У х в а л а

іменем україни

07 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Євтушенко О.І.,

Кадєтової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Войтов В.В., про визнання заповіту недійсним, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 - на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 19 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ВойтовВ.В., про визнання заповіту недійсним.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_6, якому на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1. Після звернення до нотаріуса ззаявою про прийняття спадщини він дізнався, що існує заповіт, яким батько заповів вищезазначену квартиру своїй доньці - сестрі позивача ОСОБА_3, відповідачу по справі.

Посилаючись на те, що заповіт не був підписаний безпосередньо батьком, хоча батько був повністю дієздатною людиною, вважає, що складений, але безпосередньо не підписаний батьком заповіт не відповідає дійсному волевиявленню батька, заповіт складений під впливом відповідача, у зв'язку з чим просив заповіт ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7, посвідчений 16 липня 2014 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Войтовим В.В., зареєстрований в реєстрі за № 538, визнати недійсним.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19 травня 2016 року, позов задоволено. Визнано недійсним заповіт ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3, посвідчений 16 липня 2014 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Войтовим В.В., зареєстрований у реєстрі за № 538.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 - порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що сторони у справі є дітьми ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6). Після смерті останнього відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

16 липня 2014 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Войтовим В.В. посвідчено заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 538, за яким ОСОБА_6 все належне йому на день смерті майно заповів ОСОБА_3 (а.с. 3).

Відповідно до змісту заповіту, він посвідчувався при свідках та підписувався іншою особою (не заповідачем) у зв'язку із неможливістю заповідача особисто підписати заповіт через хворобу та неможливістю прочитати через вади зору.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_2 посилався на те, що для підпису заповіту батько не потребував допомоги інших осіб.

За змістом ч. 1 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним (недійсним в силу закону).

Стаття 1247 ЦК Українивизначає загальні вимоги до форми заповіту, змістом ч. 2 якої визначається, що заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4 ст. 207 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 207 ЦК України, якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа.

Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Відповідно до вимог ст. 1248 ЦК Українищодо посвідчення заповіту нотаріусом, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним.

Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (ст. 1253 цього Кодексу).

За змістом п. п. 1.8. Глави 3 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою.

Відповідно до висновку експерта №163/к від 04 січня 2016 року жодних медичних (фізичних, соматичних) перешкод щодо вчинення ОСОБА_6 певних дій (прочитати надрукований текст та підписати особисто заповіт) виявлено не було (а.с.81-87).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, урахувавши вимоги ст. ст. 207, 1247, 1248 ЦК України, висновок експерта № 163/к від 04 січня 2016 року, правильно виходив із того, що текст заповіту містить суперечливі дані щодо можливості заповідача прочитати та підписати заповіт, а обставин вади зору заповідача, хвороба рук, які унеможливили особистий підпис, не встановлено, обґрунтовано вважав, що такий складений з порушенням вимог закону щодо його форми, та дійшов обґрунтованого висновку про недійсність оспорюваного заповіту.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їхзміни або скасування не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 19 травня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: О.І. Євтушенко

О.В. Кадєтова