Справа № 149/636/17
Провадження №4-с/149/4/17
У Х В А Л А

"29" травня 2017 р. Хмільницький міськрайонний суд у Вінницькій області в складі:

головуючої судді Робак М. В. ,

при секретарі Поліщук Л. А.,

за участі представника скаржника ОСОБА_1

державного виконавця Шемети В.І.

представника заінтересованої особи - адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику цивільну справу за скаргою ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_4, на неправомірні дії державних виконавців відділу Державної виконавчої служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції, -

В С Т А Н О В И В:

10.03.2017 року до Хмільницького міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на неправомірні дії державних виконавців відділу Державної виконавчої служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції.

Скаржник зазначає, що державним виконавцем всупереч вимогам законодавства, було реалізовано арештоване нерухоме майно, а саме двохкімнатну квартиру за №24 в будинку №60 по вулиці 1-го Травня, що в м. Хмільнику, що належить йому на праві власності. При цьому ОСОБА_3 вказує, що він, як сторона виконавчого провадження, був позбавлений можливості знайомитись з матеріалами виконавчого провадження, надавати свої докази та зауваження, в тому числі і при проведенні експертизи, на його адресу не направлялись виконанавчі документи, а саме постанова про відкриття провадження та про повернення виконавчого документу стягувачеві.

В зв"язку з викладеним, просить суд визнати неправомірними дії державних виконавців Хмільницького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при примусовому виконанні виконавчого листа №1-308/11, виданого 31.05.2013 року Хмільницьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 26950,0 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник - ОСОБА_7 скаргу підтримали, посилаючись на обставини, що в ній зазначені.

ОСОБА_3 в попередніх судових засіданнях пояснював, що про відкрите виконавче провадження він дізнався від державного виконавця Фесюка В.В. у 2013 році. Він мав намір виплатити кошти за рішенням Хмільницького міськрайонного суду, однак у зв"язку з хворобою матері у нього така можливість була відсутня, тому він звертався до державного виконавця за розстрочкою виконання рішення. Вказав, що стягувачеві сплатив 300 грн. У нього є ще інші борги, які він повертав, позичаючи кошти у людей. Крім квартири у нього ще є неоформлений гараж та автомобіль по дорученню. Акт опису його майна (квартири) він не оскаржував в зв"язку з хворобою його матері. Під час проведення виконавчих дій він державного виконавця до квартири не допускав, оскільки у останнього не було, на його думку, відповідного рішення суду

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 суду пояснив, що під час проведення виконавчих дій за виконавчим листом, виданим Хмільницьким міськрайонним судом від 31.05.2013 року, в діях державних виконавців вбачається ряд порушень Закону України "Про виконавче провадження" Так, постанова про відкриття виконавчого провадження не була направлена на адресу боржника у встановленому порядку; по незрозумілим причинам 03.03.2014 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", а згодом постанову про стягнення виконавчого збору, які боржнику також не направлено; акт опису майна було складено в приміщенні виконавчої служби, а не за місцем розташування майна; понятими під час проведення виконавчих дій були працівники виконавчої служби; постанова про призначення експерта для оцінки описаного майна не підписана експертом; боржник не був належним чином ознайомлений з оцінкою майна; не зрозуміло яким чином проведена уцінка майна, після того як торги не відбулись; відсутній договір з торгуючою організацією. Також державним виконавцем порушено порядок реалізації арештованого майна та реалізовано квартиру на підставі оцінки майна, яка була прострочена на 4 дні (а.с.102-106)

Державний виконавець Шемета В.І. заперечив щодо задоволення скарги, зауважуючи, що державним виконавцем при вчиненні виконавчих дій по виконанню рішення Хмільницького міськрайонного суду від 2013 року, було дотримано вимог Закону України "Про виконавче провадження", при цьому ним долучено ряд письмових заперечень на скаргу (а.с. 29-32, 97-100, 112-118)

ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_2 заперечили щодо задоволення скарги, посилаючись на пояснення державного виконавця. Крім того, адвокат ОСОБА_2 просив застосувати строки позовної давності, передбачені ст. 385 ЦПК України.

Суд, заслухавши сторін, розглянувши подані докази, прийшов до наступного.

06.09.2013 року державним виконавцем Фесюком В.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.33,34), яку направлено простою кореспонденцією скаржнику (а.с.35)

04.11.2013 року на адресу ОСОБА_3 направлено вимогу державного виконавця про необхідність бути присутнім та не перешкоджати проведенню виконавчих дій за адресою м. Хмільник, вул. 1 Травня, 24/60 (а.с.37), яку направлено простою кореспонденцією скаржнику (а.с.38)

11.11.2013 року державним виконавцем було складено акт, відповідно до якого боржник був присутній під час проведення виконавчих дій, а саме опису квартири, однак перешкоджав та не допускав до опису вказаної квартири (а.с.40).

