Справа № 496/1399/17
Провадження № 2/496/1094/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пендюри Л.О.,

за участю секретаря - Козян Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хлібодарської селищної ради Біляївського районного суду Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті її діда - ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Свої вимоги мотивує тим, після смерті діда відкрилась спадщина на гараж АДРЕСА_1. На спадщину вона є спадкоємицею за законом п'ятої черги, інших спадкоємців немає.

З метою оформлення своїх спадкових прав, вона звернулася до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на вказане майно.

Посилаючись на вказані обставини позивачка, просить суд визнати за нею право власності на вказаний гараж.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, а від її представника - ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував та просив суд розглянути справу за його відсутності.

Приймаючи до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 у нього був син ОСОБА_4, який ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 6, 7).

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 вбачається, що позивачка є дочкою ОСОБА_4 (а.с. 14) та після реєстрації шлюбу її прізвище змінено на ОСОБА_1 (а.с. 25), тобто відповідно до ст. 1265 ЦК України позивачка є спадкоємицею за законом 5-ї черги.

29.11.2016 року позивачка подала до Біляївської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, 27.03.2017 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0033 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 після смерті дідуся - ОСОБА_2 (а.с. 8), а у видачі свідоцтва про право на спадщину гараж № НОМЕР_5, який розташований за вказаною адресою їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, а ч. 2 вказаної статті зазначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З технічного паспорту, виданого 21.03.2016 року ПП «Одеське БТІ» вбачається, що за адресою селище АДРЕСА_1, ОСОБА_2 у 1980 році був збудований гараж площею 33 кв. м. (а.с. 16-18).

Згідно положень ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції Закону № 834-VIII від 26 листопада 2015 року) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 3 зазначеного Закону передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» від 5 серпня 1992 року № 449 було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення в експлуатацію при оформленні права власності індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них.

З наведеного вбачається, що не потребує введення в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти.

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Спрощений порядок здійснення державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках та збудовані до 5 серпня 1992 року, але за особами, які вважаються його володільцями, містять і положення ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З наведеного вбачається, що гараж, який був збудований ОСОБА_2 у 1980 році не є самочинним будівництвом та він фактично був його власником, а тому суд вважає можливим визнати за позивачкою право власності на гараж в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. 16, 328, 1217, 1222, 1265, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Хлібодарської селищної ради Біляївського районного суду Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її діда - ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його отримання до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області Пендюра Л.О.