Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/2751/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

06 червня 2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 04 травня 2017 року звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

Посилалася на те, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 28 жовтня 2008 року з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуті аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку.

Вказувала, що з часу ухвалення судового рішення в її житті склалися такі зміни, які суттєво впливають на матеріальне становище її сімї. Зокрема, посилалася на те, що має іншого малолітнього сина, якого утримує сама, значно зросли споживчі ціни на продукти харчування, комунальні послуги, одяг, ліки, окрім того, син ОСОБА_4 став часто хворіти.

В своїй позовній заяві просила суд змінити розмір аліментів, які стягнуті за судовим рішенням на її корить з відповідача ОСОБА_3 з 1/6 частини на 1/4 частину всіх видів заробітку відповідача.

В судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини.

Відповідач в судовому засідання щодо задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що не має можливості надавати допомогу на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Зокрема, вказував, що має на утриманні сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якого за судовим рішенням сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, окрім того, має малолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, відповідача, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мають малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає з позивачем.

Також встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 28 жовтня 2008 року, яке вступило в законну силу, позовні вимоги ОСОБА_1 (до зміни прізвища ОСОБА_7) ОСОБА_8 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму, до досягнення повноліття, починаючи з 03 жовтня 2008 року.

Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини.

Статтею 183 СК України передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В силу норм ст. 192 СК України визначений розмір аліментів може бути змінений як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення у зв'язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров'я платника аліментів або їх одержувача протягом часу наявності аліментного зобов'язання змінювалися, тобто, з урахуванням обставин, визначених ст. 182 СК України.

Встановлено, що з часу ухвалення судового рішення на користь ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у позивача змінився сімейний стан. Станом на час вирішення даної справи судом позивач також має малолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, який також знаходиться на її утриманні.

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є працездатною особою, має постійне місце роботи та отримує стабільний заробіток. Дана обставина є такою, що не змінювалася за часу виникнення аліментного обовязку.

Відповідач ОСОБА_3 окрім сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, має малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якого згідно з рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 26 квітня 2004 року також стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача.

Також встановлено, що ОСОБА_3 12 лютого 2011 року зареєстрував шлюб з Попик (після реєстрації шлюбу ОСОБА_3) ОСОБА_10, подружжя має доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Отже, у відповідача змінився сімейний стан з часу виникнення аліментних обовязків на користь позивача та з'явилися у нього інші особи, яким він за законом зобов'язаний надавати утримування і які фактично знаходяться на його утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї.

Тому суд, вирішуючи питання щодо матеріального становища платника аліментів, в даному випадку враховує розмір його заробітної плати, склад його сімї, що впливає на величину витрат на утримання відповідачем себе та членів своєї сім'ї, наявність аліментних зобовязань за двома судовим рішеннями та приходить до висновку про відсутність підстав, визначених ст. 192 СК України для звільнення розміру аліментів, які стягнуті на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку.

При вирішення справи суд також виходить з того, що сама по собі обставина росту споживчих цін на продукти харчування, комунальні послуги, одяг, ліки, на що посилається позивач в поданій до суду позовній заяві, в силу норм ст. 192 СК України, не може бути оцінено як правова підстава для збільшення розміру аліментів, що стягнуті за судовим рішенням.

Твердження позивача про те, що з часу виникнення аліментних зобовязань погіршився стан здоровя малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не підтверджено дослідженими в справі доказами. За матеріалами справи ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, має статус дитини, що постраждала від Чорнобильської катастрофи, з 2006 року, тобто, дана обставина існувала на час виникнення аліментних зобовязань.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про збільшення розміру аліментів на утримання дитини є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню.

Судові витрати за розгляд справи судом суд вважає за можливе віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 84, 110, 112, 180, 182, 183, 184 СК України, ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини відмовити.

Судові витрати за розгляд справи судом віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_11