Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2017 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого - судді Верніка В.М.

при секретарі - Українець П.І.,

із участю: - позивача ОСОБА_1,

- відповідача ОСОБА_2,

- представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23.03.2017 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що з відповідачем у справі ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.10.1993 року Станіславчицькою сільською радою Жмеринського району Вінницької області за актовим записом №22. Повідомила, що від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Пояснила, що близько двох років вона разом з відповідачем не проживають та не підтримують сімейних стосунків. Зазначила, що відповідач матеріально не допомагає утримувати дитину, а їй одній матеріально важко його утримувати, оскільки для дитини необхідно купувати продукти харчування та гігієни, одяг, а також інші необхідні речі. Зауважила, що відповідач їздить на заробітки в Польщу, де працює та отримує гарні доходи, але їй невідоме його місце роботи та чи працює він офіційно. Окрім того, у відповідача інших утриманців немає та стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, за станом здоровя він та дитина здорові. Просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 змінила заявлені позовні вимоги та просила стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 800 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Посилаючись на викладені в позові обґрунтування, вказала, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, так як є працездатною особою. Пояснила, що дитині потрібно купувати продукти харчування, одяг, ліки, зошити та канцелярське приладдя. Повідомила, що дитина часто хворіє, оскільки має проблеми з кишечником. Вказала, що не має фактичних підтверджень обставин щодо роботи та отримання доходів відповідачем за кордоном. Зазначила, що не розглядає такий варіант як проживання дитини разом із батьком. Просила задоволити позов.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник підтримали подані до суду напередодні письмове заперечення, згідно яких даний позов відповідач визнав частково, не заперечуючи щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 400 грн. щомісяця, вказавши, він не відмовлявся і не відмовляється допомагати матеріально своїй дочці, але його можливості дуже обмежені, заявлений розмір аліментів для нього є непомірним, оскільки у нього стан здоровя, а також матеріальний та сімейний стан такі, що він неспроможний сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Повідомив, що він є інвалідом третьої групи та кожен рік весною та восени проходить стаціонарне лікування у Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім. Академіка О.І. Ющенка. Так, він знаходився на стаціонарному лікуванні в третьому відділенні вказаної лікарні з: 06.04.2015 року по 15.04.2015 року; 02.10.2015 року по 09.10.2015 року; 13.05.2016 року по 30.05.2016 року, де йому було встановлено діагноз: множинний склероз, ремітуючи-рецидивуючий тип перебігу, фаза загострення, нижній спастичний пара парез, атактичні розлади з вираженим порушенням ходи, порушення функції тазових органів. Пояснив, що після кожного стаціонарного лікування, він ще лікується амбулаторно, проте значного покращення здоровя не настає. За наслідком його стаціонарного лікування в обласній психоневрологічній лікарні в 2016 році в історії хвороби зазначено: в результаті лікування стан покращився незначно, 01.06.2017 року він знову починає стаціонарне лікування. На придбання ліків він змушений витрачати всі свої кошти, оскільки медикаменти, які йому призначаються, коштують дорого, наприклад, вартість двох флаконів солу-медролу та двох флаконів мітоксатрону, які йому були прописані, становить 8443,09 грн. Зазначив, що він отримує пенсію по інвалідності в невеликому розмірі, розмір якої з грудня 2016 року складає 1347 грн, інших доходів у нього немає, так як у звязку з інвалідністю він не може влаштуватися на роботу. Окрім того, у нього немає у власності нерухомого майна та автотранспорту, майнового чи земельного паю. Вказав, що він мешкає разом зі свою матірю - ОСОБА_5 в її будинку, мати також отримує мінімальну пенсію, яка витрачається на придбання ліків, оплату за користування газом, електроенергією, а ще необхідно купувати продукти харчування, тому на всі витрати їх пенсій не вистачає. Зауважив, що посилання позивачки в позовній заяві на те, що він їздить до Польщі на роботу і має заробітки не відповідають дійсності та не можуть братися до уваги, оскільки не підтверджені доказами. Також є неправдивими твердження позивачки про те, що він матеріально не допомагає їй утримувати дитину, так як він в міру своїх можливостей надає допомогу дочці, наприклад, в 2016 році на Великдень він дав дочці 100 доларів та у тому ж році перед новим навчальним роком він з нею поїхав в м.Хмельницький, де придбав ДЛЯ неї зимову куртку, туфлі, мокасини, кеди, кофти. Також зазначив, що не може братися до уваги довідка Станіславчицької сільської ради від 23.03.2017 року, надана суду позивачкою, в якій зазначено що він дочці не надає матеріальної допомоги, так як дана довідка не підписана ні головою ні секретарем сільської ради. Крім цього, в довідці вказаної сільської ради від 12.04.2017 року зазначається, що інформацією про навчання, виховання та матеріальне забезпечення їхньої дочки сільська рада не володіє. Окрім того, в позовній заяві позивачка не вказала про те, що вона працює вчителькою Камяногірської загальноосвітньої школи, її заробітна плата склала в 2017 році за січень, лютий, березень по 5920,50 грн. за кожний місяць і за квітень та травень - по 5587,79 грн. Додатково повідомив, що в теперішній час він ніде не працює, є інвалідом третьої групи, однак, ступінь втрати працездатності йому не встановлювалась, має хворобливий стан здоров'я, в результаті чого витрачає значні кошти на своє лікування. Пояснив, що на облік у центрі зайнятості не ставав та допомогу по безробіттю не отримує, інших неповнолітніх дітей не має, у нього є непрацездатна матір, яка наразі є пенсіонером. Також повідомив, що окрім нього, матір має ще працездатну дочку та чоловіка, з яким не розірвала шлюб, однак останній тривалий час проживає окремо на території Російської Федерації, його точне місце проживання їм невідоме.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Так, з пояснень сторін та з копії свідоцтва про шлюб серії ІІ-АМ №450757 (а.с.4) вбачається, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.10.1993 року Станіславчицькою сільською радою Жмеринського району Вінницької області за актовим записом №22.

Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-АМ №228470 (а.с.5) сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якої позивач просить стягнути аліменти з відповідача.

З копій виписки-епікриз з історії хвороби №5064, виписки з історії хвороби №11404, виписки-епікриз з історії хвороби №4227 (а.с.32-34) вбачається, що відповідач ОСОБА_2 має хворобливий стан здоровя та знаходився на стаціонарному лікуванні в третьому відділенні вказаної лікарні з: 06.04.2015 року по 15.04.2015 року; 02.10.2015 року по 09.10.2015 року; 13.05.2016 року по 30.05.2016 року, де йому було встановлено діагноз: множинний склероз, ремітуючи-рецидивуючий тип перебігу, фаза загострення, нижній спастичний пара парез, атактичні розлади з вираженим порушенням ходи, порушення функції тазових органів.

Згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №573173 від 31.10.2016 року (а.с.35) відповідачу ОСОБА_2 встановлена третя група інвалідності загального захворювання строком до 1 листопада 2017 року.

Згідно довідки Жмеринського обєднаного УПФУ Вінницької області від 19.04.2017 року за №2218/02-3-25 (а.с.39) відповідач ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Жмеринському обєднаному УПФУ Вінницької області, де отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам третьої групи, розмір якої з жовтня по березень склав 7848 грн.

Згідно довідки про доходи від 29.05.2017 року за №459, виданої Відділом освіти Жмеринської РДА (а.с.40) позивач ОСОБА_1 працює вчителем в с.Камяногірка Жмеринського району Вінницької області, її заробітна плата з січня 2017 року по травень 2017 року склала 28937,08 грн.

Відповідно до довідок Виконавчого комітету Станіславчицької сільської ради від 13.04.2017 року за №621, №622 (а.с.43-44) відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, але дійсно не проживає за даною адресою, на протязі останнього часу проживає біля матері пенсіонерки ОСОБА_5, в с.Станіславчик по вул. Набережна, 5, Жмеринського району Вінницької області, також ОСОБА_2 по Станіславчицькій сільській раді земельним паєм не користується.

Згідно довідок виконкому Станіславчицької сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 12.04.2017 року за №615 та №616 (а.с.45-46) відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, та до складу його сімї входять: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дружина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, та інформацією про навчання, виховання та матеріальне забезпечення дітей сільська рада не володіє; довідка за №548 від 23.03.2017 року видана помилково та друкована ОСОБА_1 з її слів.

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються.

При цьому судом враховується часткове визнання відповідачем вказаних позивачем обставин порушення з боку відповідача прав позивача та неповнолітньої доньки на належне утримання останньої, а тому дане оспорюване право підлягає судовому захисту в межах заявлених позовних вимог

Разом з тим, суд вважає, що як заявлений позивачем, так і визнаний відповідачем розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі відповідно 800 грн. та 400 грн. не відповідають принципам розумності та справедливості, а тому в даному конкретному випадку визначає достатнім розмір оспорюваних аліментів в сумі 700 грн. щомісяця, що перевищуючи половину прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини віком від 6 до 18 років забезпечуватиме достатнє утримання останнього з боку відповідача, надання якого є рівним обов'язком обох батьків, надто за відсутності у кожного з них окремо інших неповнолітніх осіб на утриманні, а також не порушуватиме прав відповідача, оскільки вказана сума аліментів перебуває також в межах прожиткового мінімуму працездатних осіб, якою на разі є відповідач, та не перевищуватиме третини мінімальної заробітної плати, відтак визначена судом тверда грошова сума аліментів не обмежуватиме можливості надання ним часткового утримання своїй непрацездатній матері, яка має власний дохід у вигляді державної пенсії, а також може мати додаткове утримання окрім відповідача від іншої своєї повнолітньої дитини, що визначає даний позов достатньо обґрунтованим та доведеним позивачем, відповідаючи матеріальному закону, передусім, наведеним положенням Конвенції про права дитини, що є складовою національного законодавства, передбачає пріоритет судового захисту відповідних прав неповнолітніх осіб, тобто визначення необхідності першочергового забезпечення відповідачем належного та достатнього утримання свого неповнолітнього сина.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 640 грн. судового збору з розрахунку його початкової ставки щодо заявлених вимог майнового характеру на час пред'явлення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.5, 8, 10, 60, 88, 174, 209, 210, 212-214, 367 ЦПК України, ст.180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.3, 27 Конвенції про права дитини, Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року "Про ратифікацію Конвенції про права дитини", суд -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 700 (сімсот) гривень щомісячно, починаючи з 23.03.2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 01.09.2022 року, а також одноразово на користь держави 640 (шістсот сорок) гривень судових витрат із сплати судового збору (рахунок отримувача 0001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106, пункт 1.1.2.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місяця, а саме: з 23.03.2017 року року по 23.04.2017 року, - допустити до негайного виконання.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строків його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.