Справа № 509/1299/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

18 квітня 2017 року, позивач ОСОБА_1, звернувся до суду з названим позовом, в якому просив суд, розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 27.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 2595), від якого у сторін дітей не має, та після розірвання шлюбу повернути відповідачці її дошлюбне прізвище «Гальцева», посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, а також не мають бажання їх відновити.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, однак надіслав до суду письмову заяву, в якій, посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримав позов, просив його задовольнити і слухати справу без його участі (а.с. 18).

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак надала суду письмову заяву, в якій повністю визнала позовні вимоги і просила суд слухати справу за її відсутністю (а.с. 21).

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачем та відповідачкою був зареєстрований 27.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 2595), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖД № 246873 від 27.11.2015 р., в якому у сторін дітей не має (а.с. 4).

Суд з`ясував, що спільне життя у позивача з відповідачкою не склалося, через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, а також не мають бажання їх відновити.

Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України передбачено особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після реєстрації шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, дівоче прізвище відповідачки «Гальцева», яке позивач просив суд повернути їй після розірвання шлюбу і з чим погодилася відповідачка у своїй письмовій заяві на адресу суду.

При таких обставинах, враховуючи категоричну позицію позивача та відповідачки, викладених у їхніх письмових заявах на адресу суду, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам та свободам позивача та моральним засадам суспільства.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 24,56,104,111,105,109,110,112,113 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити;

2.Шлюб між ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 27.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 2595) розірвати ;

3.Після розірвання шлюбу, повернути ОСОБА_2 її дошлюбне (дівоче) прізвище «Гальцева».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Д.М. Гандзій