , що згідно генерального плану с. Мирне, виготовленого в 1982 році ДП УДНДІ ПМ «Діпромісто» і внесених в 2014 році змін до нього дороги чи іншого проїзду попри дані домоволодіння не передбачено.

Дані обставини підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 інженер-проектувальник архітектурно-планувального бюро Надвірнянської районної ради.

Згідно з частиною десятою статті 59 Закону № 280/97-ВР акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Враховуючи вищенаведені докази, досліджені в судовому засіданні, суд вважає , позивач-відповідач ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку площею 0,1446 га по АДРЕСА_1 , а відповідач-позивач ОСОБА_3 набув право власності на земельну ділянку площею 0,2479 га по АДРЕСА_2 в порядку передбаченому ст. 40,78,81,.118,121,125 ЗК України, при цьому їхні права та інтереси не були порушені.

Враховуючи те , що Назавизівська сільська рада при прийнятті рішення 38 сесії Назавизівської сільської ради від 21.09.2015 року №38/2015 " Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель" діяла в межах своєї компетенції згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельного Кодексу України Підстав для його визнання незаконним та визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер НОМЕР_2 від 21.10.2015 року, виданого ОСОБА_3, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 , виданого ОСОБА_1 немає.

Щодо спірних відносин,які виникли між сторонами з приводу належності сторонам їхніх підписів , які містяться в технічній документації по виготовленню ОСОБА_1 державного акту на право приватної власності на земельну ділянку/ акту відновлення та узгодження меж від 03.04.2007 року / та із проекту землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право ОСОБА_3 на земельну ділянку, а саме в акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 28.05.2015 року/ суд вважає , що відповідно до ст. 55 Закону України "Про землеустрій" встановлення меж земельної ділянки в натурі проводиться відповідно до топографо-геодезичного та картографічних матеріалів. Межі земельних ділянок в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того, межові знаки здаються за актами під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам.

Стаття 198 ЗК України передбачає, що кадастрові зйомки це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає, зокрема, погодження меж земельних ділянок з суміжними власниками та землекористувачами.

Відповідно до п. 2.3. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, що затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року №354/3647 (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) межі земельних ділянок, що передаються або надаються у власність чи в користування, відновлюються або переносяться в натуру за наявними планово-картографічними матеріалами.

Згідно із п. 2.4 даної Інструкції перенесення в натуру або відновлення всіх поворотних точок меж земельної ділянки здійснюється геодезичними методами з прив'язкою не менш двох характерних закріплених поворотних точок до пунктів державної геодезичної мережі та до твердих точок на місцевості.

Тобто саме погодження меж є винятково допоміжною стадією в процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок. Тому підписання протоколу обстеження і погодження меж земельної ділянки не має правового значення, що породжує окремі наслідки, а є складовою (елементом), яка входить до сукупної технічної документації. Таким чином, сама по собі оспорювана обставина не призводить до виникнення, зміни чи припинення права власності на земельну ділянку.

Окрім того, при здійсненні дій з приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_2 ОСОБА_3 і по АДРЕСА_1 сторони представили суду технічну документацію із землеустрою, елементом якої є акт прийому-передачі межових знаків на зберігання і технічний звіт по інвентаризації земель ,елементом якого є акт відновлення та узгодження меж, які містять таку саму інформацію щодо суміжних земельних ділянок , де оспорюється сторонами вчинення підпису від їхнього імені.

При таких обставинах доводи сторін, що вони незаконно приватизували земельні ділянки, якими користувалися, а також доводи ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3 незаконно приватизовано громадську дорогу, яка проходить попри їхні домоволодіння, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Однак, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16 суду пояснили, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 з 2015 року триває суперечка із-за користування під*їзною дорогою, якою користувався ОСОБА_1 для проїзду до належного йому домоволодіння в АДРЕСА_1 через земельну ділянку ОСОБА_3 Іншого проїзду у ОСОБА_1 немає.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Єдиною умовою для можливості реалізації наданого особам права на судовий захист є необхідність дотримання ними при звернення до суду порядку, встановленого ЦПК України.

В свою чергу, відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

При цьому відповідно до частини третьої статті 10 ЦПК саме позивач ОСОБА_1 має довести, що повноцінне використання своєї земельної ділянки неможливе без визнання незаконним рішення сесії Назавизівської сільської ради і визнання недійсним свідоцтва про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку; що задоволення його потреб неможливо здійснити в інший спосіб і що ним не було зроблено.

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом та вважає, що його права мають бути захищені саме шляхом визнання незаконним рішення сесії Назавизівської сільської ради і визнання недійсним свідоцтва про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, а не встановлення земельного сервітуту в порядку ст. ст. 98,99 ЗК України і проти чого фактично не заперечує і відповідач ОСОБА_3

З наведеного слідує, що позивач ОСОБА_1, звернувшись з даним позовом, невірно обрав спосіб захисту свого права, яке вважає порушеним, що, відповідно, є підставою для відмови в задоволенні позову.

На підставі ст. , ст. 12,19,78,116, 118, 125,126,152 ЗК України, та керуючись ст.ст. 209,213,214,215 ЦПК України,суд , -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Назавизівської сільської ради про визнання недійсним та скасування свідоцтва про права власності на нерухоме майно та визнання незаконним та скасування рішення сесії сільської ради відмовити .

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Назавизівської сільської ради про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку відмовити

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Вінтоняк М.Б.

Повний текст рішення виготовлено 02.06.2017 року