Справа № 761/625/17
Провадження № 2/761/3164/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Малинников О.Ф., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк» Фінанси та Кредит», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування виплат фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» В.С. Вавлендюк, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Наталія Вікторівна Партоленко про визнання кредитного договору та іпотечного договору недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк» Фінанси та Кредит», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування виплат фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» В.С. Вавлендюк, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Наталія Вікторівна Партоленко про визнання кредитного договору та іпотечного договору недійсними

Згідно із ст. 107 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до ч.1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил територіальної підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ.

Із позовної заяви вбачається, що предметом спірних правовідносин є майнові права та обов'язки, викладені в договорах кредиту від 26.06.2007 року, іпотеки від 26.06.2007 року щодо квартири АДРЕСА_1, тобто за межами територіальності Шевченківського району м. Києва.

В пункті 4 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що правила статті 114 ЦПК про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Наприклад, це позови про визнання правочину з нерухомістю недійсним (п.42 Постанови № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ»).

Таким чином, судом встановлено, що дана цивільна справа в частині позовних вимог щодо визнання недійсним договору іпотеки непідсудна Шевченківському районному суду м. Києва. З урахуванням вищевикладеного позивачам необхідно уточнити позовні вимоги, які підлягають розгляду в даному суді.

До того ж, при визнанні правочину недійсним можуть бути застосовані наслідки недійсності даного правочину (рестетуція). Так як предметом кредитного договору є грошові кошти, а предметом договору іпотеки - нерухоме майно, яке має певну вартість, тому суддя вважає, позовні вимоги позивача такими, що мають майновий характер, а отже необхідно сплачувати судовий збір відповідно до Закону України "Про судовий збір" виходячи зі ставок, які передбачені за подання до суду позовних заяв майновог о характеру.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивачу необхідно сплатити судовий збір відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме за подання заяви майнового характеру.

Згідно ст.121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк» Фінанси та Кредит», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування виплат фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» В.С. Вавлендюк, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Наталія Вікторівна Партоленко про визнання кредитного договору та іпотечного договору недійсними - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

Якщо у встановлений термін зазначені вимоги не будуть виконані позовна заява буде вважатися неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ О.Ф. Малинников