Справа № 186/545/17
Провадження номер № 2/0186/301/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої - судді Янжули С. А.

при секретарі - Лиман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Першотравенську Дніпропетровської області про стягнення компенсації щомісячної страхової виплати та недоплаченої одноразової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Першотравенську Дніпропетровської області про стягнення компенсації щомісячної страхової виплати та недоплаченої одноразової допомоги.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що працюючи у філії шахта «Дніпровська» ВАТ "Павлоградвугілля", отримав виробничу травму, про що було складено відповідний акт Н-1 за № 5 від 20 січня 2005 року.

Після огляду на МСЕК 05 жовтня 2009 року і встановлення первинно стійкої втрати професійної працездатності - 5 % з 08 вересня 2009 року, звернувся до відповідача про призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати.

Робочим органом відповідача було витребувано з ВСП шахта «Дніпровська» ВАТ "Павлоградвугілля" довідку про його заробітну плату (дохід) за 6 місяців до настання страхового випадку: липень 2004 року - грудень 2004 року, з розрахунку середнього розміру заробітної плати в календарних днях.

Не погодившись з позицією відповідача стосовно середньої заробітної плати, він звернувся до суду, і, рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2016 року, з урахуванням додаткового рішення від 31 травня 2016 року та ухвали від 18 листопада 2016 року (справа № 186/749/14-ц), було зобов'язано відповідача провести призначення та перерахунок страхової виплати позивачу із розрахунку середньої заробітної плати в розмірі 4 776,11 гривень.

Постановою від 12 жовтня 2016 року № 0415/5827/5827/31 відповідач провів донарахування щомісячних виплат за: вересень 2009 року в розмірі 7,34 грн., жовтень 2009 року - 9,58 грн., листопад 2009 року - 9,58 грн., грудень 2009 року - 9,58 грн. та січень 2010 року - 7,42 грн. і дана недоплата по щомісячній страховій виплаті була сплачена в листопаді 2016 року.

Між ним та відповідачем виник спір з приводу здійснення компенсації страхового відшкодування (недоплаченої частини щомісячної виплати з вини відповідача) за період з вересня 2009 року по листопад 2016 року та доплата одноразової допомоги, в звязку зі зміною середньої заробітної плати з 4 584,47 грн. на 4 776,11 грн.

Проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати регулювалося ст. 34 Закону України «Про оплату праці», Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050 (в редакції від 16 січня 2003 року) та Порядком № 159, зі змінами і доповненнями.

Дія зазначених нормативних актів поширювалася на установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовувалася у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи) та стосувалася усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру ( пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Строки виплати заробітної плати, соціальних виплат регулюються, зокрема, ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 40 Закону від 23 вересня 1999 року № 1105 XIV. Системний аналіз ст. 34 Закону України «Про оплату праці», положень Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050 - III. ст. 115 КЗпП України, ст. 40 Закону 23 вересня 1999 року № 1105 XIV та Порядку № 159 дає підстави для висновку, що основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення власником встановлених строків виплати нарахованих доходів (зокрема, заробітної плати, пенсії, соціальної виплати, страхових виплат). При цьому, компенсація за порушення строків виплати нарахованого доходу проводиться незалежно від вини органу, що здійснює відповідні витати та незалежно від порядку і підстав нарахування цього доходу чи його частини самим підприємством добровільно чи на виконання судового рішення, оскільки ці нормативні акти не містять будь-якого виключення.

Згідно із п. 5, 7 Порядку № 159 сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць та проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати.

Аналогічні положення щодо обов'язку Фонду здійснювати компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати страхових сум містяться і у п. 1. 17 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду від 27 квітня 2007 року № 24 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 червня 2007 року за № 715/13982, відповідно до якого така компенсація проводиться відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ і Порядку № 159.

Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105 визначає правову основу, економічні механізми та організаційну структуру загального обов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві.

Так, згідно із ст. 21 цього Закону (1105) в разі настання страхового випадку Фонд зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі смерті, виплачуючи йому або особам, що перебували на його утриманні, зокрема, щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної вттрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого.

Законодавцем обов'язок відшкодування шкоди, заподіяної працівникові, покладений в повному обсязі на Фонд.

Згідно статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Коефіцієнт інфляції з жовтня 2009 року по листопад 2016 року становить - 2. 5332. Компенсація за вересень 2009 року - жовтень 2016 року: (2.5332 х 100 - 100):100 х 7.34 = 11.25.

Компенсація за жовтень 2009 року - жовтень 2016 року: (2.5106 х100-100):100х 9.58 = 14.47.

Компенсація за листопад 2009 року - жовтень 2016 року: (2.4833 х 100 -100):100 х 9.58 = 14.21.

Компенсація за грудень 2009 року - жовтень 2016 року: (2.4612х100-100):100 х 9.58 = 14.00.

Компенсація за грудень 2009 року - жовтень 2016 року: (2.4177х100-100):100 х 7.42 = 10.52.

Всього: 11.25 + 14.47 + 14. 21 +14.00 + 10.52 = 64,45 гривень.

Недоплачена одноразова допомога:

Постановою від 28 жовтня 2009 року № 0415/5827/5827/2 Фонду було нараховано та сплачено 21776,23 гривні.

Враховуючи середню заробітну плату встановлену за рішенням суду - 4 776,11 гривень, одноразова допомога при 5% втрати працездатності становить 4 776.11 x 5 = 23 881, 55 гривень.

Недоплата: 23 880,55 - 21 776,23 = 2 104,32 гривень.

Просить суд стягнути з відповідача на його користь компенсацію в розмірі 64,45 гривень та недоплачену одноразову допомогу в сумі 2 104,32 гривні, а всього - 2 168,77 гривень; всі витрати по веденню справи в суді покласти на відповідача.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали і просять суд їх задовільнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність та свої заперечення проти позову, в яких зазначила, що ОСОБА_2 Фонду при виконання своїх функцій і обовязків керується Законом України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від 28 грудня 2014 року.

У відповідності до вищевказаного Закону у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування зобовязаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоровя, зокрема, шляхом виплат потерпілим щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого.

Згідно ч. 1 ст. 42 Закону, сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоровя.

ОСОБА_1 на обліку в відділенні виконавчої дирекції ФССНВУ в м. Пешотравенську знаходиться з 28 жовтня 2009 року та отримує страхові виплати згідно діючого законодавства.

Після винесення додаткового рішення Першотравенським міським судом та ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області (справа № 186/749/14-ц) позивачу було перераховано та донараховано щомісячні страхові виплати у сумі 43 гривні 50 копійок за період з вересня 2009 року по січень 2010 року включно, так як позивач з 03 березня 2010 року отримує страхові виплати у звязку з реєстрацією нового страхового випадку (профзахворювання).

При розрахунку недоплаченої одноразової страхової виплати представником позивача була допущенна помилка, так як під час розрахунку ним не було враховано встановленого ступеня вини ОСОБА_1 у розмірі 5%, яка йому бала встановлена на засіданні комісії з питань охорони праці підприємств щодо прийняття рішення про відсоток зменшення розміру одноразової допомоги потерпілому (виписка з протоколу додається).

Так, відповідно до абз. З п. 2 ст. 42 Закону Якщо комісією з розслідування нещасного випадку встановлено, що ушкодження здоров'я настало не лише з вини роботодавця, а й внаслідок порушення потерпілим нормативних актів про охорону праці, розмір одноразової допомоги зменшується на підставі висновку цієї комісії, але не більш як на 50 відсотків"

Таким чином, доплата по одноразовій виплаті має становити:

4 776,11 х 5 = 23 880,55 гривень

23 880,55 - 5% (ступінь вини) = 22 686,52 гривень

22 686,52 - 21 776,23 = 910,29 гривень - недоплата.

В частині позовних вимог щодо стягнення компенсації щомісячної страхової виплати, вони з позицією позивача не згодні, так як згідно до п. З "Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" затвердженого постановою КМУ від 21 лютого 2001 року N 159 Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати:

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати (допомога сім'ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Враховуючи те, що одноразова страхова виплата не має постійного характеру щомісячного грошового забезпечення, а є одноразовою, то вона компенсації не підлягає.

Також, при винесенні рішення просить суд врахувати, що компенсація по щомісячній страховій виплаті сплачена добровільно 23 травня 2017 року, в сумі 51,91 гривень (копію платіжного доручення та розрахунок компенсації додають).

Просить в задоволенні позову відмовити.

29 травня 2017 року позивач надав суду свій відгук на заперечення відповідача, в яких зазначив, що в позовній заяві йде мова про стягнення компенсації саме за несвоєчасну та не в повному обсязі відшкодування йому шкоди з вини відповідача і згідно чинного законодавства, саме на недоплачені суми (виплати) проведено нарахування (розрахунок) компенсації і її розмір становить - 64,45 гривень.

Що стосується розміру недоплаченої йому одноразової допомоги, то враховуючи 5% його вини, недоплачена одноразова допомога, з урахуванням середньої заробітної плати, встановленої судовим рішенням, буде становити: 4 776,11 х 5 = 23 880,55 гривень - загальна сума одноразової допомоги;

23 880,55 - 21 776,23 = 2 104,32 гривень - загальна сума недоплати одноразової допомоги;

2 104,32 - (2 104,32 х 5 : 100) = 2 104,32 - 105,22 = 1 999,10 гривень - недоплата одноразової допомоги, з урахуванням 5% його вини.

Таким чином, враховуючи 5% його вини, недоплачена одноразова допомога, в зв'язку з стійкою втратою працездатності становить - 1 999,10 гривень, а загальна сума, що підлягає стягненню: 1 999,10 + 64,45 = 2 063,55 гривень.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст.34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105 XIV, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Сума щомісячної страхової виплати не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. У разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, Фонд соціального страхування від нещасних випадків проводить одноразову страхову виплату потерпілому, сума якої визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток втрати потерпілим професійної працездатності, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду.

Строки виплати заробітної плати, соціальних виплат регулюються ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105 XIV.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду соціального страхування від нещасних випадків своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці", відповідно до якої компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Порядок розрахунку суми компенсації визначено п. 4 "Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 ( зі змінами та доповненнями від 09 серпня 2001 року №958 та від 31 березня 2003 року №430).

Втрату частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їхньої виплати громадянам компенсують у разі затримання виплати доходів на один і більше календарних місяців, відповідно до вказаного Порядку.

Компенсацію обчислюють як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення компенсації.

Індекс споживчих цін для визначення розміру компенсації обчислюють множенням місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому, до розрахунку не включається лише індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід.

Компенсацію нараховують і виплачують у тому самому місяці, в якому виплачують заборгованість.

Стаття 3 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати від 19 жовтня 2000 року № 2050-III передбачає, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Індекси дефляції до розрахунку не включаються, так як при дефляції загальний рівень цін знижується і це є протилежністю інфляції, а вказаним законом передбачено застосування саме індексу інфляції в період невиплати доходу.

Дія зазначених нормативних актів поширювалася на установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовувалася у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи) та стосувалася усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру ( пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення власником встановлених строків виплати нарахованих доходів (зокрема, заробітної плати, пенсії, соціальної виплати, страхових виплат). При цьому, компенсація за порушення строків виплати нарахованого доходу проводиться незалежно від вини органу, що здійснює відповідні витати та незалежно від порядку і підстав нарахування цього доходу чи його частини самим підприємством добровільно чи на виконання судового рішення, оскільки ці нормативні акти не містять будь-якого виключення.

Згідно із п. 5, 7 Порядку № 159 сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць та проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати.

Аналогічні положення щодо обов'язку Фонду здійснювати компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати страхових сум містяться і у п. 1. 17 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду від 27 квітня 2007 року № 24 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 червня 2007 року за № 715/13982, відповідно до якого така компенсація проводиться відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ і Порядку № 159.

Закон України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» визначає правову основу, економічні механізми та організаційну структуру загального обов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві.

Так, згідно із ст. 21 цього Закону в разі настання страхового випадку Фонд зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі смерті, виплачуючи йому або особам, що перебували на його утриманні, зокрема, щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого.

Згідно абз.3 ч.2 ст.34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності», що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, якщо комісією з розслідування нещасного випадку встановлено, що ушкодження здоров'я настало не тільки з вини роботодавця, а й внаслідок порушення потерпілим нормативних актів про охорону праці, розмір одноразової допомоги зменшується на підставі висновку цієї комісії, але не більш як на 50 відсотків.

Матеріалами справи встановлено, що позивач, працюючи на ш."Дніпровська" ВАТ "Павлоградвугілля" отримав виробничу травму, про що складено акт форми Н-1 №5 від 20 січня 2005 року.

За висновком МСЕК від 05 жовтня 2009 року позивачу було встановлено первинно 5% втрати професійної працездатності з 08 вересня 2009 року.

Робочим органом ВВД ФССНВУ в м.Першотравенську було витребувано з ВСП шахта «Дніпровська» ВАТ "Павлоградвугілля" довідку про заробітну плату (дохід) позивача за 6 місяців до настання страхового випадку: липень 2004 року - грудень 2004 року, з розрахунку середнього розміру заробітної плати в календарних днях.

Відповідно до постанов відділення від 28 жовтня 2009 року №0415/5827/5827/2 та №0415/5827/5827/3 позивачу призначено одноразову допомогу та щомісячні страхові виплати, виходячи з відкоригованого розміру середньої заробітної плати - 4 584,47 гривень.

Призначено одноразову допомогу в разі стійкої втрати працездатності в сумі 21 776,23 гривень.

