Справа № 357/4394/16-ц Головуючий у І інстанції Кошель Л. М.
Провадження № 22-ц/780/2577/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 13.06.2017
УХВАЛА

Іменем України

13 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Приходька К.П.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2017 року у справі за поданням Державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області про примусове проникнення до житлового приміщення ОСОБА_2 з метою виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2017 року державний виконець МВ ДВС Білоцерківського ГТУЮ у Київській області звернувся до суду із поданням про примусове проникнення до житла державним виконавцем, а саме у квартиру АДРЕСА_1, у звязку з ухиленням від виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2017 року в повному обсягу боржником ОСОБА_2, посилаючись при цьому на те, що вище вказаним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стягнуто солідарно на користь ОСОБА_4 103102 грн. боргових зобовязаньна користь ОСОБА_4 за придбану квартиру.

22 липня 2016 року державним виконавцем Білоцерківського міського ВДВС ГТУЮ у Київській області відкрито виконавче провадження та надано боржникам семиденний строк для добровільного виконання рішення суду.

Оскільки боржники в добровільному порядку рішення суду в повному обсягу не виконали, сплативши лише частину 30000 грн, державним виконавцем здійснено запити для розшуку майна боржників на яке можливо звернути стягнення, а так як за наслідками перевірки не виявлено майна що належить особисто боржникам, за виключенням частки (1/2 частини ) в земельній ділянці в с. Озерна, вул. Липки, Білоцерківського району, та ? частини в автомобілі НОМЕР_1 , державним виконавцем було прийнято рішення здійснити опис майна в квартирі АДРЕСА_2, що належить боржнику ОСОБА_2. Однак при виході до вказаної квартири 30 листопада, 12 грудня 2016 року та 26 січня 2017 року потрапити до неї він не зміг, оскільки власник квартири ОСОБА_2 не допустив його в неї чим перешкодив здійснення виконавчих дій, тому державний виконавець в порядку ст. 376 ЦПК України та ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» просив задовольнити його подання.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2017 року подання задоволено.

Не погоджуючись із вказаним висновком міськрайонного суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заявлені заявлених вимог. Підставою для скасування зазначеної ухвали апелянт зазначає той факт, що вказане подання державного виконавця було розглянуто судом у його відсутність чим порушено його права як сторони виконавчого провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що зявилися до зали судового засідання, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Задовольняючи вимоги державного виконавця шляхом примусового проникнення до приміщення квартири боржника з метою опису майна боржника для подальшої реалізації, суд першої інстанції посилався на те, що з наданих документів, а саме засвідчених державним виконавцем актів вбачається, що належна боржнику ОСОБА_2 на праві власності квартира зачинена, двері для входу ніхто не відкриває, що унеможливлює виконання державним виконавцем своїх, безпосередньо покладених на нього, обовязків.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи, при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 червня 2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 102180 грн. в порядку розрахунку за придбану квартирі та 1022 грн, судових витрат , всього 103102 грн. (а.с. 47, 48)

22 липня 2016 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51746598 за виконавчим листом №2-357/2047/16, виданим 19.75.2016 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області щодо виконання рішення суду від 07 червня 2016 року, та надано боржникам семиденним строк для добровільного виконання рішення суду. (а.с. 65)

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розстрочку виконання рішення суду.

З метою примусового виконання рішення суду державним виконавцем було здійснено перевірку належності на праві власності боржникам майна та встановлено, що боржнику ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_3, та ? частина земельної ділянки площею 0.2316 га в с. Липки, Білоцерківського району . (а.с. 96).

З метою опису майна за місцем проживання боржника державним виконавцем 30.11.2016 та 12.12.2016 було здійснено вихід до квартири боржника ОСОБА_2 АДРЕСА_4, однак вчинити виконавчі дії державний виконавець не зміг, з підстав не допуску його в квартиру, що підтверджується відповідними Актами від 30.11.2016, та 12.12.2016 (а.с.97).

Вимогою державного виконавця №43 від 13 січня 2017 року призначено проведення виконавчих дій на 26 січня 2017 року на 17 годину, а саме опису нерухомого майна за адресою АДРЕСА_4 . Вказана вимога 24 січня 2017 року була вручена боржнику, що підтверджується зворотнім повідомленням .( а.с. 98).

Разом з тим із акту державного виконавця від 26 січня 2017 року вбачається, що державного виконавця для вчинення виконавчих дій до вказаної квартири допущено не було. (а.с. 97 зв.бік)

Відповідно до ст. 376 ЦПК України та п. 4 ч. 2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Частиною 2, 4 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на пятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Розглядаючи вказане подання державного виконавця суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про його задоволення оскільки боржник в добровільному порядку рішення суду в повному обсягу не виконав та не дивлячись на те, що суд відмовив у розстрочці виконання рішення суду, виконує його лише частинами, а також не допускає державного виконавця до житлового приміщення : квартири АДРЕСА_5, для вчинення виконавчих дій тобто виконання вимог ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилання апелянта на порушення його прав судом першої інстанції при розгляді вказаного подання є безпідставними, оскільки частиною 2 статті 376 ЦПК України передбачено, що вказане подання розглядається без повідомлення та виклику сторін чи інших зацікавлених осіб.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, судом першої інстанції правомірно задоволено подання про примусове проникнення до приміщення боржника, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала, що постановлена з дотриманням вимог процесуального законодавства залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319, 376 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.А. Яворський

судді: Т.Ц.Кашперська

ОСОБА_5