Провадження № 22-ц/779/792/2017
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г. В.
Суддя-доповідач Томин О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Беркій О.Ю., Максюти І.О.,

за участю секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» Брайка Станіслава Анатолійовича до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Івано-Франківського міського суду від 27 січня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» Брайка Станіслава Анатолійовича звернулось до суду із вищевказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 08 жовтня 2013 року між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та ОСОБА_3 укладено Договір №00-039599-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, а 14 жовтня 2013 року - Додаткову угоду №1 до даного договору, за умовами яких банк надав держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії, розміром кредитного ліміту 100000,00 грн., з відсотковою ставкою у розмірі 35% річних і строком дії кредитної лінії - один рік з моменту підписання сторонами Договору.

Однак, позичальник належним чином не виконував своїх зобов'язань, внаслідок чого станом на 21.07.2015 року за кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 141853 грн. 39 коп., які позивач просив суд стягнути з відповідача.

20.05.2016 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача 153036,48 грн., з яких: 107839,30 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 300,90 грн. - заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості, 15,64 грн. - заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт), 44880,64 грн. - заборгованість за процентами.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 27 січня 2017 року позов ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» Брайка Станіслава Анатолійовича задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» заборгованість за договором №00-039599-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA від 08.10.2013 року в розмірі 153036,48 грн. з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 107 839,30 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості - 300,90 грн., заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт) - 15,64 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) 0,00 грн., заборгованість за процентами - 44 880,64 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2295,55 грн.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на дане рішення суду подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

На думку апелянта, суддею було надано перевагу доказам позивача і зовсім проігноровано доводи відповідача.

Зокрема, не було здійснено перевірку нарахування штрафних санкцій та не встановлено правові підстави їх нарахування. Також не встановлювався порядок та черговість зарахування грошових коштів за кредитним договором.

Також апелянт вважає, що судом першої інстанції безпідставно порушені строки розгляду даної справи, що призвело до нарахування позивачем додаткових штрафних санкцій.

Зазначає про заборону подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме правопорушення, передбачену ст. 61 Конституції України.

Посилається на неможливість відповідача здійснювати погашення кредиту внаслідок відкликання банківської ліцензії ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та зміну реквізитів банку.

Нарахування будь-яких грошових зобов'язань за діючими Тарифами банку вважає неправомірними, оскільки такі Тарифи не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору, так як вони не містять підпису ні відповідача, ні позивача.

Також на думку апелянта визначений позивачем розмір пені є непропорційно великим у порівнянні з розміром заборгованості по кредиту.

Вважає, що судом також не взято до уваги положення про застосування загальної та спеціальної позовної давності до даних правовідносин.

Зазначає, що збільшення позовних вимог до 252616,82 грн. не обґрунтовано належними розрахунками, крім того, позивачем не взято до уваги те, що 18.05.2016 року відповідачем було сплачено 100000,00 грн. на погашення заборгованості за кредитним договором.

З наведених підстав апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримала, просила суд її задовольнити.

Представник позивача в апеляційний суд не з'явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303, ч.ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Матеріалами справи встановлено, що 08 жовтня 2013 року між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та ОСОБА_3 було укладено Договір №00-039599-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, відповідно до умов якого банк відкрив держателю картковий рахунок НОМЕР_1 в гривнях та випустив кредитну картку типу Visa Platinum, надав кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії, а також зобов'язався виконувати розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки, а держатель зобов'язувався повернути суму отриманого кредиту на умовах, в строки та в порядку, що передбачені договором (т. 1, а.с. 7-10).

Згідно п. 5.1 даного Договору за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк щомісячно нараховує проценти, комісії, розраховує та стягує пені та штрафи в розмірі, встановленими Тарифами. Банк має право нараховувати різні процентні ставки на різні форми використання кредиту.

П. 2.6. Договору передбачено, що строк дії кредитної лінії становить один рік з моменту підписання сторонами цього Договору. Якщо не пізніше ніж за 45 календарних днів до закінчення терміну дії кредитної лінії, за умови, що з боку держателя відсутня прострочена заборгованість за кредитом та/або обслуговуванню карткового рахунку та жодна із сторін в установленому договором порядку не заявить про припинення строку дії кредитної лінії, термін дії кредитної лінії продовжується на той же строк і на тих же умовах.

Відповідно до п. 3.3.1. Договору держатель зобов 'язаний вчасно та в повному обсязі погашати Банку суму Боргових зобов'язань, але не менше суми Мінімального платежу з урахуванням вимог п. 5.4.1. цього Договору.

Встановлено також, що 14 жовтня 2013 року сторонами було підписано Додаткову угоду №1 до Договору №00-039599-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, якою встановлено, що розмір кредитного ліміту складає 100000 грн. 00 коп. (т. 1, а.с. 16).

Як вбачається з Тарифів за відкриття та обслуговування пакету «Кредитна карта VISA» позичальнику встановлено відсоткову ставку у розмірі 35% річних (т. 1, а.с. 15).

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 неналежно виконує взяті на себе по кредитному договору зобов'язання, внаслідок чого виникла заборгованість, нарахована відповідно до умов договору.

З таким висновком погоджується і колегія суддів Апеляційного суду, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог, представлених позивачем розрахунків, внаслідок неналежного виконання договірних зобов'язань станом на 19.05.2016 року у боржника утворилась заборгованість в сумі 153036,48 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 107839,30 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості - 300,90 грн., заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт) - 15,64 грн., заборгованість за процентами - 44880,64 грн. (т. 1, а.с. 32-39, 123-162).

Даний розрахунок не спростований відповідачем належними засобами доказування, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для стягнення боргу.

Що стосується посилань апелянта на неможливість здійснювати погашення кредиту внаслідок відкликання банківської ліцензії ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», то такі не приймаються судом до уваги, оскільки відповідач, посилаючись на прострочення кредитора, не надав доказів, що позивач відмовлявся прийняти належне виконання та перешкоджав належному виконанню зобов'язання з їх боку, що є основним критерієм у застосуванні ст. 613 ЦК України.

Щодо зазначення, що Тарифи за відкриття та обслуговування пакету «Кредитна карта VISA» не можна вважати складовою частиною кредитного договору, то слід вказати наступне.

Статтею 6.3. Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.

В п. 9.9 Договору №00-039599-01 зазначено, що Правила користування Кредитною карткою «VISA» (Додаток №1) та Тарифи Банку (Додаток №2) складають невід'ємну частину даного Договору (т. 1, а.с. 10).

Підписуючи Договір позичальник погодився з умовами такого та зобов'язався їх виконувати.

Твердження представника апелянта про те, що при визначенні розміру заборгованості мала місце подвійна цивільно-правова відповідальність за одне і те саме правопорушення, а визначений позивачем розмір пені є непропорційно великим у порівнянні з розміром заборгованості по кредиту, є голослівними та повністю спростовуються матеріалами справи, зокрема, наданим позивачем розрахунком суми боргу (т. 1, а.с. 123-162).

З урахуванням того, що Договір №00-039599-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA укладений 08.10.2013 року, з позовом до суду банк звернувся у серпні 2015 року, доводи апелянта щодо незастосування строку позовної давності до даних правовідносин є безпідставними.

За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення Івано-Франківського міського суду від 27 січня 2017 року, оскільки воно є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 27 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: Томин О.О.

Судді: Беркій О.Ю.

Максюта І.О.