Справа № 161/8372/17
Провадження № 2/161/2827/17
У Х В А Л А

31 травня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Марчак Е.Є.

вивчивши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

30.05.2017 року позивач подав заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_2, а саме на квартиру, реєстраційний номер майна 2668632, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в межах розміру позовних вимог в сумі 98382 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зокрема, ч. 2 ст. 151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначено у п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжи ття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, позивач належно не обґрунтував ту обставину, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою: Сумська область, м. Суми, вул. Харківська, 3/130, власником якого значиться відповідач ОСОБА_2, однак позивачем не долучено до заяви жодних належних доказів, які б мали підтвердити, крім іншого, знаходження вказаного нерухомого майна у приватній власності саме відповідача ОСОБА_2, тому у сукупності наведених обставин відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.151-153, 293, 295 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заявипозивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_3