Справа №469/905/15-ц 29.05.2017 29.05.2017 29.05.2017
Провадження №22-ц/784/1183/17
Справа № 469/905/ 15 -ц
Провадження № 22-ц/784/1183/17 Головуюча першої інстанції - Старчеус О.П.
Категорія-23 Доповідач апеляційного суду: Галущенко О.І
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2017 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Лисенка П.П.

Серебрякової Т.В.

із секретарем - Тищенком Л.С.

з участю:

представників:

відповідача - ОСОБА_3

позивача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

ОСОБА_5 на рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 04.04. 2017 р., постановлене за

позовом

ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Алгей -Агро» ( далі - ТОВ «Алгей -Агро») про розірвання договору оренди земельної ділянки,

встановила:

05.08.2015 р. ОСОБА_5 звернувся з позовом до ТОВ «Алгей -Агро» про розірвання договору оренди земельної ділянки

Позивач зазначав, що 24 березня 2008 р. ним укладено з відповідачем договір оренди належної йому на праві власності земельної ділянки площею 8,86 га., яка знаходиться на території Ташинської сільської ради Березанського району.

Договір зареєстровано 23.06.2008 р.

Договором передбачена сплата орендарем орендної плати у розмірі 1500 грн. у грошовій та натуральній формі до 31 грудня кожного року.

Такий же обов'язок орендаря передбачений ст.. 96 Земельного кодексу України та ст.. 24 Закону України «Про оренду землі».

З 2012 р. відповідач припинив обробіток землі та з 2011 р. припинив виплату орендної плати.

Невиконання цих приписів закону та положень договору оренди, є істотним порушенням умов договору оренди, що у відповідності до вимог ст. 32, 38 Закону та положень ст. 651 ЦК України тягне його розірвання.

Посилаючись на зазначені вимоги закону та наведені обставини позивач просив розірвати договір Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 04.04. 2017 р. ухвалено про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач, не погоджуючись з висновками суду стосовно відсутності підстав для розірвання угоди, ставить питання про скасування рішення і просить ухвалити нове рішення про розірвання договору оренди землі, посилаючись на необгрунтованність висновків суду.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до приписів ст. 32 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірвано на вимогу однієї з сторін договору за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24-25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, передбачених Земельним кодексом України та іншими Законами України.

Зокрема ст.. 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування землею є систематична несплата орендної плати.

Статтею 651 ЦК України передбачені також загальні підстави розірвання цивільно-правової угоди.

Зокрема, ч.2 зазначеної статі передбачає можливість розірвання договору у разі істотного порушення його умов однією з сторін.

Істотним є таке порушення, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

В той же час, відповідно до приписів ст..614 ЦК України відповідальність особи за невиконання зобов'язання настає лише в разі наявності її вини в формі умислу чи необережності., якщо інше не передбачено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 8,86 га у межах території Ташинської сільської ради Березанського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,кадастровий номер 482…:0066 відповідно до державного акту від 14.07.2004 р. (а.с.12).

24 березня 2008 року між позивачем та ТОВ «Алгей-Агро» укладено договір оренди землі

Договір підписаний сторонами та зареєстрований у Березанському реєстраційному окрузі у Державному реєстрі земель 23 червня 2008 року за № 80 (а.с.3 -4).

Пунктом 9 договору визначено форму та розмір орендної плати. Так, орендна плата сплачується у грошовій та натуральній формі за домовленістю сторін, 1500 грн. в рік в грошовому виразі або 2 тони зерна, січки, оранка городу в натуральній формі оплати.

Відповідно до відомостей на видачу сільськогосподарської продукції та виплату грошей ТОВ «Алгей-Агро», орендна плата за 2011 -2012 роки була виплачена позивачу (а.с. 70-74).

Виплата орендної плати за попередні роки та наступний 2013 рік також підтверджується відомістю на виплату грошей від 11.09.2013 р. та бухгалтерською довідкою, виданою ТОВ «Алгей-Агро» ( а. с. 55, 137-139), з яких вбачається, що орендна плата орендодавцю сплачувалася з 2008 року по 2013 рік включно, а починаючи з 2014 року по 2015 рік така виплата не здійснювалася.

При цьому, справжність підпису орендодавця у відомостях про отримання грошей, позивачем не спростована.

В позовній заяві ОСОБА_5 зазначав про систематичну несплату орендної плати відповідачем, але не вказував, конкретно за який рік не виплачувалась орендна плата.

В апеляційній скарзі позивач вказує на те, що відповідач не в повному обсязі виплачував орендну плату в тому числі за 2011 та 2012 роки.

Надаючи пояснення в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, представник позивача також стверджувала, що починаючи з 2013 року орендна плата відповідачем не сплачується.

Відповідач, на обґрунтування причин невиплати орендної плати з 2013 року, вказував на те, що в листопаді 2013 року йому стало відомо про обробіток спірної земельної ділянки іншим суб'єктом господарювання, а саме ТОВ «Адмірал-Агро».

Зазначені обставини були встановлені в ході обстеження земельної ділянки Державною інспекцією сільського господарства Миколаївської області, про що було складено відповідний акт від 08.11.2013 р. та надано письмову відповідь заявнику (а.с. 26-27).

При цьому встановлено, що позивач 10.07.2013 р. уклав договір оренди цієї ж земельної ділянки з іншим орендарем - ТОВ «Адмірал-Агро» і вказаний договір оренди пройшов державну реєстрацію.

З метою захисту порушених прав на користування земельною ділянкою, відповідач ТОВ «Алгей-Агро» звернувся до суду з позовом про скасування державної реєстрації вказаного договору, який постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 19.09.2014 р. задоволено, подвійну державну реєстрацію спірної земельної ділянки скасовано (а.с. 32-38).

Зазначена постанова ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.07.2015 р. залишена без змін (а.с.39- 43).

Згідно з довідками, виданими виконавчим комітетом Ташинської сільської ради від 11.08. 2015 р., 20.10.2015 р. та 14.09.2016 р. відповідач ТОВ «Алгей-Агро» не веде обробіток спірної земельної ділянки, як визнали сторони з червня 2013 року, внаслідок зайняття її іншим орендарем (а.с. 15, 66, 140).

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема в тому числі, розірвання договору. А відповідальність особи, яка порушила зобов'язання, наступає лише за наявності її вини у формі умислу або необережності, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд повно та всебічно дослідив встановлені обставини справи, належно оцінив надані сторонами докази й дійшов правильного висновку про відсутність вини відповідача у порушенні обов'язку щодо сплати орендної плати, оскільки саме винні дії позивача, який передав земельну ділянку у оренду іншій особі, унеможливили обробіток землі відповідачем з 2014 р. та відповідно виконання ним зобов'язань, які витікають з чинного на час виникнення спору договору оренди земельної ділянки.

З врахуванням цих висновків, судом обґрунтовано ухвалено про відсутність підстав для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки та відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не в достатньому розмірі сплачував позивачу орендну плату за період починаючи з 2008 року, підлягають відхиленню, оскільки це виходить за межі позовних вимог, так як позовні вимоги обґрунтовані систематичною невиплатою орендної плати, чого підчас судового розгляду не встановлено.

Водночас вказані обставини можуть бути підставою для звернення до суду з іншими вимогами.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, наведених висновків суду не спростовують, були предметом розгляду в суді першої інстанції, а судом їм надана правильна юридична оцінка.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314 - 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила: Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити, а рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 04.04. 2017 р. - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: О.І. Галущенко

Судді: П.П. Лисенко

Т.В. Серебрякова