Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2017 Справа №607/5576/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді Базана Л.Т.

присяжних Чорної О.-М.Є., Дейнеки В.М.

секретаря Гнатенко І.В.

з участю прокурора Тронки Н.В.

законного представника ОСОБА_3

представника ТОККПНЛ ОСОБА_4

особи,відносно якої ставиться

питання про госпіталізацію ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_4 про примусову госпіталізацію ОСОБА_3 у психіатричний заклад без її згоди,

В С Т А Н О В И В :

Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, лікар-психіатр ОСОБА_4 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_5 у примусовому порядку в психіатричний заклад без її згоди. Посилається на те, що в ОСОБА_5 наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби та суттєву шкоду її здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо їй не буде надана психіатрична допомога. На даний час психічний стан хворої погіршився, згоду ОСОБА_5 на госпіталізацію отримати неможливо, у зв»язку із своїм психічним станом, тому просить суд винести рішення про її примусову госпіталізацію у психіатричному закладі.

Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні лікар-психіатр ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримала та просить її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заяву про госпіталізацію ОСОБА_5 у примусовому порядку в психіатричний стаціонар Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні без її згоди підтримав і вважає, що доцільно надати ОСОБА_5 психіатричну допомогу в примусовому порядку.

Допитаний у судовому засіданні законний представник ОСОБА_3 - брат ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_5 на підставі рішення суду від 13.07.2010 року визнано недієздатною і він являється її опікуном. На даний час вона змінився в своєму психічному стані, тому вважає за доцільне помістити її для лікування у психіатричний заклад.

ОСОБА_5 була присутньою у судовому засіданні, однак через свій психічний стан категорично відмовилася від госпіталізації.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька АДРЕСА_1 була госпіталізована в ТОККПНЛ 28 квітня 2017 року о 17.45год. у супроводі брата ОСОБА_3, який є її опікуном, на підставі заяви брата ОСОБА_3 з приводу неадекватної поведінки сестри, те, що вона озлоблена, тривожна, має страх, слухові галюцинації, відмовляється від прийому їжі, не спить вночі.

28 квітня 2017 року ОСОБА_5 була оглянута черговим лікарем-психіатром ТОККПНЛ ОСОБА_6, яка після огляду підтвердила висновок про необхідність її госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у зв'язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу.

Підставою для висновку про необхідність госпіталізації в психіатричний стаціонар ОСОБА_7 була заява її брата ОСОБА_3

03 травня 2017 року ОСОБА_5 була оглянута комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, яка прийшла до висновку, що обстеження та лікування хворого можливе тільки в умовах стаціонару.

Із анамнестичних відомостей встановлено, що пацієнтка родом із селянської родини, старша із двох дітей. Ранній розвиток без особливостей. Освіта 10 класів ЗОШ. Навчання не продовжувала. Ніде не працювала і не працює. Є інвалідом 2 групи по психзахворюванню довічно. Розлучена, дітей немає. Проживає з братом. Душевним захворюванням хворіє з 2000 року, коли вперше змінилась в поведінці: стала тривожною, перестала спати вночі, мала страх, галюцинації. З того часу неодноразово лікувалась в ТОККПНЛ. Остання госпіталізація в ТОККПНЛ в грудні 2016 року. Рішенням суду №2-о-65/10 від 13.07.2010 року визнана недієздатною та останній призначено опікуна брата ОСОБА_3

На момент огляду пацієнтка в свідомості, орієнтована. Мовному контакту доступна. Відповіді короткі, неохочі, тихим голосом, не завжди по суті. Мислення сповільнене, розірване, паралогічне. Галюцинує (сама до себе неадекватно посміхається, шепоче, жестикулює руками). Висловлює маячні ідеї відношення до неї брата, сусідів. Тривожна, внутрішньо напружена, свої переживання розкриває неохоче. Емоційно стабільна, легко збудлива. Інтелектуально-мнестичні функції знижені. Вольові процеси ослаблені. Критика знижена, хвороблива. Суїцидальних та соціально-небезпечних дій не виказувала та не чинила.

Комісія приходить до висновку, що згідно ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" пацієнт ОСОБА_5 потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку без її усвідомленої згоди, у зв'язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу у вигляді: Параноїдної шизофренії, безперервний перебіг, стабільний дефект, психічний стан, якої обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби та суттєву шкоду її здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо їй не буде надана психіатрична допомога.

Згода ОСОБА_5 на лікування в психіатричному закладі, яке надається в умовах стаціонару, відсутня внаслідок неможливості її отримати у зв'язку з її психічним станом.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року про невідповідність Конституції України положення 3-го речення ч. 1 ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22.02.2000 р № 1489-Ш з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини П цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною до психіатричного закладу на прохання, або за згодою її опікуна, за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Госпіталізацію недієздатної пацієнтки вирішити в судовому порядку.

Таким чином, суд вважає, що госпіталізація ОСОБА_5 без її згоди до психіатричного закладу є доцільною, а тому заяву лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_4 слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 218, 279-282, 294 ЦПК України, ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_4 про примусову госпіталізацію ОСОБА_5 у психіатричний заклад без її згоди - задовольнити та госпіталізувати в примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на стаціонарне лікування в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан