Справа № 415/2980/17
Провадження № 2/415/1245/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.17 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Коваленко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Данько Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся позивач, ОСОБА_1, із позовною заявою до Лисичанської міської ради Луганської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те що, 01 жовтня 1990 року помер батько позивача ОСОБА_2. Після смерті батька спадщину у вигляді мотоцикла К-750М 1967 року випуску прийняла мати позивача ОСОБА_3, але вона не оформила спадщину належним чином на зареєструвала в державному реєстрі та не отримала технічний паспорт на мотоцикл. Мати позивача померла 21 червня 2012 року. Після смерті матері позивач звернулась до Лисичанської державної контори з метою прийняття спадщини, але отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії оскільки мати не зареєструвала право власності на вищезазначений мотоцикл у МРЕВ. На підставі викладеного, позивач змушена звернутись до суду з метою визнання за нею право власності на мотоцикл К-750М 1967 року випуску.

Позивач ОСОБА_1 надала письмову заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутністю, позов підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_4 надав заяву в якій позов визнав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з копії паспорта громадянина України ЕМ641645, виданого Попаснянським РВ УМВС України в Луганській області 31.05.2000 року, ОСОБА_1 народилась 27 жовтня 1955 року.

Судовим розглядом встановлено, що 01.10.1990 року помер батько позивача ОСОБА_2.

Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії ІІІ-ЕД № 375466, виданого 02.10.1990 року Мирнодолинською райрадою Попаснянського району Луганської області, актовий запис № 7.

ОСОБА_3 померла 21.06.2012 року. Факт смерті ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 326907, виданого 26.06.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 811.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина.

Як вбачається з копії технічного паспорта на мотоцикл К-750М, 1967 року випуску, державний номерний знак 91-54 ЛУИ, рама 41789, виданий на імя ОСОБА_2.

Як вбачається із копії звіту про оцінку транспортного засобу від 17.05.2017 року, ринкова вартість мототехники УРАЛ К-750М реєстраційний номер 91-54 ЛУИ на дату оцінки становить 11625,00 грн.

Факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_3 підтверджується:

- копією свідоцтва про народженця серії І-ЕД №287332 від 22.10.2013 року, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Попаснянського районного управління юстиції у Луганській області згідно якого, ОСОБА_5 народилась 27 жовтня 1955 року, про що зроблено відповідний актовий запис №45, батьком вказано ОСОБА_2, мати ОСОБА_3.

- копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №5 від 12.09.2013р., згідно якого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 07.02.1976 р. про що Мирнодолинською селищною радою Попаснянського району зроблено актовий запис №3. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_6. 26.03.1980 року шлюб розірвано, про що складено актовий запис №180.

- копією свідоцтва про одруження серії І-ЕД №054600, виданого від 24.12.1999 року Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області згідно якого, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 одружились 24.12.1999 року, про що зроблено відповідний актовий запис №697, прізвища після одруження у чоловіка - ''Єлхов'', дружині -''Єлхова''

До складу зареєстрованих за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 входять: Щербак ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_3 яка померла 21.06.20112р., згідно копії довідки відділу надання адміністративних послуг № 2070 від 16.05.2017 року.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.10.2016 року, державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у спадкодавця відсутні документи, що підтверджуючі належність майна спадкодавцю. Зазначено, що до Лисичанської державної нотаріальної контори 25 жовтня 2016 року звернулась ОСОБА_1, з питання отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на мотоцикл марки К-750М ,1967 року випуску, державний номерний знак 91-54 ЛУИ та було з'ясовано, що згідно відповіді Територіального сервісного центру № 4444 на запит Лисичанської ДНК транспортний засіб а саме мотоцикл марки К-750М належить ОСОБА_2, померлому 01 жовтня 1990 року, також згідно копії спадкової справи №263/1991 ОСОБА_3, 02 квітня 1991 року, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом та свідоцтво про право власності на мотоцикл, але не перереєструвала його та не отримала технічного паспорту на транспортний засіб па своє ім'я у МРЕВ м. Лисичанська.

Як вбачається з позовної заяви, оскільки, мати позивача отримала свідоцтво про право на спадщину за законом та свідоцтво про право власності на мотоцикл, але не перереєструвала його та не отримала технічного паспорту на транспортний засіб на своє ім'я у МРЕВ м. Лисичанська, позивач позбавлена можливості оформити спадщину у інший спосіб, тому змушена звернутись до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються за правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

Згідно приписів ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом.

В силу статті 1261 ЦК України ОСОБА_1 як донька спадкодавця є спадкоємцем першої черги за законом.

В силу ст. ст. 1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину , або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь- кого із спадкоємців незалежно від черги.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною пятою ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», в якій зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Разом з тим, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

До цього ж, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року № 24/753/0/4-13 - висловлено думку про те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.10.2016 року, підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, є відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, підтверджуючих належність майна спадкодавцю.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Крім того, суд при прийнятті рішення враховує вимоги ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод «Право на справедливий суд», згідно яких кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що використана позивачем реалізація його права на спадкове майно через такий механізм, як звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і неможливість її оформлення з незалежних від нього підстав, оскільки мати позивача, яка після смерті свого чоловіка не перереєструвала оскаржуване спадкове майно та не отримала технічного паспорту на транспортний засіб на своє ім'я у МРЕВ м. Лисичанська, отже, позивач позбавлена можливості оформити спадщину, відповідає належному способу захисту порушеного права позивача. Тому, реалізувати своє право на спадкове майно позивач може лише через суд , у відповідності до ст. 16 та ст.392 ЦК України.

Інших спадкоємців в ході розгляду справи не встановлено.

В ході розгляду справи відповідач позов визнав, про що надав письмову заяву.

Згідно приписів ч.ч.1,4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд зазначає, що визнання позову в даній справі не суперечить закону чи порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Отже, суд вважає, що спірний транспортний засіб входить до складу спадщини після смерті матері позивача і може бути успадковане її донькою (позивачем), що є підставою для визнання за позивачем права власності на зазначене майно в порядку спадкування за законом після смерті її матері, в звязку із чим поданий позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради Луганської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на спадкове майно, яке складається з мотоцикла модель К-750М, 1967 року випуску, державний номерний знак 91-54 ЛУІ (ЛУИ російською), рама 41789 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В. Коваленко