Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2017 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що в червні 2015 року відповідач звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до нього (позивача) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, обґрунтовуючи позов тим, що 23.11.2014 року близько 01 год. 00 хв. ним (позивачем) ключами був пошкоджений належний йому автомобіль. За результатами розгляду справи рішенням суду від 09.03.2016 року ОСОБА_2 було відмовлено в задоволенні позову із-за недоведеності. Таким чином, ОСОБА_2 пред'явив до нього завідомо надуманий та безпідставний позов, причиною чого вважає помсту за те, що 22.11.2014 року між ними стався конфлікт, обумовлений протиправними діями щодо самоправного встановлення відеокамери на спільному коридорі без його (ОСОБА_1.) дозволу. Вважає, що відповідач свідомо допустив зловживання правом на судовий захист, подаючи позов до Деснянського суду, чим завдав йому (позивачу) моральної шкоди. У зв'язку з такими діями відповідача було порушено нормальний уклад його (позивача) життя та його родини. Він був змушений витрачати свій час на захист своїх прав та інтересів проти пред'явленого надуманого позову, звертатися до юристів, збирати докази. Після пред'явлення позову він (позивач) весь час перебуває в стресовому стані, були порушені нормальні життєві зв'язки через неможливість продовження активного громадського життя. В цілях захисту своїх прав проти пред'явленого позову, він (позивач) подав до суду заяву про виклик свідком свого сина ОСОБА_3, але внаслідок сильного переживання і нервового потрясіння, обумовленого необхідністю з'явитися до суду, він захворів (був діагнозований гострий інфаркт міокарда і проведена операція), надалі йому була встановлена друга група інвалідності по загальному захворюванню. У зв'язку з хворобою сина він (позивач) втратив душевний спокій, був змушений мобілізувати всі можливі матеріальні ресурси на лікування сина. З метою захисту своїх порушених прав він (позивач) звернувся до суду з даним позовом та просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 70 000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав викладені в позовній заяві обґрунтування та просив задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні, просили врахувати надані ними до справи в письмовому вигляді заперечення, диск з записом з відеокамери. Звернули увагу на основні моменти їх заперечень, а саме, що право на звернення до суду за захистом порушених прав має кожна особа згідно Конституції України та законів України, чим і скористався ОСОБА_2 Допитати в якості свідка свого сина просив сам ОСОБА_1 і син останнього є повнолітньою людиною і в разі заподіяння йому кимось шкоди він (а не його батько) має повне право звертатися до суду за захистом своїх прав. Крім цього, вказали, що у разі, якщо моральна шкода обґрунтовується саме діагнозом ОСОБА_3, який виник після його виклику в якості свідка до суду, то саме він - ОСОБА_3 має бути позивачем, а відповідачем - його батько ОСОБА_1, який і просив суд викликати його в якості свідка. Не наведено позивачем ОСОБА_1 аргументованих обставин про неможливість продовження ним активного громадського життя внаслідок поданої до Деснянського суду позовної заяви, а натомість - до поліції подана заява про злочин родини ОСОБА_1 щодо незаконного проникнення до оселі ОСОБА_2

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що знає сторін по-сусідськи. Взимку 2015 року (грудень) в його квартиру подзвонили з швидкої лікарі, попросили допомогти винести сина позивача до автомобіля швидкої допомоги, він допоміг, і коли були в квартирі позивача, забирали сина останнього (син лежав на полу), позивач сказав, що син грав дві неділі в комп'ютерні ігри. Зазначив, що він проживає нижче поверхом, раніше з квартири позивача був шум, зараз немає. Пару місяців тому він був свідком виклику поліції.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис, суд приходить до того, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в суді та не підлягають задоволенню.

В суді встановлено, що сторони проживають в одному будинку АДРЕСА_1, на шістнадцятому поверсі, є сусідами.

Встановленим та підтвердженим є те, що відповідач по даній справі - ОСОБА_2 влітку 2015 року звертався до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля. За результатами розгляду вказаної справи 09.03.2016 року було постановлено судове рішення, відповідно до якого позов ОСОБА_2 був залишений без задоволення.

Відповідно до вказаного судового рішення під час розгляду справи було встановлено та не заперечувалося сторонами, що 22.11.2014 року між сторонами виник конфлікт з приводу пошкодження відповідачем (ОСОБА_1.) відеокамери спостереження, встановленої на загальному коридорі позивачем (ОСОБА_2.). На наступний день - 23.11.2014 року ОСОБА_2 подав заяву до поліції про виявлення ним пошкодження свого автомобіля, з твердженням, що ці пошкодження зробив ОСОБА_1, оскільки останній після конфлікту, що мав місце 22.11.2014 року, ходив біля його автомобіля на парковці біля будинку. Пошкодження на автомобілі були зафіксовані слідчим, була визначена вартість збитків спеціалістами, але в задоволенні позову ОСОБА_2 суд відмовив у зв'язку з тим, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження твердження позивача, що саме відповідач - ОСОБА_1 наніс пошкодження його автомобілю.

ОСОБА_1 по даній справі, що розглядається, обґрунтував свої позовні вимоги про відшкодування на його користь з ОСОБА_2 моральної шкоди тим, що звернення останнього до Деснянського суду міста Києва з позовом до нього - ОСОБА_1, з урахуванням того, що в задоволенні його позову було відмовлено, є обставиною, що свідчить про заподіяння йому - ОСОБА_1 моральної шкоди.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Статтями 11, 12, 15, 16 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій, що не передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Викладені вище обґрунтування позовних вимог та вимоги законодавства свідчать про відсутність підстав для відшкодування на користь позивача з відповідача моральної шкоди. Звернення до суду ОСОБА_2 з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження його автомобіля, є правом останнього і ніхто не може заборонити жодній людині використовувати свої права у визначений законом спосіб.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що той факт, що в задоволенні позову було відмовлено (відмова у зв'язку з не доведенням що саме ОСОБА_1 наніс пошкодження автомобілю ОСОБА_2.), не є підставою для відшкодування ОСОБА_2 ОСОБА_1 моральної шкоди.

Безпідставним та недоведеним є посилання ОСОБА_1, як на підставу заподіяння йому моральної шкоди, на те, що в результаті звернення ОСОБА_2 до Деснянського районного суду міста Києва з вказаним вище позовом, його (ОСОБА_1.) син - ОСОБА_3, 1990 року народження, якого він же (ОСОБА_1.) просив викликати до суду свідком, та який внаслідок сильного переживання і нервового потрясіння обумовленого необхідністю з'явитися до суду - захворів, у нього був діагнозтований гострий інфаркт міокарда і проведена операція, а надалі була встановлена 2 група інвалідності по загальному захворюванню.

За результатами розгляду справи встановлено та підтверджено наданими документами - листом Деснянського УП ГУНП у місті Києві, записом камери відеоспостереження, що між сторонами та між ОСОБА_1, його дружиною з іншими сусідами напружені стосунки, тривалий час конфліктні ситуації, постійні виклики поліції.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 12, 15, 16, 23, 1167 ЦК України, ст.ст.60, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: