Провадження №22-ц/784/1177/17
Справа номер 482/1471/16-ц
Провадження номер 22-ц/784/1177/17 Суддя суду 1-ї інстанції - Баранкевич В.О.
Категорія 59 Доповідач апеляційного суду - Локтіонова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Тищенком Л.С.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області

від 26 січня 2017 року

за позовом

ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення суми,

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2016 року ОСОБА_5 звернулась до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовувала наступним.

Вона є власницею 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 жовтня 2002 року.

1/3 частина зазначеного будинку належить ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 вересня 2011 року.

Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 05.11.2014 р. відповідачу серед іншого було виділено в натурі у будинку кімнату 1-3 площею 19,2 кв.м.

ОСОБА_5 зазначала, що у 2006 році нею було проведено ремонт вказаної кімнати у вигляді заміни системи опалення та вікон вартістю 7 678 грн.45 коп.

Крім того, за період з вересня 2011 року нею здійснювалась оплата опалення вищезазначеної кімнати житлового будинку, а тому у відповідача існує перед нею заборгованість зі сплати опалення в сумі 3 000 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила стягнути з ОСОБА_6 вартість проведеного нею ремонту та вартість опалення будинку всього на суму 10 678 грн.45 коп.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26 січня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що він є недоведеним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 10 жовтня 2002 року ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого вона стала власницею 2/3 частин житлового будинку з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (а.с.7).

20 вересня 2011 року ОСОБА_6 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого він став власником 1/3 частини вищезазначеного житлового будинку (а.с.8).

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2014 року проведено реальний розподіл будинку АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 виділено в натурі в житловому будинку літери «А,а» приміщення житлове 1-3 площею 19,2 кв.м.

Згідно з позовною заявою ОСОБА_5 у 2006 році вона здійснила ремонт вказаної кімнати у вигляді заміни вікон, батарей та труб подачі тепла на суму 7678 грн.45 коп.

Відповідно до наданих нею накладних та товарних чеків у 2011 та 2013 роках придбавалися будівельні матеріали та комплектуючі на загальну суму 2 578 грн.45 коп. Даних про те, що покупцем була ОСОБА_5 у цих документах немає (а.с.15-17).

Згідно з відомостями документа «Комерційна пропозиція» від 12 вересня 2006 року приватним підприємцем ОСОБА_7 позивачу було запропоновано придбати 4 вікна на суму 5100 грн. В розділі документа «Інформаційне джерело» даних про оплату вказаної пропозиції не міститься (а.с.18). Товарного чека щодо оплати вказаної пропозиції позивачем не представлено.

Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 08 лютого 2016 року, яке набрало чинності 19 лютого 2016 року, ОСОБА_5 виселено з належних ОСОБА_6 28/100 часток житлового будинку по АДРЕСА_1, а саме з житлової кімнати 1-3 в житловому будинку літ.«А,а». ОСОБА_5 зобов'язано звільнити належні ОСОБА_6 28/100 часток житлового будинку. Вселено ОСОБА_6 в належні йому 28/100 часток житлового будинку, а саме до житлової кімнати 1-3 в житловому будинку літ.«А,а». Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_6 перешкод у користуванні його часткою будинку (а.с.35-36).

Згідно з постановами державного виконавця Центрального ВДВС м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 01.07.2016 р. дане рішення виконано, у зв'язку з чим виконавчі провадження закінчені (а.с.47-49).

Відповідно до ст.151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок, зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Стаття 360 ЦК України передбачає, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Згідно з ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_5 є вірним, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Позивач належними та допустимими доказами не довела заявлених позовних вимог.

Матеріали справи не містять квитанцій про сплату нею послуг опалення.

Що ж стосується ремонту, здійсненого нею у 2006 році, то на той час відповідач не був власником спірного житла. До того ж, з представлених позивачем доказів не вбачається оплата нею здійснених ремонтних робіт у 2006 році, необхідність здійснення таких робіт та наявність згоди на це співвласників.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду, оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий: Судді: