Справа № 428/3600/17
02 червня 2017 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді Бароніна Д.Б.,
за участю секретаря Бондаренко І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, третя особа Сєвєродонецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у Луганській області, -
ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Позивач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило.
Представник третьої особи в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає можливим слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Відповідно до копії свідоцтва про народження Серії 1-ЕД № 212187 від 21.08.2002 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області ОСОБА_3 народився 13.08.2002 року, батьком записаний ОСОБА_2, матір'ю ОСОБА_1.
Згідно із постановою судді Сєвєродонецького місцевого суду Луганської області від 17.04.2003 року по справі № 2-3703/03, судом було постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.04.2003 року і до повноліття дитини.
Відповідно до ч. 4 ст. 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору судом.
З огляду на викладене, суд вважає неможливим задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини, оскільки спір щодо вказаної суми заборгованості відсутній, а отже вказана норма Закону у даному випадку не може бути застосована.
Окрім того, стягнення вказаної заборгованості по аліментам призведе до подвійного стягнення суми аліментів, тобто відповідач буде змушений сплатити вказану суму аліментів в рамках первісного виконавчого провадження про стягнення аліментів, а також в рамках виконавчого провадження згідно із цим рішенням, що не відповідає принципам розумності та справедливості судового розгляду.
Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р. передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Суд дійшов висновку про наявність вини відповідача у простроченні по сплаті аліментів, так як з довідки Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ від 10.04.2017 року № 5614 було встановлено, що відповідачу відомо про його обовязок сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина і він частково сплачував відповідні суми аліментів у спірному періоді. Доказів наявності поважних причин несплати аліментів у спірному періоді відповідачем до суду не надано.
Аналізуючи вищенаведене, враховуючи наявність заборгованості у відповідача по сплаті аліментів в період з 01.08.2013 року по 01.04.2017 року та наявність вини відповідача у виникненні цієї заборгованості суд дійшов висновку про наявність у одержувача аліментів ОСОБА_1 права на стягнення неустойки.
Суду наданий розрахунок суми неустойки (пені) за заборгованість по аліментам та суми позову станом на 01.04.2017 року за період з 01.08.2013 року по 01.04.2017 року, який відповідає правовим позиціям Верховного Суду України щодо порядку проведення такого розрахунку та з яким суд погоджується, у звязку із чим з відповідача слід стягнути на користь позивача пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 9681 грн. 27 коп.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88, 212-215, 224, 225 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, третя особа Сєвєродонецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у Луганській області задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 01.08.2013 року по 01.04.2017 року в сумі 9681 (девять тисяч шістсот вісімдесят одна) грн. 27 коп.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 151 (сто пятдесят одна) грн. 42 коп.
Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Д. Б. Баронін