Справа № 128/893/17
РІШЕННЯ

Іменем України

07.06.2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Ганкіної І.А.,

за участю секретаря Бабенкова Г.Г.,

без участі сторін по справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона з 28 січня 2014 року перебуває з відповідачем ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі. 18 квітня 2014 року у них народилась дочка ОСОБА_3, яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. В позові позивач зазначає, що сімейне життя між ними не склалося, в звязку з чим з листопада 2014 року вони фактично почали проживати окремо. З вказаних підстав збереження сімї і подальше спільне проживання з чоловіком є неможливим. Примирення також неможливе, оскільки ні вона, ні відповідач не бажають цього, тому просить суд розірвати даний шлюб.

В судове засідання сторони по справі не зявились, при цьому попередньо подали суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому позивач ОСОБА_1 в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а відповідач ОСОБА_2 в поданій заяві зазначив, що позовні вимоги визнає.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думки та позиції сторін по справі, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 28 січня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (прізвище до реєстрації шлюбу Коваленко) ОСОБА_4 в Мелітопольському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 191376, виданим повторно 14 лютого 2017 року (а.с. 3).

18 квітня 2014 року у сторін по справі народилась дочка ОСОБА_3, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її народження серії І-АМ № 287916 від 23.04.2014 року (а.с. 4).

Дочка сторін ОСОБА_3 проживає разом з матірю ОСОБА_1, що не заперечується відповідачем відповідно до поданої письмової заяви про визнання позову.

Згідно позовної заяви, сімейні стосунки між сторонами по справі не склалися, в звязку з цим з листопада 2014 року вони фактично почали проживати окремо.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та негативно впливати на виховання і розвиток їхньої малолітньої дочки, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 76, 88, 197, 212 - 215, 224, 225 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 28 січня 2014 року в Мелітопольському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 2.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, сплачений судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: