Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1432/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Левка Т.Ю.,

секретар судового засідання Роман К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Виноградівського району про визнання права власності на будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 сільської ради Виноградівського району про визнання права власності на будинок в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовано тим, що 24.04.1977 року помер батько позивачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі на 1/2 частину жилого будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по вулиці Тисівська, 6 в селі Тросник, Виноградівського району Закарпатської області, який був побудований 1982-1985 роках за час спільного подружнього життя з 02.01.1962 року з дружиною ОСОБА_4. Від їх шлюбу народилося двоє дітей: донька ОСОБА_1 та ОСОБА_5, прізвища яких змінені після одруження. Спадщину за ОСОБА_3 прийняли його спадкоємці за законом дружина та двоє дітей, в порядку передбаченому ст. 549 Цивільного кодексу України 1963 року, але юридично не оформили свої частки в спадковій половині будинку, через відсутність правовстановлюючого документу на будинок. 24.01.2005 року померла мати позивачки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка залишила заповіт посвідчений ОСОБА_2 сільською радою 22.01.2002 року, яким все своє майно, належне їй на день смерті, заповіла своїй дочці ОСОБА_5. Сестра позивачки ОСОБА_5 прийняла спадщину за матір'ю ОСОБА_4, оскільки проживала разом з нею на момент її смерті, але юридично не оформила спадщину, оскільки 04.08.2005 року померла. Після смерті спадкодавця - ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне їй майно - 5/6 частин жилого будинку з надвірними спорудами, що знаходяться по вулиці Тисівська, № 6 в селі Тросник, Виноградівського району Закарпатської області. Позивачка звернулася для оформлення спадщини за ОСОБА_5 до Виноградівської державної нотаріальної контори і отримала відмову за №449/01-16 від 15.11.2016 року, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок.

За таких обставин позивачка змушена звернутись до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадщину.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, згідно поданої до суду заяви просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задовільнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Виноградівського району належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання також не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлений позов визнає повністю та не заперечує про ти його задоволення.

Дослідивши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивачка в своїй позовній заяві, відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом.

В судовому засіданні належними доказами встановлено наступне.

24.04.1977 року помер батько позивачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть від 11.05.2017 року.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі на 1/2 частину жилого будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по вулиці Тисівська, 6 в селі Тросник, Виноградівського району, Закарпатської області, який був побудований 1982-1985 роках за час спільного подружнього життя з 02.01.1962 року з дружиною ОСОБА_4.

Від їх шлюбу народилося двоє дітей: донька ОСОБА_1 та ОСОБА_5, прізвища яких змінені після одруження.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2003 р., якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Тому спадкування вказаної спадщини відбувалось за нормами права, які діяли на той час, а саме ст. 549 ЦК Української РСР в редакції Кодексу 1963 року. Відповідно до цієї норми права діями, що свідчили про прийняття спадщини визнавались, якщо спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадщину за ОСОБА_3 прийняли його спадкоємці за законом дружина та двоє дітей, в порядку передбаченому ст. 549 Цивільного кодексу України 1963 року, але юридично не оформили свої частки в спадковій половині будинку, через відсутність правовстановлюючого документу на будинок.

Таким чином, після смерті батька позивачці належала 1/6 частка будинку, матері ОСОБА_6 - 4/6, і сестрі ОСОБА_5 - 1/6.

24 січня 2005 року померла мати позивачки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою Виноградівського РАГСу від 25.01.2005 року №4. Остання залишила заповіт посвідчений ОСОБА_2 сільською радою 22.01.2002 року, яким все своє майно, належне їй на день смерті, заповіла своїй дочці ОСОБА_5.

Сестра позивачки ОСОБА_5 прийняли спадщину за матір'ю ОСОБА_4, у порядку, передбаченому ч. 3 ст.1268 Цивільного кодексу України 2003 року, оскільки проживала разом з матір'ю на момент її смерті, що підтверджується довідками ОСОБА_2 сільської ради від 28.03.2017 року №346 та №347, але не оформила спадщину.

ОСОБА_5 (дівоче Любка) ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, померла 04 серпня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті спадкодавця - ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне їй майно - 5/6 частин жилого будинку з надвірними спорудами, що знаходяться по вулиці Тисівська, №6 в селі Тросник Виноградівського району Закарпатської області.

Згідно ч. 3 ст.1268 Цивільного кодексу України 2003 року спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради від 05.01.2017 року №02-10/8 позивачка поховала свою сестру ОСОБА_5, а після її смерті здійснює догляд за дворогосподарством в с.Тросник, вул.Тисівська 6, тому у відповідності до положень ч. 3 ст.1268 Цивільного кодексу України 2003 року, вважається такою, що прийняла спадщину.

Витягами з Спадкового реєстру виданими 23.12.2016 року за № 46287811 та №46287860 підтверджується, що ОСОБА_5, заповітів і спадкових договорів не залишала, а після її смерті з 2005 по 2016 рік за спадщиною ніхто не звертався.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом за батьком ОСОБА_8 на 1/6 частину спадкового будинку та спадкоємцем другої черги за законом за сетрою ОСОБА_9 на 5/6 частин будинку.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз'яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

У зв'язку з необхідністю отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачка звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, однак отримала відмову за №449/01-16 від 15.11.2016 року в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок.

Відповідно до п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Згідно із правилами, встановленими п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженими Наказом Мін'юсту від 22.02.2012 року N 296/5, для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно довідки Виноградівського БТІ від 30.03.2017 року №50 вбачається, що згідно архівних даних станом на 01.01.2013 року правовстановлюючі документи на даний будинок відсутні.

Вартість будинку з надвірними спорудами згідно Довідки ТОВ «ЕКСПЕРТНО-ОЦІНОЧНА КОМПАНІЯ «ОЦІНКА ЕКСПЕРТ-ІНФОРМ» від 20.02.2017 року складає 90480,00 грн., і рахується за померлою ОСОБА_4, на яку оформлений будівельний паспорт на даний будинок: - Дозвіл на здійснення будівельних робіт на ім'я ОСОБА_4, Акт про відведення земельної ділянки від 21.02.1982 року, План забудови земельної ділянки, а також довідкою ОСОБА_2 сільради від 28.03.2017 року №348.

Разом з тим у спадкодавця був відсутній правовстановлюючий документ на будинок, оскільки відповідно до положень Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали державній реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Оскільки спадкодавці ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 при житті не оформили документи про право власності на будинок, то, відповідно, позивачка без правовстанолюючих документів не може юридично оформити право власності на спадкове майно в нотаріальній конторі, яке фактично перейшло у її володіння і користування, що підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради від 05.01.2017 року №07-10/8.

Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих позивачкою доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 525, 527, 534, 541, 542, 548, 549 ЦК УРСР в ред. від 18.07.1963 року, ст. 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 169, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, право власності в цілому на житловий будинок, загальною корисною площею 75,4 кв.м., житловою 58,8 кв.м. з надвірними спорудами, що знаходиться по вулиці Тисівська № 6, в селі Тросник, Виноградівського району Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_10