Справа № 159/1385/17
Провадження № 2/159/599/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Миронюка М.Г.,

за участю: секретаря Посполітак Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білашівської сільської ради Ковельського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Білашівської сільської ради Ковельського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мама - ОСОБА_2. За життя ОСОБА_3, склала заповідальне розпорядження - заповіт, згідно якого заповіла позивачу належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку. Даний заповіт не змінено і не відмінено.Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на все її майно, в тому числі і на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами.

Позивачем стверджується, що осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині, відсутні. Позивач прийняв спадщину у спосіб, визначений ст. 563 ЦК України (в редакції 1963 року), в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном.

Позивач вказує на те, що він вчинив всі дії для прийняття спадщини, однак отримати у визначеному законом нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину не має змоги, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно.

Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В судове засідання позивач та його представник ОСОБА_4 не з'явились. Однак від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

Представник відповідача - Білашівської сільської ради Ковельського району в судове засідання не з'явився, однак до суду надійшла письмова заява сільського голови ОСОБА_5, згідно якої просить справу розглянути у відсутності представника відповідача, позов визнається повністю, заперечень проти позову не має.

Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів цивільної справи докази, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Згідно вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

З свідоцтва про смерть, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 року Великочернігівською сільською радою Станично-Луганського району Луганської області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3.

Як встановлено з довідки № 235 від 07.04.2017 року, виданої Білашівською сільською радою, відповідно із записом у погосподарській книзі № 4 по с. Грушівка за 2001-2005 роки рахувалось господарство, головою якого була ОСОБА_2, яка постійно проживала та була зареєсчтролвана в АДРЕСА_1 та виписана у зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Заповіт від імені померлої ОСОБА_3 посвідчувався Білашівською сільською радою за реєстром № 13 від 16.01.1998 року. Заповіт не змінено і не відмінено. Після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року, доглядав будинок та обробляв присадибну ділянку її син ОСОБА_1.

Таким чином після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все майно, яке належало їй на праві приватної власності, в тому числі й на житловий будинок по АДРЕСА_1.

ТОВ « ЕК Контакт» виготовлено технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1.

Як встановлено з висновку № 02-Н про вартість нерухомого майна, а саме: житлового будинку що розташований в АДРЕСА_1 побудовано в 1948 році, становить 34545, 00 грн..

Зважаючи на рік побудови будинку, суд приходить до висновку, що вважати цей будинок самовільно побудованим не можна, оскільки в 1948 році при будівництві житлового будинку в сільській місцевості проектна документація не вимагалась.

При житті ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого належний їй житловий будинок та все своє майно заповіла позивачу. Заповіт не змінений та не відмінений.

Відповідно до п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції Закону 2003 року, Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Таким чином, до вказаних правовідносин застосовуються правила Розділу VII ЦК України в редакції Закону 1963 року.

Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом та за заповітом.

Відповідно до ст. 534 ЦК України (в редакції 1963 року) право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті.

Згідно ст. 535 ЦК України (в редакції 1963 року) неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка).

Згідно повідомлення Ковельської державної нотаріальної контори за № 902/01-16 від 13.05.2017 року, встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводились.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що перерахованих в зазначеній вище нормі закону осіб у померлої ОСОБА_3 не було, тому єдиним спадкоємцем останньої за заповітом є позивач по справі - ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Суд визнає переконливими твердження позивача про те, що він своїми діями фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, тобто прийняв спадщину.

З технічного паспорта на об'єкт нерухомого майна, а саме на спадковий житловий будинок вбачається, що право власності на цей будинок не зареєстровано.

Згідно п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Оскільки правовстановлюючі документи на спадковий будинок відсутні, то позивач не має змоги у встановленому порядку оформити свої спадкові права.

Таким чином визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а в судовому засіданні доведено обставини, якими позивач обґрунтовував позовні вимоги, а саме - його право на житловий будинок та господарські будівлі, розташовані по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3

Судові витрати суд залишає за позивачем.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 524, 529, 530, 534, 535, 537, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Білашівської сільської ради Ковельського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з усіма господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Велика Чернігівка Станично-Луганському районі Луганської області.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його оголошенні - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:М. Г. Миронюк