АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 759/488/17 Головуючий у 1-й інстанції: Сенько М.Ф.
апеляційне провадження № 22-ц /796/4883/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Головачова Я.В.

суддів: Поливач Л.Д., Шахової О.В.

при секретарі Горак Ю.М.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних збитків, трьох відсотків річних у зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 20 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 20 лютого 2017 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат, три проценти річних у зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Особи, які беруть участь у справі, в суд апеляційної інстанції не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що є таке, що набрало законної сили рішення суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той же предмет і з тих самих підстав.

Такий висновок суду є правильним.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Закриття провадження у справі в цьому випадку можливе лише за умови, що рішення яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Установлено, що у липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та три проценти річних у зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання та просив стягнути з відповідача на його користь інфляційні втрати в сумі 174 335 грн. 06 коп. і три проценти річних в сумі 11 002 грн. 24 коп. за невиконання грошового зобов'язання, а всього 185 337 грн. 30 коп. Заявлені позовні вимоги обгрунтовував тим, що рішенням Апеляційного суду міста Києва від 5 грудня 2013 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_2 на його користь матеріальну компенсацію вартості його Ѕ частини квартири в розмірі 225 400 грн. 00 коп., припинено його право власності на Ѕ частину квартири та визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири. Оскільки ОСОБА_2 не виконує рішення суду, зокрема в частині виплати грошової компенсації вартості його частини у квартирі, просив позов задовольнити.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 05 липня 2016 року, яке набрало законної сили, у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та три проценти річних у зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання відмовлено.( а.с. 32-40).

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та три проценти річних у зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання, посилаючись на те, що відповідач не виконує рішення Апеляційного суду міста Києва від 5 грудня 2013 року, за яким стягнуто з ОСОБА_2 на його користь матеріальну компенсацію Ѕ частини квартири в розмірі 225 400 грн.00 коп.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та три проценти річних у зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання, за яким ухвалено рішення Апеляційного суду міста Києва від 05 липня 2016 року, та позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 у даній справі про стягнення інфляційних втрат та три проценти річних у зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання, мають один суб'єктний склад сторін, у них збігається як предмет, так і підстави позовних вимог.

Таким чином, постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та три проценти річних у зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що спірні правовідносини виникли між тими сторонами, про той же предмет і з тих самих підстав.

Доводи скаржника про те, що позови не є тотожними, оскільки позов заявлений з інших правових підстав, є надуманими та необгрунтованими.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість постановлення ухвали щодо скасування або зміни оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Ураховуючи викладене, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 303,304,30,312,314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 20 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: Л.Д. Поливач

О.В.Шахова