Не погодившись з позицією відповідача стосовно розміру середньої заробітної плати, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2016 року, з урахуванням додаткового рішення суду від 31 травня 2016 року та ухвали суду від 18 листопада 2016 року (справа № 186/749/14-ц), було зобов'язано відповідача провести призначення та перерахунок страхової виплати позивачу із розрахунку середньої заробітної плати в розмірі 4 776,11 гривень.

Постановою від 12 жовтня 2016 року № 0415/5827/5827/31 відповідач провів донарахування щомісячних виплат позивачу за: вересень 2009 року в розмірі 7,34 грн., жовтень 2009 року - 9,58 грн., листопад 2009 року - 9,58 грн., грудень 2009 року - 9,58 грн. та січень 2010 року - 7,42 грн. і дана недоплата по щомісячній страховій виплаті була сплачена в жовтні 2016 року. З 03 березня 2010 року позивач отримує страхові виплати у зв'язку з реєстрацією нового страхового випадку (профзахворювання).

Постановою Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №9 було внесено зміни та доповнення до постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", а саме абз.2 п.23, згідно яких якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхових виплат, з вини Фонду своєчасно не визначено та не виплачено суму страхової виплати, вона виплачується без обмеження будь-яким строком та підлягає коригуванню у зв'язку зі зростанням цін на споживчі товари й послуги у порядку, встановленому ст.34 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року №108/95-ВР.

Приріст індексів інфляції за період вересень, жовтень 2009 року - вересень 2016 року - 122,24, сума виплачена в жовтні 2016 року - 16,92.

122,24 х 16,92 : 100 = 20,68 - сума компенсації.

Приріст індексів інфляції за період листопад 2009 року - вересень 2016 року - 119,82, сума виплачена в жовтні 2016 року - 9,58.

119,82 х 9,58 : 100 = 11,48 - сума компенсації.

Приріст індексів інфляції за період грудень 2009 року - вересень 2016 року - 117,86, сума виплачена в жовтні 2016 року - 9,58.

117,86 х 9,58 : 100 = 11,29 - сума компенсації.

Приріст індексів інфляції за період січень 2010 року - вересень 2016 року - 114,00, сума виплачена в жовтні 2016 року - 7,42.

114,00 х 7,42 : 100 = 8,46 - сума компенсації.

Всього: 20,68 + 11,48 + 11,29 + 8,46 = 51,91 гривень.

Тобто, сума компенсації, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за вказаний період становить 51,91 гривень, а не 64,45 гривень, як вказує позивач.

Враховуючи, що компенсація по щомісячній страховій виплаті сплачена добровільно відповідачем на користь позивача 23 травня 2017 року в сумі 51,91 гривень, що підтверджується копією платіжного доручення №792 від 23 травня 2017 року, суд вважає, що в задоволенні цієї частини позовних вимог позивачу слід відмовити.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача недоплачену одноразову допомогу, суд приходить до наступного.

Копією виписки з протоколу №13 від 01 жовтня 2009 року засідання комісії по виробничому структурному підрозділу ВАТ "Павлоградвугілля" "Шахта "Дніпровська" по визначенню ступеня вини постраждалих при нещасному випадку підтверджується, що ОСОБА_1, постраждалому під час нещасного випадку, що стався 20 січня 2005 року о 14:30 годині, враховуючи, що з боку постраждалого було порушення "Інструкції по ОТ" п.2.10, встановлено ступінь його вини - 5%.

Позивачу було виплачено відповідачем 21 776,23 гривні в рахунок одноразової допомоги, виходячи з середнього заробітку позивача - 4 584,47 гривень.

З урахуванням нового розміру середньої заробітної плати позивача (встановленого рішенням суду від 20 травня 2016 року - 4 776,11 гривень), загальна сума одноразової допомоги повинна бути:

4 776,11 х 5 = 23 880,55 гривень.

23 880,55 гривень - 5% (ступінь вини) = 22 686,52 гривень.

22 686,52 - 21 776,23 (виплачені позивачу) = 910,29 гривень - розмір недоплати.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню: підлягає стягненню з відповідача на користь позивача недоплачена сума одноразової допомоги в сумі 910,29 гривень, а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

У зв'язку з тим, що сторони звільнені від сплати судового збору, витрати по його сплаті в розмірі 640,00 гривень необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11, 209,212, 214-215 ЦПК України, ст.40 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 року №1105 XIV, ст.3 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати ,- суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Першотравенську Дніпропетровської області про стягнення компенсації щомісячної страхової виплати в сумі 64,45 гривень та недоплаченої одноразової допомоги в сумі 1 999,10 гривень - задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Першотравенську Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 в рахунок недоплаченої суми одноразової допомоги - 910 (дев'ятсот десять) гривень 29 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом десяти днів після його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Янжула С.А.