13.04.2017 Єдиний унікальний номер 205/8915/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Скрипник К.О.,

при секретарі Молчанові Є.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, у письмовому провадженні, без застосування технічного запису відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Житлово-будівельний кооператив № 189, Друга дніпровська державна нотаріальна контора, Дніпровська міська рада про визнання права власності, визнання права власності в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи Житлово-будівельний кооператив № 189, Друга дніпровська державна нотаріальна контора, Дніпровська міська рада про визнання права власності, в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 30.11.2016 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що вона з ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 24 січня 1970 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. В період зареєстрованого шлюбу сім`ї у складі трьох осіб згідно ордера № 1087 була надана трикімнатна квартира АДРЕСА_1 (колишня адреса: квартира № 45 в будинку № 25 на житловому масиві ОСОБА_4) в житлово-будівельному кооперативі. Ордер виданий на підставі списків кооперативу № 189, затверджених виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих від 19 грудня 1973 року. Згідно довідки ЖБК № 189 від 20.07.1992 року вартість спірної квартири у повному обсязі у розмірі 7971 рублів було сплачено 1992 року ОСОБА_3, тому він набув право власності на вказану квартиру. Таким чином, позивачу належить 1/2 частина спірної квартири як дружині ОСОБА_3 29 липня 1995 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Сторони прийняли, спадщину, оскільки проживали зі спадкодавцем на момент його смерті, інших спадкоємців за законом та за заповітом не має. Позивач є членом Житлово-будівельного кооперативу № 189. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 жовтня 2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру, оскільки відсутня реєстрація права власності на вказану квартиру. Позивач просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 (колишня назва Комунарівська) в м. Дніпро в Житлово-будівельному кооперативі № 189, в порядку ст. 22 КпШС, загальною площею 62,6 м2, житловою площею 43,1 м2, яка складається з: коридору площею 5,9 м2, ванної площею 2,1 м2, туалету площею 1,1 м2, кухні площею 7,4 м2, вбудованої шафи площею 0,4 м2, кімнати житловою площею 12,4 м2, кімнати житловою площею 17,1 м2, кімнати житловою площею 13,6 м2, лоджії площею 1,8 м2, балкону площею 0,8 м2; визнати за позивачем право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 (колишня назва Комунарівська) в м. Дніпро, загальною площею 62,6 м2, житловою площею 43,1 м2, яка складається з: коридору площею 5,9 м2, ванної площею 2,1 м2, туалету площею 1,1 м2, кухні площею 7,4 м2, вбудованої шафи площею 0,4 м2, кімнати житловою площею 12,4 м2, кімнати житловою площею 17,1 м2, кімнати житловою площею 13,6 м2, лоджії площею 1,8 м2, балкону площею 0,8 м2, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, померлого 29 липня 1995 року.

ОСОБА_2 19 січня 2017 року звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, треті особи Житлово-будівельний кооператив № 189, Друга дніпровська державна нотаріальна контора, Дніпровська міська рада про визнання права власності, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування зустрічного позову зазначив, що шлюб його батьків було зареєстровано 24 січня 1970 року в Ленінському Будинку щастя м. Дніпропетровська, актовий запис № 102. В період шлюбу батьків згідно ордеру № 1087 від 19 грудня 1973 року була надана квартира АДРЕСА_2 (колишня назва Комунарівська) в м. Дніпро. 29 липня 1995 року помер ОСОБА_3, ОСОБА_2 та його мати ОСОБА_1 є спадкоємцями за законом на 1/2 частину вказаної квартири. Постановою державного нотаріуса ОСОБА_5 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 січня 2017 року, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, у звязку з відсутністю реєстрації на цю квартиру. ОСОБА_2 просив визнати за ним право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 (колишня назва Комунарівська) в м. Дніпро в Житлово-будівельному кооперативі № 189, в порядку ст. 22 КпШС, загальною площею 62,6 м2, житловою площею 43,1 м2, яка складається з: коридору площею 5,9 м2, ванної площею 2,1 м2, туалету площею 1,1 м2, кухні площею 7,4 м2, вбудованої шафи площею 0,4 м2, кімнати житловою площею 12,4 м2, кімнати житловою площею 17,1 м2, кімнати житловою площею 13,6 м2, лоджії площею 1,8 м2, балкону площею 0,8 м2, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, померлого 29 липня 1995 року.

Від ОСОБА_1 надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти задоволення зустрічного позову не заперечувала.

Від ОСОБА_2 надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, зустрічну позовну заяву підтримав та просив задовольнити, не заперечував проти задоволення первісного позову.

Від представника третьої особи за первісним та зустрічним позовом - Житлово-будівельного кооперативу № 189 надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, підтримала первісний та зустрічний позови.

Треті особи за первісним та зустрічним позовами - Друга дніпровська державна нотаріальна контора, Дніпровська міська рада в судове засідання не зявилися, про день і час проведення слухання справи сповіщалися належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню по наступних підставах.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 січня 1970 року до смерті останнього 29 липня 1995 року (а.с.8,10).