25.11.2014 року державним виконавцем було здійснено акт опису й арешту майна, копію якого отримав ОСОБА_3В (42-43)

05.12.2013 року було винесено постанову про призначення експерта, суб"єкта оціночної діяльності - суб"єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (а.с.45,46)

В подальшому, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, на підставі п.2ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.8)

13.03.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №1-308/11, виданого 31.05.2013 року Хмільницьким міськрайонним судом (а.с.49), яку направлено скаржнику простою кореспонденцією (а.с.50)

23.04.2014 року державним виконавцем складено акт опису й арешту майна (а.с.52) та акт державного виконавця про те, що скаржник відмовився підписувати акт арешту та опису майна, а також отримувати його копію (а.с.53)

Крім того, державним виконавцем вживались заходи щодо встановлення майна боржника на яке можливо стягнути стягнення (а.с. а.с. 55-61)

30.04.2014 року постановою було призначено експерта для участі у виконавчому провадженні (а.с.67)

19.05.2014 року направлено на адресу скаржника для ознайомлення звіт про експертну оцінку нерухомого майна, яку останній отримав (а.с.68-70)

20.11.2014 року, згідно протоколу №12949 про проведення електронних торгів, переможцем торгів по продажу двох кімнатної квартири по вулиці 1-го Травня, м. Хмільник Вінницької області, визначено ОСОБА_8 (а.с.10)

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ст.2 Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу"

Статтею 5 Закону передбачено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження.

Згідно ст.3 Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Дійсно, судом встановлено, що не заперечується державним виконавцем, постанова про відкриття виконавчого провадження скаржнику надсилалась простою кореспонденцією, однак, згідно заяви скаржника від 14.11.2013 року вбачається, що останній був обізнаний у проведенні виконавчих дій по виконанню виконавчого листа, виданого Хмільницьким міськрайонним судом від 31.05.2013 року.

За статтею 32 Закону заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника передбачений в ст. 52 Закону. Так, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Вилучення арештованого майна з передачею його для

реалізації здійснюється у строк, встановлений державним виконавцем, але не раніше ніж через п'ять днів після накладення арешту. (ст. 57 Закону).

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем вживались заходи для встановлення майна боржника з метою виконання рішення Хмільницького міськрайонного суду, і лише встановивши відсутність у боржника іншого майна, достатнього для задоволення вимог стягувача, державним виконавцем було арештовано двох кімнатну квартиру, що належить ОСОБА_3, про що складено акт опису й арешту майна, який останній відмовився підписувати та в подальшому не оскаржував.

Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами не забороняється складення акту опису й арешту майна боржника лише за адресою розташування зазначеного майна. Тим більше, що в судовому засіданні скаржник підтвердив своє небажання допускати до квартири державних виконавців з метою виконання їх посадових обов»язків.

Посилання скаржника на неналежність при складанні акту опису й арешту майна боржника понятих, оскільки останні, на його думку, є заінтересованими особами, так як є працівниками цієї ж державної виконавчої служби, в судовому засіданні не підтверджено належними доказами. Факт їх перебування в трудових відносинах не свідчить про їх особисту заінтересованість та підлеглість чи підконтрольність державному виконавцю.

Постанова державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі помилково зазначеного п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», жодним чином не порушує прав боржника.

Згідно статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта,суб»єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, з якою експерт ознайомлений 30.04.2014 року, про що свідчить її підпис. Звіт про експретну оцінку майна, державним виконавцем направлено на адресу скаржника для його ознайомлення, який останній отримав, про що свідчить його підпис в повідомленні про вручення поштового відправлення, який ОСОБА_3 не оскаржував.

Згідно статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Рухоме майно, вартість якого не перевищує сто п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, товари побутового вжитку, а також інше рухоме майно (у разі якщо стягувач не заперечує проти цього) реалізуються на комісійних умовах. Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються виключно на прилюдних торгах (аукціонах). Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону. Порядок реалізації майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, крім цінних паперів, визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України. Порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України. Не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна.

Відповідно до розділу V ч. 1 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №656/5 від 16.04.2014 року реалізація майна здійснюється шляхом проведення Організатором електронних торгів. Передачею майна на реалізацію вважається момент внесення інформації про лот у Систему. Вартість майна, переданого на реалізацію, є дійсною на період реалізації майна.

З зазначеного слідує, що оцінка двох кімнатної квартири діяла на весь період реалізації майна, починаючи з часу повторного внесення інформації про лот у систему електронних торгів.

Що стосується зауважень скаржника з приводу зберігання майна на яке накладено арешт, то суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу.

ОСОБА_3 не надано доказів його відмови у прийнятті на збереження арештованого майна, а його відмова від підпису в акті опису й арешту майна від 23.04.2014 року (а.с.52) не підміняє собою відмову від прийняття на зберігання арештованого майна.

Згідно п.5 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна.

Як вбачається з протоколу проведення електронних торгів, арештоване майно продано за ціну, що не є меншою 30% початкової вартості цього майна.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що скаргу ОСОБА_3 необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 386,387 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на неправомірні дії державних виконавців відділу Державної виконавчої служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п"яти днів з дня її оголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Робак М. В.

Повний текст ухвали виготовлено 02.06.2017р.