Єдиний унікальний номер 725/1660/17
Номер провадження 2-о/725/33/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2017 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Верешко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники в порядку ст. 109 СК України звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу.

Посилались на те, що 30.12.2011 року між ними укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що вчинено відповідний актовий запис №2394.

Під час шлюбу у них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказували на те, сімейне життя у них не склалося й відповідно шлюбні відносини фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть, у звязку з чим вважають, що збереження сім`ї та досягнення примирення є неможливе та суперечить їх інтересам й відповідно наміру продовжувати подружні відносини вони не мають.

У звязку з наведеним, просили розірвати шлюб між ними.

В судове засідання заявники не зявились, від них до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримали та просили заяву задовольнити.

Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що остання обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 30 грудня 2011 року між заявниками було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №2394 (а/с 6).

Під час даного шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а/с 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

У відповідності до змісту п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. При розірванні шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подачі заяви, якщо її не відкликано хоча б одним із подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи, між заявниками досягнуто згоди щодо місця проживання дитини, що підтверджується копією відповідного договору , укладеного між сторонами від 10.04.2017 року (а/с 20).

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Заявники звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу 13.04.2017 року та на час розгляду справи із заявами про відкликання заяви в порядку ч. 4 ст. 109 СК України до суду не звертались.

За таких обставин, зважаючи на подану спільну заяву про розірвання шлюбу, наявність договору про проживання неповнолітньої дитини з одним із подружжя, суд вважає, що подальше збереження сімї сторін є неможливим та таким що буде суперечити інтересам кожного з подружжя, а тому шлюб підлягає розірванню.

Таким чином, позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 109, 112, 114, 161 СК України, ст.ст.3, 10, 11, 58, 60, 64, 88, 174, 212-215, 218, 224-233, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, зареєстрований 30 грудня 2011 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №2394 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище «Максимяк».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Н. В. Піхало