Ухвала

іменем україни

25 травня 2017 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КузнєцовВ.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше мобіліті», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ХижнякАндрій Миколайович, Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. 17 червня 2015 року вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на належний йому автомобіль VOLKWAGEN- GOLF для задоволення вимог стягувача у розмірі 513 971,55 грн. Посилаючись на те, що стягувачем невірно визначено розмір заборгованості і заборгованість не є безспірною, вважав, що нотаріус не міг вчиняти з цих підстав виконавчий напис, просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2016 року позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. 17 червня 2015 року, зареєстрований у реєстрі за № 813 щодо звернення стягнення на автомобіль VOLKWAGEN-GOLF, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_5

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Вчинення виконавчих написів щодо стягнення заборгованості за рахунок предмета застави регламентується ст. 18, ч. ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України, ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу», ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, (далі - Порядок), п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, (далі - Перелік).

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з п. п. 1.1, 1.2 глави 16 Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Переліку, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Крім того, п. 2.1 глави 16 Порядку встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

Таким чином, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Лише та обставина, що зазначена більша сума заборгованості за кредитом ніж у повідомленні, не свідчить про наявність спору, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року (справа № 6-158цс15).

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд враховуючи вказані норми матеріального права, виходив із того, що нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, докази належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.

Апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що у виконавчому напису зазначена менша сума заборгованості за кредитом ніж у повідомленні позивачу, не свідчить про наявність спору, а пояснюється зміною курсу гривні до долару США, що не було ураховано судом першої інстанції, хоча договором укладеним між сторонами був встановлений порядок розрахунку розміру заборгованості. Зокрема у п.1.3.1 договору встановлено, що розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту, визначається в еквіваленті іноземної валюти відповідно до обмінного курсу валюти.

Позивачем укладені між сторонами кредитний договір та договір застави не оспорювалися, в установленому порядку ці договори або окремі їх умови недійсними не визнані.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновку суду апеляційної інстанції вони не впливають та його не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше мобіліті», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хижняк Андрій Миколайович, Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О.Кузнєцов і кримінальних справ