РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Златобанк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «Антстрой» до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» про зобов'язання списати грошові кошти, припинення правовідношення за кредитним договором та договором поруки за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ПАТ «Златобанк» звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором №17/12-KLвід 06.02.2012 року в розмірі 309 999,96 доларів США, заборгованості за процентами в розмірі 3 371,25 доларів США, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань в розмірі 296 808,58 грн., 3% річних в розмірі 14 821,16 грн. та штрафу в розмірі 5 000,00 грн.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 06.02.2012 між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «СК «Антстрой» укладений кредитний договір №17/12-KL, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 300 000,00 доларів США, а позичальник зобов'язався в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови цього кредитного договору.

З метою забезпечення виконання зобов'язань 06.02.2012 між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_1 укладений договір поруки №17/12/КL/Р-1, відповідно до умов якого останній поручився перед кредитором та зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником своїх боргових зобов'язань в повному обсязі.

Вказував, що в результаті неналежного виконання відповідачами умов кредитного договору та не повернення коштів у останніх утворилась заборгованість у вищевказаному розмірі, яку позивач просив стягнути.

Справа № 758/10102/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1848/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Супрун Г.Б.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
13.07.2016 ОСОБА_1 та ТОВ «СК «Антстрой» подано зустрічну позовну заяву, в якій позивачі просили зобов'язати ПАТ «Златобанк» здійснити списання коштів в сумі 309 999,96 доларів США з депозитного рахунку ОСОБА_1, відкритого за угодою про приєднання до публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №080086 від 30.01.2015 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором; визнати припиненим правовідношення за кредитним договором від 06.02.2012, укладеним між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «СК «Антстрой», визнати припиненими правовідносини за договором поруки №17/12/КL/Р-1 від 06.02.2012, укладеним між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_1

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27.09.2016 на підставі ч. 1 ст. 205 ЦПК України закрито провадження в частині позовних вимог ПАТ «Златобанк» до ТОВ «СК «Антстрой» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року первісний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Златобанк» заборгованість за кредитним договором №17/12-KL від 06.02.2012 за період з 30.05.2012 по 06.07.2015 в розмірі 309 999,96 доларів США; заборгованість за процентами за період з 30.05.2012 по 27.08.2015 в розмірі 3 371,25 доларів США; пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань 296 808,58 грн.; штраф на підставі п.4.4 кредитного договору в розмірі 5000,00 грн.; 3% річних в сумі 14 821,16 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 3 654,00 грн.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27.09.2016 провадження в частині позовних вимог ПАТ «Златобанк» до ТОВ «Антстрой» про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито (а.с. 32, т. 2).

Провадження в частині зустрічних вимог ТОВ «СК «Антстрой» до ПАТ «Златобанк» про припинення правовідносин за кредитним договором закрито.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Зазначав, що суд при ухвалені рішення не звернув увагу на договір про внесення змін до договору поруки, укладеного між банком та ОСОБА_1, відповідно до положень якого у випадку неналежного виконання боржником умов кредитного договору в будь-якій частині, банк впродовж 1-го робочого дня з моменту виникнення такого порушення здійснює списання коштів з будь-якого поточного або вкладного рахунку поручителя, який відкрито у кредитора, в тому числі вкладного (депозитного) рахунку № НОМЕР_1, в сумі, еквівалентній сумі боргових зобов'язань в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Вказував, що судом не прийнято до уваги, що згідно договору поруки ОСОБА_1 забезпечив на відкритому в банку вкладному рахунку наявність грошових коштів для погашення всіх боргових зобов'язань ТОВ «СК «Антстрой» за кредитним договором у повному обсязі.

Наголошував, що нараховані банком заборгованість по процентам, пеня, 3% річних та штраф не підлягають стягнення з ОСОБА_1

Враховуючи наведене, просив рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Златобанк».

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник просили апеляційну скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.

Представник ТОВ «СК «Антстрой» та представник третьої особи просили апеляційну скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.

Представник ПАТ «Златобанк» проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив скаргу відхилити з огляду на її безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 06.02.2012 між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ТОВ «СК» Антстрой» укладено кредитний договір №17/12-KL, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 300 000,00 доларів США, а позичальник зобов'язався в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови цього договору.

Відповідно до п. 1.4 договору строк дії максимального ліміту за кредитною лінією складає 18 місяців. Кінцева дата повернення кредиту не пізніше 05.08.2013 включно.