Встановлено, що квартира АДРЕСА_2 (колишня адреса: квартира № 45 в будинку № 25 на житловому масиві ОСОБА_4) в м. Дніпро, згідно ордеру № 1087 від 19 грудня 1973 року, виданого на підставі списків ЖБК № 189, затверджених виконкомом міськради народних депутатів м. Дніпропетровська була надана ОСОБА_3 на сім`ю з трьох осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 (а.с.7).

Встановлено, що право власності на спірну квартиру не зареєстровано.

Встановлено, що за життя ОСОБА_3 сплатив пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_2 (колишня назва Комунарівська) в м. Дніпро у розмірі 7971 рублів (а.с.21).

Відповідно до ч.3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлового-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Таким чином, ОСОБА_3 фактично набув право власності на вказану кооперативну квартиру, а тому частина вказаного нерухомого майна увійшла до спадкової маси після його смерті.

Пунктами 1 і 2 розділу VII «Прикінцеві положення» Сімейного кодексу України встановлено, що цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України. Зі вступом у дію Сімейного кодексу України втрачає чинність Кодекс про шлюб та сім'ю України.

Частиною 1 ст.58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У зв'язку із набранням Цивільним кодексом України чинності з 01.01.2004 року, Сімейний кодекс України набрав чинності також з 01.01.2004 року та нормами цього Кодексу регулюються відносини, які виникли починаючи з дня набрання ним чинності.

Таким чином, спірні правовідносини, які виникли до 01.01.2004р. регулюються нормами Кодексу про шлюб та сім'ю України.

Згідно ст. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до статті 28 КпШС передбачено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що квартира АДРЕСА_2 (колишня назва Комунарівська) в м. Дніпро є спільною власністю подружжя і належить їм на праві спільної сумісної власності, а їх частки в цьому майні є рівними, оскільки в процесі розгляду справи не встановлено будь-якої домовленості щодо зміни розміру часток в спільному майні подружжя, а шлюбний договір не укладався.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 має право на 1/2 частину спільного майна подружжя, у зв'язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню, а за позивачкою необхідно визнати право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 (колишня назва Комунарівська) в м. Дніпро.

Як зазначено вище, ОСОБА_3 29 липня 1995 року помер (а.с.72). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3.

Суд вирішує справу керуючись Цивільним кодексом України в редакції 1963 р., який діяв на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), діями спадкоємця, що свідчать про прийняття спадщини є фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном або подання ним державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_2, які прийняли спадщину вчасно, шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, оскільки проживали та були зареєстровані разом зі спадкодавцем на момент його смерті.

Разом з тим, згідно з постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.10.2016 року та 13.01.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено в видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, що належала ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2 (колишня назва Комунарівська) в м. Дніпро, у звязку з відсутністю реєстрації права власності на цю квартиру (а.с.20,78).

Таким чином, відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як спадкоємці першої черги за законом мають право на спадкування кожний по 1/4 частині квартири АДРЕСА_2 (колишня назва Комунарівська) в м. Дніпро, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 29 липня 1995 року, і тому суд приходить до висновку, що первісні та зустрічні позовні вимоги в цій частині законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що первісний та зустрічний позови законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 22, 28 КпШС України, ст. ст. 524, 525, 526, 527, 529, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Житлово-будівельний кооператив № 189, Друга дніпровська державна нотаріальна контора, Дніпровська міська рада про визнання права власності, визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 (колишня назва Комунарівська) в м. Дніпро, загальною площею 62,6 м2, житловою площею 43,1 м2, яка складається з: коридору площею 5,9 м2, ванної площею 2,1 м2, туалету площею 1,1 м2, кухні площею 7,4 м2, вбудованої шафи площею 0,4 м2, кімнати житловою площею 12,4 м2, кімнати житловою площею 17,1 м2, кімнати житловою площею 13,6 м2, лоджії площею 1,8 м2, балкону площею 0,8 м2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 (колишня назва Комунарівська) в м. Дніпро, загальною площею 62,6 м2, житловою площею 43,1 м2, яка складається з: коридору площею 5,9 м2, ванної площею 2,1 м2, туалету площею 1,1 м2, кухні площею 7,4 м2, вбудованої шафи площею 0,4 м2, кімнати житловою площею 12,4 м2, кімнати житловою площею 17,1 м2, кімнати житловою площею 13,6 м2, лоджії площею 1,8 м2, балкону площею 0,8 м2, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, померлого 29 липня 1995 року.

Зустрічним позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи Житлово-будівельний кооператив № 189, Друга дніпровська державна нотаріальна контора, Дніпровська міська рада про визнання права власності, в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 (колишня назва Комунарівська) в м. Дніпро, загальною площею 62,6 м2, житловою площею 43,1 м2, яка складається з: коридору площею 5,9 м2, ванної площею 2,1 м2, туалету площею 1,1 м2, кухні площею 7,4 м2, вбудованої шафи площею 0,4 м2, кімнати житловою площею 12,4 м2, кімнати житловою площею 17,1 м2, кімнати житловою площею 13,6 м2, лоджії площею 1,8 м2, балкону площею 0,8 м2, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, померлого 29 липня 1995 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя К.О. Скрипник