У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 22 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» про повернення банківського вкладу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 27 травня 2013 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Златобанк» (далі - ПАТ «Златобанк») укладено договір банківського вкладу № 043497 про банківський строковий вклад (депозит) «Стабільне майбутнє» (надалі «Договір») з терміном дії договору до 27 травня 2015 року в іноземній валюті, а саме у доларах США на суму 96 214,75 доларів США. Термін дії даного Договору закінчився, а кошти у строки та на умовах визначених п. 2.1.6 Договору позивачу виплачені не були.

Враховуючи викладене, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила стягнути з відповідача на свою користь суму вкладу (депозиту) згідно з договором № 043497 у розмірі 100 287 доларів США, пеню у розмірі 270 315 грн та 3 % річних у розмірі 675 грн 79 коп.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 липня 2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ПАТ «Златобанк» на користь ОСОБА_2 суму банківського вкладу (депозиту) згідно з договором від 27 травня 2013 року № 043497 в розмірі 100 287 доларів США, що в еквіваленті до гривні станом на 14.07.2016 року за ставкою НБУ становило 2 489 123 грн 34 коп., пеню у розмірі 256 959 грн 36 коп., 3 % річних у розмірі 642 грн 40 коп., всього 2 746 725 грн 10 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 22 березня 2017 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 липня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзіОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ПАТ «Златобанк» укладено договір банківського вкладу № 043497 про банківський строковий вклад (депозит) «Стабільне майбутнє» (надалі «Договір»), відповідно до якого позивачка внесла на депозит 96 214,75 доларів США з терміном дії договору до 27 травня 2015 року.

Станом на 27 травня 2015 року на особовому рахунку позивача № НОМЕР_1, який було відкрито в ПАТ «Златобанк» за зазначеним договором сума депозиту складала 109 897,75 доларів США.

ОСОБА_2звернулася із заявою від 24 листопада 2014 року до ПАТ «Златобанк» про дострокове повернення їй частини вкладу в розмірі 108060 доларів США.

Відповідно до постанови Правління Національного Банку України від 13 лютого 2015 року у ПАТ «Златобанк» запроваджено тимчасову адміністрацію строком з 14 лютого 2015 року по 13 травня 2015 року.

Рішенням № 99 від 13 травня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру ліквідації АТ «Златобанк» та 19 травня 2015 року опубліковано офіційне повідомлення про початок процедури ліквідації та призначення уповноваженою особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію.

Листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23 квітня 2015 року № 21-036-12124/15 позивача було проінформовано, що для отримання коштів за такими договорами, вкладникам необхідно звернутися до установи АТ «Ощадбанк» з паспортом та документом про присвоєння ідентифікаційного номера.

26 травня 2015 року, враховуючи, що термін дії договору №043497 від 27 травня 2013 року закінчувався, позивачка звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Златобанк» з претензійною заявою про задоволення її вимог, які складаються з зобов'язання виплатити суми вкладу та нарахованих відсотків в повному обсязі.

Останню суму коштів в розмірі 200 000 грн позивачка отримала з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через Рівненське відділення «Ощадбанк» 21 травня 2015 року, що в перерахунку на діючий курс долара США за ставкою НБУ становило 9 610,75 доларів США.

Станом на 07 квітня 2016 року (день звернення з позовом) сума не повернутих коштів за депозитом становило 100 287 доларів США.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

На момент ухвалення рішення судом першої інстанції (14 липня 2016 року) у банку введено тимчасову адміністрацію, під час дії якої вимоги вкладників та інших кредиторів банку не задовольняються, і стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», неможливо.

Такий висновок підтверджений у правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2001цс15.

Таким чином апеляційний суд прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 22 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Златобанк» про повернення банківського вкладу, відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М.Ситнік