Пунктом 1.5 договору передбачено, що за користування кредитом позичальником сплачуються проценти у вигляді фіксованої процентної ставки, яка встановлюється у розмірі - 14,5% річних (а.с. 4-13, т. 1).

Відповідно до п. 3 договору про внесення змін №2 до кредитного договору від 31.07.2013 сторони домовились викласти п.1.2.1, 1.3, 1.4 кредитного договору в новій редакції, зокрема: «п. 1.3 максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 300 000,00 доларів США. З 02.09.2013 максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 800 000,00 доларів США»; «п. 1.4 кінцева дата повернення кредиту: не пізніше 05.08.2015 включно» (а.с. 15-16, т. 1).

З метою забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «СК «Антстрой», 06.02.2012 між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки №17/12/КL/Р-1, відповідно до умов якого останній поручився перед кредитором за повне та своєчасне виконання боржником зобов'язань в повному обсязі. Поручитель та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники.

Відповідно до п. 6.2 договору поруки порука за цим договором припиняється після спливу 3 років з настання кінцевої дати повернення кредиту, але не пізніше повного виконання боргових зобов'язань та виконання зобов'язань за цим договором поруки (а.с. 21-28, т. 1).

Пунктом 3.1.2.6 договору поруки визначено, що шляхом підписання цього договору поручитель доручає кредитору самостійно (без надання поручителем розрахункових документів та заявок) списувати з будь-якого його поточного (-них) та/або вкладного (-них) рахунку (-ів) грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, утримувати комісійні винагороди, встановлені тарифами кредитора, суми збору на обов'язкове пенсійне страхування/податків/інших зборів/інших витрат, якщо це передбачено чинним законодавством України, та інші витрати, пов'язані з купівлею/продажем та/або обміном валюти для погашення кредитної заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається з розрахунків заборгованості, наданих позивачем, станом на 28.08.2015, у відповідача утворилась заборгованість за тілом кредиту за період з 30.05.2012 по 06.07.2015 у розмірі 309 999,96 доларів США, заборгованість за процентами за період з 30.05.2012 по 27.08.2015 становить 3 371,26 доларів США (враховуючи сплату процентів відповідачем на суму 168 602,11 доларів США), пеня за прострочену заборгованість по тілу кредиту за період з 08.05.2015 по 28.08.2015 в розмірі 296 422,61 грн., пеня за прострочену заборгованість по процентами за період з 10.11.2014 по 28.08.2015 в розмірі 21 041,31 грн. (всього нараховано пені на суму 317 463,91 грн., з них сплачено 20 655,33 грн.), та 3% річних за період з 08.05.2015 по 28.08.2015 в розмірі 14 821,16 грн. (а.с. 73-74, т. 1).

Задовольняючи вимоги за первісним позовом, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушені умови договору щодо своєчасного повернення грошових коштів. Також судом зазначено, що відсутні правові підстави для задоволення зустрічного позову, оскільки заборгованість за кредитом не погашена.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з даним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За змістом ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З матеріалів справи вбачається, що 30.01.2015 між банком та ОСОБА_1 укладена угода про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №080086 (договір банківського вкладу), відповідно до умов якого банком було відкрито вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1, з початковою сумою вкладу 340 395, 21 доларів США, строком розміщення до 27.02.2015, під 9,25% річних (а.с. 8-9, т. 2).

Згідно п. 1 договору про внесення змін №2 до договору поруки від 02.02.2015 сторони домовились п. 3.2 договору поруки, який передбачає обов'язки кредитора, доповнити підпунктом 3.2.3 такого змісту: «3.2.3 у випадку невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору та/або цього договору в будь-якій частині, несплати боржником боргових зобов'язань перед кредитором у строки, передбачені умовами кредитного договору, банк впродовж 1-го робочого дня з моменту виникнення такого порушення, здійснює списання коштів з будь-якого поточного та/або вкладного рахунку поручителя, який відкрито у кредитора, в тому числі вкладного (депозитного) рахунку №НОМЕР_1, в сумі, еквівалентній сумі боргових зобов'язань, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором» (а.с. 13, т.1).

Відповідно до довідки ПАТ «Златобанк» від 18.06.2015 № 1523/1 на депозитному рахунку ОСОБА_1 перебуває залишок коштів в розмірі 340 395, 21 доларів США (а.с. 12, т. 2).

На виконання умов договору поруки відповідачем за первісним позовом подано до Голови правління АТ «Златобанк» заяву від 02.02.2015 про проведення повного списання боргових зобов'язань за кредитним договором за рахунок коштів, які були розміщені на вкладному рахунку, відкритому ОСОБА_1 (а.с. 14, т. 2).

10.02.2015 відповідач за первісним позовом повторно звернувся до Голови правління АТ «Златобанк» з вимогою про списання вказаних вище коштів (а.с. 16-17, т. 2).

Відповідно до Протоколу засідання кредитного комітету АТ «Златобанк» від 05.02.2015 № 84-10 прийнято рішення про внесення змін до Кердитного дог вгору № 17/12-KLвід 06.02.2012, а саме: прийняти в заставу АТ «Златобанк» майнові права на грошові кошти в сумі 340 395, 21 доларів США, що розміщені в банку згідно угоди про приєднання до публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №080086 від 30.01.2015, процента ставка 9,25% річних, строк до 27.02.2015, вкладник ОСОБА_1 (а.с. 28-29, т. 2).

Таким чином, ОСОБА_1 виконані умови договору поруки та забезпечено наявність грошових коштів для виконання зобов'язань ТОВ «СК «Антстрой» перед банком.

В той же час, банком не виконані обов'язки, передбачені п.3.2.3 договору поруки та не здійснено списання коштів з депозитного рахунку ОСОБА_1

Згідно ч. 4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

За змістом ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

В оскаржуваному рішенні, судом зазначено, що як пояснив представник позивача п. 1 договору про внесення змін №2 до договору поруки від 02.02.2015 суперечить положенням Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, оскільки це є правом банку.

Разом з тим, судом не прийнято до уваги положення ст. 638 ЦК України, за якими договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, при укладенні договору про внесення змін № 2 до договору поруки банк погодився та дійшов домовленості з відповідачем, що у випадку невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору та/або цього договору в будь-якій частині, несплати боржником боргових зобов'язань перед кредитором у строки, передбачені умовами кредитного договору, банк впродовж 1-го робочого дня з моменту виникнення такого порушення, здійснює списання коштів з будь-якого поточного та/або вкладного рахунку поручителя, який відкрито у кредитора, в тому числі вкладного (депозитного) рахунку №НОМЕР_1, в сумі, еквівалентній сумі боргових зобов'язань, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Проте, вказаної умови договору банк не виконав, що свідчить про порушення АТ «Златобанк» вимог ст. 526 ЦК України, а відтак відповідно до положень ст. 616 ЦК України відсутні підстави для стягнення з відповідача нарахованої заборгованості по процентах, пені, 3% річних та штрафу за неналежне виконання зобов'язань.

Крім того, Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.05.2015 почато процедуру ліквідації АТ «Златобанк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку.

Відповідно до ч. 8 п. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобов'язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що, зокерма, кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

З урахуванням встановлених обставин, депозитні кошти ОСОБА_1 знаходяться в банку, вказані кошти відповідачу не повернуті та відповідно до вимог укладеного договору поруки в погашення заборгованості ТОВ «СК «Антстрой» не списані.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» про зобов'язання списати грошові кошти, припинення правовідношення за кредитним договором підлягає задоволенню.

Так, згідно із статтею 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України передбачено, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України у справі № 6-243цс14 від 04.02.2015, встановивши акт припинення основного зобов'язання належним його виконанням, суд на підставі ст. 599, частини першої статті 559, пункту першого частини першої статті 593 ЦК України визнає припиненими й додаткові (акцесорні) зобов'язання за договорами іпотеки і поруки.

В той же час, вимоги банку щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову щодо стягнення з відповідача заборгованості та відсутність підстав для задоволення зустрічного позову.

Відповідно до положень ст. 309 ЦПК України, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задвольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Златобанк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «СК «Антстрой» до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» про зобов'язання списати грошові кошти, припинення правовідношення за кредитним договором та договором поруки задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Златобанк» здійснити списання коштів в сумі 309 999 (триста дев'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять) доларів США, 96 центів з депозитного рахунку ОСОБА_1, відкритого за угодою про приєднання до публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №080086 від 30.01.2015, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 06.02.2012 №17/12/KL, укладеним між Публічним акціонерним товариства «Златобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СК «Антстрой».

Визнати припиненим правовідношення за кредитним договором від 06.02.2012 №17/12/KL, укладеним між Публічним акціонерним товариства «Златобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СК «Антстрой».

Визнати припиненим правовідношення за договором поруки від 06.02.2012 №17/12/КL/Р-1, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» та ОСОБА_1.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Златобанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 5 677 (п'ять тисяч шістсот сімдесят сім) гривень, 83 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: