Єдиний унікальний номер 243/3084/17 Номер провадження 22-ц/775/884/2017
Суддя доповідач Никифоряк Л.П
Головуючий у 1 інстанції Мірошниченко Л.Є.
_____________________________________________________________________________
Ухвала

Іменем України

31 травня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Никифоряка Л.П.,

суддів: Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

за участі секретаря судового засідання Молдованова Д.В.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення індексації заборгованості по заробітній платі, в якій подано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2017 року ,-

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Фонду державного майна України /далі Фонд/ з вимогою про стягнення індексації заборгованості по заробітній платі в розмірі 50398,37грн., підстави для сплати якої вбачав в існуванні заборгованості Відкритого акціонерного товариства «Содовий завод» /далі Товариство/ по заробітній платі. Обґрунтовував позовні вимоги тим, що Товариство, яке визнано банкрутом являється державним підприємством, з огляду на що, субсидіарна відповідальність покладається на Фонд державного майна України.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2017 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просив рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, через порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Вважав що поновлення його порушеного права на заробітну плату, яке гарантоване Конституцією України, можливе тільки за рахунок держави, шляхом стягнення з Фонду сум індексації.

Заслухавши доповідача, за відсутності позивача, який в письмовій заяві на адресу суду просив здійснити апеляційний розгляд його скарги без нього, також за відсутності відповідача, повідомленого про час та місце судового розгляду належним чином про що свідчить наявна в матеріалах справи телефонограма, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що скаргу слід відхилити з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 працював у Товаристві начальником дільниці КВП з 16 серпня 1966 року по 09 липня 2003 року і Товариство не здійснило виплату всіх належних працівнику сум. Також не виконується рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 28 лютого 2017 року та залишається не сплаченою заборгованість в розмірі 50398,37грн.

Суд відмовляючи в позові вважав, що Товариство є юридичною особою та Фонд не має нести субсидіарну відповідальність за дії Товариства, оскільки держава не відповідає за зобов'язаннями юридичних осіб самостійних суб'єктів господарювання.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та правильно застосував норми матеріального права.

Заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 28 лютого 2017 року з Товариства на користь позивача стягнуто заборгованість у сумі 50398,37грн.

Виходячи з аналізу процесуальних норм права, преюдиційність фактів, які відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб'єктивними /ті самі особи/ і об'єктивними /предмет спору, предмет доказування/ межами, за якими сторони чи інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники, не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судом в рішенні у такій справі факти і правовідносини.

Отже, підтверджуються обставини щодо порушення Товариством строків виплати заробітної плати працівнику ОСОБА_1, оскільки наведені обставини встановлені в рішенні суду яке набрало законної сили.

Вимоги до Фонду позивач пов'язував із наявністю невиконаного рішення суду та тим, що Товариство знаходилось у Держаній власності, та саме Держава повинна нести субсидіарну відповідальність.

За приписами частини 1 статті 176 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи (ч. 1 ст. 619 ЦК України).

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Згідно обставин справи, боржник Товариство не являлося державним підприємством, а діяло у формі акціонерного товариства, яке самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном /ч. 2 ст. 152 ЦК України/, що виключає обов'язок Держави в особі Фонду Державного майна України нести разом з Товариством додаткову (субсидіарну) відповідальність.

Отже, вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню та положення частини 2 статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» на які заявник апеляційної скарги посилається як на підставу своїх вимог до спірних правовідносин не застосовуються.

Апеляційна скарга за своєю суттю є ідентичною тому що було викладено в позовній заяві, та доводи апеляційної скарги не спростовують фактичних обставин справи, встановлених судом і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає встановленим у справі фактичним обставинам, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, та відсутні підстави для скасування рішення суду.

Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 10 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: