ЄУН № 389/1078/17
Провадження № 2/389/399/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Берднікової Г.В.

при секретарі Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знамянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути борг в сумі 10 000 грн. 00 коп. та судові витрати.

Вимоги обґрунтував тим, що 12 квітня 2016 року відповідач взяла у нього в борг 10 000,00 грн. та зобовязалась повернути їх до 12 травня 2016 року, про що власноруч написала розписку. Проте, у вказаний строк остання борг йому не повернула і наразі в добровільному порядку взяті на себе зобовязання виконувати відмовляється, тож він вимушений звернутися з даним позовом до суду.

Позивач та його представник у судове засідання не зявились. При цьому, представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить розглядати справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання також не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідолялася належним чином, надала заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі і просить розглядати справу за своєї відсутності.

Третя особа у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 квітня 2016 року ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 10 000,00 грн. та зобовязалась повернути їх 12 травня 2016 року. На підтвердження вказаного факту ОСОБА_2 складено відповідну розписку, яку засвідчено власним підписом. Оригінал розписки знаходиться в матеріалах даної справи. Відповідач у своїй письмовій заяві, визнаючи позовні вимоги позивача, не заперечувала факту передання їй в борг грошових коштів в сумі 10000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Такий правовий висновок міститься в ухвалі Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63 цс 13.

Боргова розписка написана ОСОБА_2 відповідає вимогам закону і породжує правові наслідки, які наступають внаслідок невиконання договору позики та умов, визначених у змісті розписки.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами 12 квітня 2016 року було укладено договір позики, за яким відповідач взяла у позивача в борг грошові кошти в сумі 10 000 грн. та зобовязалася їх повернути до 12 травня 2016 року, проте до цього часту взяті на себе зобовязання не виконала, а тому борг має бути стягнутий у судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3,10,11,58,59,60,88,213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у сумі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через даний суд до Апеляційного суду Кіровоградської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В. Берднікова