У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Харківської області від 29 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 06 жовтня 2014 року вона передала Публічному акціонерному товариству «Імексбанк» (далі - ПАТ «Імексбанк») грошові кошти у сумі 34 000 грн в якості банківського вкладу строком на 30 календарних днів до 05 листопада 2014 року з нарахуванням відсотків у розмірі 22 % річних. 06 листопада 2014 року вона звернулася до банку із заявою про повернення депозитного вкладу із нарахованими процентами, на що банк 19 листопада 2014 року направив повідомлення про перерахування депозитних коштів та нарахованих відсотків на поточний рахунок, відкритий на ім'я вкладника. Проте, відповідачем була перерахована лише частина грошових коштів, а саме 35 00 грн та 250 грн, залишок вкладу станом на 05 листопада 2014 року становив 30 250 грн та нараховані відсотки у сумі 505 грн 15 коп. Просила стягнути з відповідача 3 % річних та встановлений індекс інфляції у загальній сумі 20 846 грн 14 коп.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти згідного договору № від 06 жовтня 2014 року у розмірі 20 846 грн 14 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 29 березня 2017 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзіпредставник ОСОБА_4 - ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд правильно керувався підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до частини другої статті 46 цього Законуз дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

З 26 січня 2015 року Фонд запровадив тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру виведення ПАТ «Імексбанк» з ринку. На момент ухвалення рішення судом першої інстанції (16 жовтня 2015 року ) у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-2001цс15.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Харківської області від 29 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про стягнення грошових коштів, відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М.Ситнік