Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/753/17

08 червня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді: Мужика І.І.

секретаря: Дмитрук С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення суми індексації,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом в суд до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення суми індексації.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 не прибула, однак від неї поступила заява, в якій просить справу слухати у її відсутністі та відсутності позивача по справі ОСОБА_1, позов підтримують повністю з мотивів, викладених в позовній заяві, яку просять задоволити, не заперечують проти заочного рішення суду.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з»явився з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлений вчасно рекомендованою кореспонденцією.

А тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України /постановляє заочне рішення/.

Суд, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з»ясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення частково виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню всіх обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі.

А відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу у сторін по справі народилося двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 18.05.2011 року вирішено стягувати з відповідача по справі ОСОБА_2 аліменти в користь позивача по справі ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття (ас.7).

Згідно рішення Надвірнянського районного суду від 03.04.2015 року шлюб між сторонами по справі розірвано (ас.8).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.ст. 2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні.

Відповідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

При визначенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі судом враховано положення ч. 1 ст. 184 СК України і роз»яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років - 1689 гривень.

Як передбачено ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне положення міститься також в роз'ясненнях Верховного Суду України, даних в п. 23 Постанови Пленуму від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» згідно якого розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Разом з тим, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, щодо обов'язку батьків утримувати своїх дітей.

Як встановлено в судовому засіданні, за час отримання аліментів значно збільшився розмір прожиткового мінімуму для дітей, ціни на продукти харчування, одяг, збільшилися потреби дітей.

Матеріальне становище відповідача по справі ОСОБА_2 покращилося, він має постійне місце праці, отримує заробітну плату, про що свідчить повідомлення ТзОВ «Прикарпатський торговий дім» №246 від 29.03.2017 року.

З врахуванням того, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, та враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 років до 18 років, матеріальне становище сторін, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, а отже, на думку суду відповідач по справі ОСОБА_2 взмозі сплачувати аліменти в частці, тобто в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ними повноліття.

Частиною другою статті 184 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно зі статтею 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права та для всіх судів України.

Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України у справі за № 6-113-цс-13 від 06.11.2013 року визначена правова позиція по даній категорії справ, згідно якої, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2 ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону п.8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".

Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним,публікується в офіційних періодичних виданнях.

Статтею 4 Закону визначено підстави для проведення індексації. Зокрема зазначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, підставою для проведення індексації є перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації в розмірі 101 відсотка, а не наявність заборгованості по сплаті аліментів.

Згідно розрахунку невиплаченої індексації сума заборгованості по індексації аліментів на двох дітей за період з квітня місяця 2014 року по лютий місяць 2017 року становить 21448,80 грн. (ас.10).

Як вбачається із змісту частини першої статті 20 Сімейного кодексу України, до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.

Судом достовірно встановлено, що індексація аліментів за вказаний період ні судом, ні органом державної виконавчої служби не проводилася, таким чином, відповідно до вищезгаданих нормативно-правових актів позивач по справі ОСОБА_1 має право на одержання індексації аліментів, розмір яких визначений судом у твердій грошовій сумі.

А тому, суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 1280 грн. судового збору в дохід держави.

На підставі ст.ст.1 80, 181, 183 СК України, керуючись ст.ст. 213-215, 218, 367 ч. 2 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно рішення Надвірнянського районного суду від 18.05.2011 року (справа №2-71/2011 року) та стягувати з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з дня вступу рішення в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, 21448 (двадцять одну тисячу чотириста сорок вісім гривень) 80 (вісімдесят копійок) коп. індексації аліментів, розмір яких визначений в твердій грошовій сумі за період з квітня місяця 2014 року по лютий місяць 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 1280 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Надвірнянський районний суд.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Мужик І.І.