Справа № 183/1754/17
№ 2/183/1731/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

секретаря Макаренко А.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

14 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 посилалася на те. що 18 вересня 1999 року померла її мати ОСОБА_2.

Її мати, ОСОБА_2 була власником жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Підлісна, 45.

Після смерті ОСОБА_2 ніхто із спадкоємців не звертався до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, в той же час, її батько та чоловік спадкодавця ОСОБА_3 прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Позивач зазначила, що 15 грудня 2014 року помер її батько ОСОБА_3.

Вона у встановлений законодавством строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але, постановою нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори від 29 березня 2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_3, померлого 15 грудня 2014 року на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Підлісна, 45, оскільки нею не надано правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на житловий будинок.

В звязку з наведеним, в позовній заяві ОСОБА_1 просила суд:

-встановити факт прийняття ОСОБА_3, померлим 15 грудня 2014 року спадщини після ОСОБА_2, померлої 18 вересня 1999 року;

-визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Підлісна, 45, в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_3, померлого 15 грудня 2014 року, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після ОСОБА_2, померлої 18 вересня 1999 року.

В судове засідання представник позивача не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі.

Новомосковська міська рада Дніпропетровської області, як відповідача, в своїй заяві просила суд розглядати справу без участі представника ради.

Представник третьої особа Новомосковської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився.

Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 03 лютого 1961 року Орлівщинською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_4, актовий запис № 6, після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 присвоєне прізвище ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

У відповідності до свідоцтва про народження, позивач ОСОБА_5 народилася 05 серпня 1966 року, її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Встановлено, що 31 серпня 1985 року Відділом ЗАГС Новомосковського міськвиконкому Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_6 і ОСОБА_5, актовий запис № 458, після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 присвоєне прізвище ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Встановлено, що 18 вересня 1999 року померла мати позивача ОСОБА_2.

Згідно довідки нотаріальної контори, спадкова справа після ОСОБА_2, померлої 18 вересня 1999 року, не заводилася.

В той же час, встановлено, що чоловік спадкодавця ОСОБА_3 до дня смерті проживав разом з дружиною в будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Підлісна, 45, після смерті дружини підтримував будинок в належному стані, користувався присадибною ділянкою.

Оскільки ОСОБА_2 померла 18 вересня 1999 року, суд застосовує до правовідносин норми Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, який діяв на зазначений період часу.

У відповідності до п.1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

В звязку з наведеним, ОСОБА_3 прийняв спадщину після дружини ОСОБА_2, померлої 18 вересня 1999 року, але не оформив своїх спадкових прав.

Судом встановлено, що 15 грудня 2014 року помер батько позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно до спадкової справи, з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3, померлого 15 грудня 2014 року звернулася дочка спадкодавця ОСОБА_1, інших спадкоємців судом не встановлено.

Постановою нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори від 29 березня 2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_3, померлого 15 грудня 2014 року на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Підлісна, 45, оскільки нею не надано правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на житловий будинок.

Згідно вимог Цивільного законодавства, право власності на нерухоме майно виникає з моменту одержання правовстановлюючого документу та державної реєстрації.

Встановлено, що спадкодавці ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не зареєстрували право власності на спірне нерухоме майно.

В той же час, при визнанні права власності на нерухоме майно, збудоване до 5 серпня 1992 року, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Аналогічна норма щодо порядку реєстрації права власності зазначена в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, відповідно якого, за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Згідно довідки Комунального підприємства «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» від 28.03.2017 року, у відповідності до інвентаризаційної справи, будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Підлісна, 45 побудований ОСОБА_2 згідно з рішенням № 18/508 виконкому Новомосковської міської ради від 13.08.1969 року.

Згідно технічного паспорту, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Підлісна, 45 складається з: жилого будинку літ.А жилою площею 32,5 кв.м., загальною площею 59,9 кв.м.; ганку; літньої кухні літ.Б; прибудови літ.б; вбиральні літ.В; колодязя літ.К; ями зливної - №1; огорожі - №2; воріт - №3; хвіртки - №4.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Згідно до вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Оскільки позивач є спадкоємцем за законом, прийняв спадщину, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спірне нерухоме майно, оскільки право власності спадкодавця встановлена та підтверджується доказами, дослідженими судом.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_3, померлим 15 грудня 2014 року спадщини після ОСОБА_2, померлої 18 вересня 1999 року;

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП 3 право власності на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Підлісна, 45, який складається з: жилого будинку літ.А жилою площею 32,5 кв.м., загальною площею 59,9 кв.м.; ганку; літньої кухні літ.Б; прибудови літ.б; вбиральні літ.В; колодязя літ.К; ями зливної - №1; огорожі - №2; воріт - №3; хвіртки - №4, в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_3, померлого 15 грудня 2014 року, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після ОСОБА_2, померлої 18 вересня 1999 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.І. Городецький