_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5598/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2017 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі головуючого судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування про звільнення від сплати заборгованості за аліментами та припинення права на аліменти,

Встановив:

Позивач звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та припинити право ОСОБА_2 на стягнення з нього -позивача - аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на невиконання відповідачкою обов'язків щодо утримання та виховання дитини. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі.

ОСОБА_2 позов не визнала.

Представник Київської рай адміністрації, як органу опіки та піклування до суду не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщений.

Суд вислухав сторони, вивчив матеріали справи і встановив наступне:

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 2001 року по 2005 рік. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу між сторонами малолітня дитина залишилась проживати з матір'ю за згодою батька. Рішенням Київського райсуду м. Одеси від 17 листопада 2010 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 800 грн. щомісячно, починаючи з 18 жовтня 2010 року до досягнення дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_2. 1.12.2012 року ОСОБА_2 отримала в Київському райсуді виконавчий лист на примусове виконання судового рішення і звернулась до Київського відділу Державної виконавчої служби м.Одеси. Станом на 01.06.2016 року ОСОБА_1 мав заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в сумі 19880 грн75 коп.

Позивач доводить, що ОСОБА_2 не виконує свої обов'язки щодо утримання та виховання сина ОСОБА_3, використовує аліменти не за цільовим призначенням і стверджує, що ОСОБА_2 неодноразово виганяла сина з квартири АДРЕСА_1, у зв'язку з чим неповнолітній ОСОБА_3 проживав у бабусі АДРЕСА_2 або у батька за адресою АДРЕСА_3 і в цей період повністю перебував на утриманні тільки батька. 08.07.2016 року ОСОБА_2 переїхала з квартири АДРЕСА_1 до свого фактичного чоловіка ОСОБА_5 по АДРЕСА_5, син ОСОБА_3 залишився проживати в вищевказаній квартирі і знову дитину повністю утримував батько. З огляду на викладене позивач просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментам на сина ОСОБА_3, яка утворилась з 2010 року по 2016 рік і припинити право ОСОБА_2 на стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на касові чеки на оплату харчів, шкільного приладдя, хлопчачих тенісок і квитанції про благодійні внески до економічного ліцею, де навчався ОСОБА_3 (щомісяця 200 грн.).

Відповідач, не визнаючи позов, пояснила, що після розірвання шлюбу син проживає з нею. У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не виконував свої зобов'язання щодо утримання дитини (аліменти сплачував нерегулярно, іншої допомоги на утримання дитини не надавав), в 2010 році вона - ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3. Рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 800 грн. щомісяця батько не виконував в добровільному порядку, тому у 2012 році вона - ОСОБА_2 отримала виконавчий лист в Київському райсуді м.Одеси і надала його до Київського відділу ДВС для примусового виконання. ОСОБА_1 аліменти регулярно і у повному обсязі не сплачує, внаслідок чого станом на 01.04.2017 року існує заборгованість по сплаті аліментів на загальну суму 27360,75 грн. Вона вимагає від батька погашення боргу по аліментах. Щоб не сплачувати аліменти і не погашати борг, ОСОБА_1 при спілкуванні з сином-підлітком негативно висловлювався на адресу матері і налаштовував дитину проти матері. Такі дії позивача призвели до того, що у 2016 році хлопець не слухався матері, конфліктував з нею з різних причин, дійсно влітку пішов з дому і два тижні жив у матері позивача, а в серпні і вересні жив у батька. Щоб поліпшити стосунки з сином вона разом з дитиною зверталась за допомогою до дитячого психолога. З осені 2016 року син постійно проживає з матір'ю за адресою АДРЕСА_1. Відповідачка стверджує, що аліменти, які періодично отримує від позивача витрачає тільки на сина. Відповідачка не заперечувала, що влітку 2016 року ОСОБА_2 утримував сина і купував йому дещо з одягу, з шкільного приладдя, забезпечував необхідні для нормального життя умови, що протягом 2016 року позивач сплачував до ліцею, де навчався син, благодійні внески у розмірі 200 грн. щомісяця.

При вищенаведених обставинах суд вважає позов ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах та припинення права відповідачки на стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

ст.180 СК визначає « батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. У даному випадку за рішення суду від 17.11.2010 року з позивача стягуються аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі - 800 грн.

Судом встановлено і визнано сторонами наявність заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3 за період з жовтня 2010 року по 1 квітня 2017 року в сумі 27360 грн. 75 коп. Заборгованість по аліментах розрахована державним виконавцем Київського ВДВС, як то передбачено ч.4 ст.195 СК України. Позивач розрахунок заборгованості не оскаржує. Частина 4 ст.194 СК визначає, що заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Право суду звільнити повністю або частково платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами передбачене ч.2 ст.197 СК України, якщо ця заборгованість виникла у зв'язку з тяжкою хворобою платника аліментів або іншою обставиною, що має істотне значення.

Позивач посилався на обставину, що має істотне значення - мати дитини не виконує свої обов'язки щодо утримання і виховання дитини і використовує аліменти не за цільовим призначенням.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. У даному випадку суд не отримав належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Постановою Київського райсуду м. Одеси від 12.08.2016 року відмовлено у притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст..184 ч.1 КпАП України за відсутністю доказів вчинення ОСОБА_2 вищевказаного адміністративного правопорушення. Органами опіки та піклування перевірялось звернення ОСОБА_1 про нецільове використання ОСОБА_2 аліментів (а.с.48). З відповіді служби у справах дітей ОМР вбачається, що факти, викладені в заяві ОСОБА_1, підтвердження не знайшли. Ухвалюючи дане рішення, суд приймає до уваги, що дитина проживає з матір'ю з 2005 року, заборгованість за аліментами батько має з 2010 року, але до осені 2016 року (до періоду, коли мати заявила вимогу про стягнення заборгованості) батько не ставив питання про ухилення матері від виконання зобов'язань по вихованню та утриманню дитини, або нецільового використання аліментів.

Разом з тим, суд встановив і сторони визнали, що влітку 2016 року неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживав з матір'ю і не перебував на її утриманні, тому суд дійшов висновку, що за період червень-серпень місяці 2016 року позивача належить звільнити від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1. В іншій частині позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню як недоведений.

Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 за період червень-серпень місяці 2016 року.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.