Справа № 304/1668/16-ц
Провадження № 2/304/86/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2017 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - Амаровича В. П.,

при секретарі Ковач М.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 21 грудня 2016 року звернувся до суду з позовом, у якому просять визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з належними до нього господарськими будовами та спорудами, що розташований за адресою: с. Зарічево, вул. Миру, №4 Перечинського району Закарпатської області в порядку спадкування за законом за спадкодавцем (матірю), ОСОБА_4, яка померла 15 грудня 2010 року. На день смерті спадкодавця він постійно проживав разом з нею у вищевказаному будинку. Позивач звернувся до Перечинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутню правовстановлюючого документа на вказаний будинок, тому просить позов задовольнити.

Крім того, 03 березня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просять визнати за ним право власності на 1/2 частину будинку №4 з належними до нього господарськими будовами та спорудами, що розташований по вул. Миру, в с. Зарічево Перечинського району Закарпатської області в порядку спадкування за законом за своєю матірю ОСОБА_4, яка померла 15 грудня 2010 року. ОСОБА_2 звернувся до Перечинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутню правовстановлюючого документа на вказаний будинок, тому просить позов задовольнити.

Ухвалою Перечинського районного суду від 06 березня 2017 року прийнятий позов ОСОБА_2 та об'єднаний в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1. Протокольною ухвалою суду від 09 березня 2017 року до розгляду справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено ОСОБА_3.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 не зявилися, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив такі задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 в судове засідання жодного разу не з'явився, хоча про час і місце такого повідомлявся належним чином. Будь-яких заяв, клопотань, вимог щодо предмета спору, розгляду справи від останнього не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У судовому засіданні встановлено, що 15 грудня 2010 року померла ОСОБА_4 мати позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що стверджується повторним свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №110594 від 11 січня 2011 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №33. Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою вул. Миру, № 4, с. Зарічево Перечинського району Закарпатської області.

Відповідно до відомостей погосподарської книги № 3, особового рахунку № 188, забудовником даного будинковолодіння був ОСОБА_6, який помер 08 вересня 1975 року, що підтверджується довідкою Зарічівської сільської ради Перечинського району №17 від 12 січня 2011 року.

Згідно з даними погосподарської книги № 3, особового рахунку № 188, власником будинковолодіння № 4 по вул. Миру в с. Зарічево був ОСОБА_6, що стверджується довідкою Зарічівської сільської ради Перечинського району № 373 від 11 червня 2010 року.

Крім того, встановлено, що на дату смерті ОСОБА_6, 08 вересня 1975 року та протягом 6-ти місяців у володіння зазначеним будинком, вступила дружина померлого ОСОБА_4, що підтверджено довідкою №2021 від 12 грудня 2016 року Зарічівської сільської ради Перечинського району.

Згідно довідки Зарічівської сільської ради Перечинського району №06 від 10 січня 2012 року, ОСОБА_4 була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, крім того в даному будинку були зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 син, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 невістка, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 онука.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 з 20 червня 1986 року зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_5, а також у 2011 році виготовив технічний паспорт на зазначений будинок.

Разом з цим встановлено, що 15 грудня 2016 року нотаріусом було відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Крім того у судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 звернувся до Перечинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за своєю матірю ОСОБА_4, яка померла 15 грудня 2010 року, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №26362371 від 14 березня 2011 року про реєстрацію спадкової справи №50853178 заведеної Перечинською державною нотаріальною конторою 14 березня 2011 року, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовився від неї, а тому вважається таким, що прийняв спадщину.

17 лютого 2017 року нотаріусом було відмовлено позивачу ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину за законом за спадкодавцем ОСОБА_4, однак у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Позивач ОСОБА_2 також прийняв спадщину за законом за спадкодавцем ОСОБА_4, однак у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1297 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку №4, розташованого в с. Зарічево, вул. Миру Перечинського району Закарпатської області, за спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла 15 грудня 2010 року.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку №4, розташованого в с. Зарічево, вул. Миру Перечинського району Закарпатської області, за спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла 15 грудня 2010 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: В. П.