Номер провадження 2/754/4010/17
Справа №754/4848/17
РІШЕННЯ

Іменем України

06 червня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Журавської О.В.

з участю секретаря - Лісовської А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням квартири,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що квартира АДРЕСА_1 належить їй на праві приватної власності, про що свідчить свідоцтво про право власності сер. НОМЕР_1 від 25.06.2011 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 14.06.2011 року № 711-С/КІ, яке зареєстроване в Київському міському бюро технічної інвентаризації за № 46355 в книзі 667-221 від 14.07.2011 року.

В вищевказаній квартирі відповідач не проживає з 2013 року, однак залишилась зареєстрованою за даною адресою.

Посилаючись на викладене позивачка просить позов задовольнити.

В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, остання надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність.

В судове засідання відповідач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є квартира АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1, про що свідчить свідоцтво про право власності сер. НОМЕР_1 від 25.06.2011 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 14.06.2011 року № 711-С/КІ (а.с.10), яке зареєстроване в Київському міському бюро технічної інвентаризації за № 46355 в книзі 667-221 від 14.07.2011 року (а.с.11).

Відповідач є племінником позивача і зареєстрований у спірній квартирі з 20.01.2012 року (а.с.9).

З 2013 року відповідач не проживає у вищезазначеній квартирі та не користується нею.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з вимогами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Факт непроживання відповідача у квартирі АДРЕСА_1 підтверджується Актами про не проживання особи ТОВ «ЕК «Комфорт-Майстер» від 11.03.2016 року, від 07.09.2016 року та від 23.03.2017 року (а.с.12-14).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності, передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловою площею є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Задовольняючи позов у повному обсязі, суд, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 405 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою за адресою АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: