Справа №: 398/37/17
провадження №: 2/398/1086/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"31" травня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Коліуш Г.В., за участю секретаря Замкової Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Андріївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, треті особи відділ в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградської області, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградської області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

12.01.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до Андріївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, треті особи відділ в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградської області, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградської області про визнання в порядку спадкування за законом після смерті 28 листопада 2001року ОСОБА_3 права на земельну частку (пай) згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 404664, виданого 14.12.2000 року, площею 8,00 умовних кадастрових гектарів із земель сільськогосподарського призначення, що належали колишньому ВАТ «Райагрохім», розташованих на території Андріївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області та яка до смерті належала ОСОБА_3, який помер 28 листопада 2001р.

Позов мотивує тим, що 28.11.2001 року помер її брат ОСОБА_3. Вона є спадкоємцем другої черги, інших спадкоємців немає. За життя спадкодавець мав право на земельну частку (пай) розміром 8,00 умовних кадастрових гектарів, яка була передана йому в результаті розпаювання земель ВАТ «Айгрохім» на території Андріївської сільської ради. Сам сертифікат було втрачено, що підтверджується поданим оголошенням в газеті «Олександрійський тиждень» (номер від 18.02.2016р.). Про вказану спадщину вона дізналася з усного повідомлення працівника ВАТ «Райагрохім» під час його візиту в листопаді 2015 р., а офіційний документ про наявність у її брата земельної ділянки отримала з Управління Держгеокадастру в Олександрійському районі Кіровоградської області 16.12.2015р., тому нею було пропущено шестимісячний термін для прийняття спадщини. У березні 2016р. позивач звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини, однак, останній повідомив про пропуск строку для прийняття спадщини. відсутність документів, що підтверджують родинні відносини між нею та її братом та правовстановлюючого документа на земельну частку (пай). Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області продовжено строк для прийняття спадщини, встановлено факт родинних відносин та факт належності сертифіката померлому ОСОБА_3, проте, нотаріусом знову було відмовлено в звязку з відсутністю оригіналу сертифікату.

Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач Андріївська сільська рада Олександрійського району Кіровоградської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі представника, погоджується та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Третя особа відділ в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградської області в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від представника надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відділу.

Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від представника надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер 28.11.2001 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть від 25.11.2015 року серії І-ОЛ № 215505 (а.с. 6).

ОСОБА_2 є рідною сестрою ОСОБА_3, що підтверджується рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.11.2016 року по цивільній справі № 398/1606/16-ц, а отже, відповідно до приписів ст. 530 ЦК УРСР є спадкоємцем другої черги (а.с. 9,10).

Постановою від 27.12.2016 року № 231/02-31 приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємець не має можливості надати оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) в звязку із втратою.

Зі спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_3, вбачається, що померлий заповіт не складав, з 1947 року до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: вул. Урожайна (Леніна), 17, разом з ним на момент смерті ніхто не проживав і не був зареєстрований, отже інших спадкоємців померлого, окрім позивача судом не встановлено.

Відповідно до Списку членів ВАТ Олександрійського «Райагрохім» Андріївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, яким передавались в приватну власність земельні частки (паї) ОСОБА_3 видано сертифікат серії РН 404664 на земельну ділянку площею 8,00 га, номер ділянки на плані 163, площа, яка передається згідно схеми поділу земель: всього 6,64 га, ріллі: 6,64 га.

Відповідно до листа Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 01-30/2/1 від 18.04.2017 року згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів ВАТ «Райагрохім» Андріївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 404664 від 14.12.2000р. видано за дорученням ОСОБА_3, про що свідчить запис №90. Зазначений сертифікат був виданий на руки, що підтверджується довідкою, виданою відділом в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградської області від 22.03.2017 року № 01-11/494.

Сертифікат серії РН № 404664 від 14.12.2000 року про право на земельну частку (паї) був втрачений, в газеті «Олександрійський тиждень» від 18.02.2016 року було розміщено оголошення про визнання його недійсним.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.11.2016 року по цивільній справі № 398/1606/16-ц встановлений факт, що сертифікат серії РН № 404664 від 14.12.2000 року на право на земельну частку (пай) розміром 8 умовних гектарів на території Андріївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області виданий на імя ОСОБА_3 дійсно належав ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 1 п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Пунктом 5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачена видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості)

земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Згідно з пунктом 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю.

Отже, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя мав право на земельну частку (пай)розміром 8 умовних кадастрових гектарів згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 404664, виданого 14.12.2000 року як члену ВАТ «Райагрохім», Андріївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області.

За змістом ст. 2 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію», ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» право на земельну частку (пай) може бути об'єктом спадкування.

В п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Оскільки ОСОБА_3 помер 28.11.2001 року, тобто до набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції 2003 року, то до даних спірних правовідносин необхідно застосовувати норми Цивільного кодексу, які діяли на момент смерті вищевказаної особи, тобто ЦК в редакції від 1963 року (далі - ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Право власності є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності.

Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Позивачем надано достатні докази на підтвердження того, що вона є спадкоємцем другої черги за законом після сметрі спадкодавця ОСОБА_3, до спадщини після смерті якого входить право на земельну частку (пай) розміром 8 умовних кадастрових гектарах згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 404664, виданого 14.12.2000 року ВАТ «Райагрохім» Андріївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, тому суд приходить до висновку про те, що позовна заява позивача про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом є обґрунтованою і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право на спадкове майно, а саме, право на земельну частку (пай) розміром 8 (вісім) умовних кадастрових гектарів ВАТ «Райагрохім» Андріївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, що залишилася після смерті її брата ОСОБА_3, який помер 28 листопада 2001 року, та належала померлому ОСОБА_3 на підставі сертифікату серії РН № 404664 від 14.12.2000 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Коліуш Г.В.