Цивільна справа № 175/312/17-ц
Провадження цивільної справи № 2/175/117/17
Провадження № 6/175/59/17
У Х В А Л А

29 травня 2017 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське заяву представника позивача за довіреністю ОСОБА_1 про розяснення рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року по цивільній справі № 175/312/17-ц за позовом ОСОБА_2 до Дніпровської районної ради, Управління Держгеокадастру у Дніпровському районі Дніпропетровської області, третя особа: Комунальний заклад м. Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені ОСОБА_3 Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування державного акту, скасування реєстрації державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року, задоволено позов ОСОБА_2 до Дніпровської районної ради, Управління Держгеокадастру у Дніпровському районі Дніпропетровської області, третя особа: Комунальний заклад м. Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені ОСОБА_3 Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування державного акту, скасування реєстрації державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, зобовязання вчинити певні дії.

18 травня 2017 року до суду надійшла заява представника позивача про розяснення рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року по цивільній справі № 175/312/17-ц, в якій представник позивача просить розяснити рішення в частині чи підлягає примусовому виконання рішення в частині скасування реєстрації від 18 травня 1992 року в Книзі записів державних актів на право користування землею за №473 державного акту Б №009254 на право постійного користування земельною ділянкою площею 4,0 га, наданого Дніпропетровською районною радою під індивідуальну забудову Обласній лікарні ім. І.І.Мечникова, та чи містить рішення в цій частині елементи заходів примусового виконання.

У судовому засіданні представник позивача заяву підтримав.

Вивчивши заяву та розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити у розясненні рішення по наступним підставам.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» (із змінами та доповненнями), резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК України.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, а також державного виконавця, ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Роз'яснення судового рішення є по суті одним із способів усунення його недоліків. Зокрема, це стосується недотримання вимоги ясності, визначеності судового рішення, яка означає, що судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час виконання рішення.

Підставою для подання заяви про роз'яснення рішення, є його незрозумілість. Частіше за все звернення щодо роз'яснення судового рішення викликані ускладненнями або взагалі неможливістю його виконання, тому судом роз'яснюється резолютивна частина рішення. Але у деяких випадках (наприклад, потреба у підтвердженні встановленого факту чи правовідносин, визнаних судом такими, що вступили у законну силу) виникає необхідність роз'яснення і мотивувальної частини рішення.

Як вбачається з приписів ЦПК України та існуючої судової практики, розгляд питання про роз'яснення рішення є прерогативою лише того суду, який це рішення виніс. При цьому суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення так само, як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду. Суд може лише, змінивши форму викладення, більш повно і ясно навести ті частини рішення, що викликають певні труднощі для розуміння.

Згідно науково-практичного коментаря до ст. 221 ЦПК України, то рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. В заяві про розяснення рішення повинно зазначатися, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Розяснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обовязкового характеру. Питання про розяснення рішення вирішується ухвалою суду. В резолютивній частині ухвали суд розяснює, як саме слід розуміти резолютивну частину рішення, тобто тлумачить зміст викладеного в рішенні суду.

Як вбачається з рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Дніпровської районної ради, Управління Держгеокадастру у Дніпровському районі Дніпропетровської області, третя особа: Комунальний заклад м. Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені ОСОБА_3 Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування державного акту, скасування реєстрації державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, зобовязання вчинити певні дії, задоволено; визнано незаконним та скасовано державний акт Б №009254 на право постійного користування земельною ділянкою площею 4,0 га, наданого Дніпропетровською районною радою під індивідуальну забудову Обласній лікарні ім. І.І.Мечникова, який зареєстровано 18 травня 1992 року в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 473; скасовано реєстрацію від 18 травня 1992 року в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 473 державного акту Б №009254 на право постійного користування земельною ділянкою площею 4,0 га, наданого Дніпропетровською районною радою під індивідуальну забудову Обласній лікарні ім. І.І.Мечникова; зобов'язано Управління Держгеокадастру у Дніпровському районі Дніпропетровської області внести зміни до державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, щодо припинення постійного користування земельною ділянкою площею 4 га Комунальним закладом «Обласна клінічна лікарня імені ОСОБА_3»; стягнуто з Дніпровської районної ради, Управління Держгеокадастру у Дніпровському районі Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 1920 грн., тобто по 960 грн. з кожного (а.с.80-86).

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року постановлено у відповідності з вимогами статей 213, 214 ЦПК України, резолютивна частина якого є чіткою та зрозумілою, а тому суд вважає за необхідне відмовити в його розясненні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 208, 221 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача за довіреністю ОСОБА_1 про розяснення рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2017 року по цивільній справі № 175/312/17-ц за позовом ОСОБА_2 до Дніпровської районної ради, Управління Держгеокадастру у Дніпровському районі Дніпропетровської області, третя особа: Комунальний заклад м. Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені ОСОБА_3 Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування державного акту, скасування реєстрації державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, зобовязання вчинити певні дії, в частині чи підлягає примусовому виконання рішення в частині скасування реєстрації від 18 травня 1992 року в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 473 державного акту Б №009254 на право постійного користування земельною ділянкою площею 4,0 га, наданого Дніпропетровською районною радою під індивідуальну забудову Обласній лікарні ім. І.І.Мечникова, та чи містить рішення в цій частині елементи заходів примусового виконання - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя : Озерянська Ж.М.