Справа № 183/246/17
№ 2/183/1144/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Демяненка Р.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора , про визнання права власності на спадщину, в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Глубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований по вул.Українській, 46 в с.Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 13 грудня 2012 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 13 грудня 2012 року помер її батько ОСОБА_2, який за життя набув право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований по вул.Українській, 46 в с.Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області. 14 серпня 2012 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповідав все своє майно позивачу по справі. Остання в шестимісячний строк звернулася з заявою про прийняття спадщини до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадкоємцем не представлені оригінали правовстановлюючих документів на зазначений вище житловий будинок. Між тим, ОСОБА_1 зазначає, що її батько на законних підставах набув право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований по вул.Українській, 46 в с.Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, ще в 1987 році виконавчий комітет Голубівської сільської ради своїм рішенням визнав за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на зазначений житловий будинок, однак спадкодавець за життя належним чином не здійснив державну реєстрацію права власності, тому позивач, як спадкоємець всіх прав та обовязків звернулася до суду з зазначеним позовом.

До початку судового розгляду представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала.

Представник Голубівської сільської ради в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти позову не надав.

Представник Новомосковської районної державної нотаріальної контори також в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Суду надане свідоцтво про смерть ОСОБА_2, у відповідності до якого останній помер 14 грудня 2012 року (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_2 Новомосковською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 571/2012, у відповідності до якої ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, як спадкоємець за заповітом.

Суду подано копію заповіту, посвідченого секретарем Голубівської сільської ради Новомосковського району, зареєстрованого в реєстрі за № 91, у відповідності до якого ОСОБА_2 заповідав все своє майно ОСОБА_1 (а.с. 20).

У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Матеріали спадкової справи свідчать про те, що ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на певне нерухоме майно, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований по вул.Українській, 46 в с.Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, їй було відмовлено, оскільки нею не представлені оригінали правовстановлюючих документів.

Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а спадкоємець, який прийняв спадщину, в розумінні ч.1 ст. 1218 ЦК України, має право вимагати визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Суду надано рішення виконавчого комітету Голубівської сільської ради Новомосковського району № 8 від 09 березня 1987 року, у відповідності до якого за ОСОБА_2 визнано право власності на житловий будинок за № 46 по вул..Кірова в с.Голубівка Новомосковського району (а.с. 17), даних про отримання свідоцтва про право власності на житло та здійснення його державної реєстрації, відповідно до вимог ст.227 ЦК України, 1963 року, суду не представлено.

Між тим, суду надано копію технічного паспортну на домоволодіння за № 46 по вул.Кірова с .Голубівка Новомосковського району, що був виготовлений 13.12.2011 року за заявою ОСОБА_2, у відповідності до якого всі будівлі та споруди на території домоволодіння збудовані за життя його власником, однак не були введені в експлуатацію.

Частина 2 ст. 331 ЦК України передбачає, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації.

Згідно ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 побудував житловий будинок без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, будівлі не були введені в експлуатацію.

На підставі ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Суду надане рішення виконавчого комітету Голубівської сільської ради від 23 грудня 1993 року, у відповідності до якого ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку площею 0,46 га, що розташована в с.Голубівка Новомосковського району, по вул.Кірова, 46 для обслуговування житлового будинку та спору, а також для ведення особистого підсобного господарства.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 на законних підставах набув право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що розташований по вул.Українській, 46 в с.Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, однак належним чином не оформив свого прав власності, яке ніким не оспорювало ся, а тому до позивача, як до спадкоємця за заповітом, який вчинив всі необхідні дії, повязані з прийняттям спадщини, переходить право спадкування на спадкове майно у виді зазначеного житлового будинку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 331, 376, 392, 1220, 1223 ЦК України ст . 10, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що розташоване по вул.Українській, 46 в с.Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, та складається з: будинку літ А., загальною площею 49,3 кв.м., житлова площа 27,9 кв.м., прибудови літ.а, козирка, сараю літ.Б, козирка, літнього душу - літ.Г, сараю - літ. Д, гаражу - літ.Г, вбиральні - літ. Є, колодязю - літ. К, огорожі № 1, воріт № 2, хвіртки №3, огорожі №4, огорожі №5, огорожі №6, хвіртки №7, замощення., замощення 11, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 13 грудня 2012 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд в десятиденний термін після його проголошення.

Суддя О.В. Сорока.