Провадження № 6/760/239/17
В справі № 760/7209/17-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Чеботаренка А.П.

заявника- Вангородського С.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві подання державного виконавця Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Вангородського С.М. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, суд

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Вангородський С.М звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України боржника ФОП ОСОБА_2 до виконання ним боргових зобов»язань за виконавчим документом, виданим судом.

Посилається на те, що на виконанні у відділі знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва, виданого 27 листопада 2014 року, про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь держави боргу в сумі 1 491 819, 50 гр.

22 січня 2015 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, якою боржнику встановлено строк до 29 січня 2015 року для самостійного виконання та направлено за місцем його проживання.

До цього часу рішення суду не виконано.

Державним виконавцем на виконання вимог Закону України « Про виконавче провадження» були направлені запити в банківські установи з метою відшукання коштів боржника, сервісні центри МВС України з метою відшукання транспортних засобів, Головне управління Держгеокадастру, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Управління Пенсійного фонду та податкових органів з метою встановлення доходів боржника.

З отриманих відповідей було встановлено, що майна, на яке можливо накласти стягнення, та доходів у боржника не має.

Крім того, державним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника, однак останній за зазначеною в виконавчому листі адресою не проживає.

Виходячи з цього, вважає, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, не виконує вимоги державного виконавця, а тому просить задовольнити подання.

Державний виконавець у судовому засіданні подання підтримав і просить задовольнити його.

Боржник та представник стягувача в судове засідання не з»явилися, про час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причину неявки суд до відома не поставили.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати подання в їх відсутності.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення подання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні покладено на Державну виконавчу службу, а порядок виконання визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України « Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Судом встановлено, що на виконанні у Солом»янському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва, виданого 27 листопада 2014 року, про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь держави боргу в сумі 1 491 819, 50 гр.

22 січня 2015 року державним викоанвцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, якою боржнику встановлено строк до 29 січня 2015 року для самостійного виконання та направлено за місцем його проживання.

15 липня 2015 року державним виконавцем винесена постанова про розшук майна боржника.

Крім того, на виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем направлені запити з метою відшукання майна боржника та його доходів, на які можливо звернути стягнення.

Надані на запити відповіді свідчать про відсутність такого.

Боржник за заначеною в виконавчому документі адресою не проживає, рішення суду боржником у добровільному порядку не виконано.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно з даною нормою закону та ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» одним із заходів забезпечення виконання рішення може бути тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого, причому таке обмеження можливо на підставі судового рішення за поданням державного виконавця лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

З даної норми закону випливає, що таке обмеження може мати місце лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Як зазначено вище, виконавче провадження АСВП № 46128126 відкрито 22 січня 2015 року.

Вжиті державним виконавцем заходи, направлені на виконання рішення суду, результатів не мали.

Боржник у добровільному порядку рішення суду не виконує, ініціативи його виконання не проявляє, за заначеною в виконавчому документі адресою не проживає.

Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність самого факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

В розумінні вимог даного закону ухиленням від виконання зобов»язання, покладеного на боржника рішенням суду, є такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що боржник своїми діями ухиляється від виконання боргових зобов»язань перед стягувачем - державою, його дії та бездіяльність свідчать про те, що такі дії його є свідомими.

Виходячи з цих обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість подання.

Керуючись ст. ст. 10 ч.2, ч.3 ст.61, 377-1 ЦПК України, ст.18 Закону України « Про виконавче провадження», ст. ст.6 - 8 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, суд

У Х В А Л И В :

Подання задовольнити.

Тимчасово обмежити боржника ФОП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 в праві виїзду за межі України до виконання боргових зобов»язань, покладених на нього рішенням Окружного адмінінстративного суду м. Києва про стягнення боргу в розмірі 1 4191 819, 50 гр.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: