Справа № 761/3475/16-ц
Провадження № 4-с/761/175/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2017 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Стельмах Олесі Олександрівни, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бріллікід»,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГУТЮ у м.Києві Стельмах О.О. щодо винесення постанови від 27.12.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 52324793, просить суд, визнати неправомірною та скасувати вказану постанову, а також повернути виконавчий документ до Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві для подальшого виконання.

Свою скаргу заявник обґрунтовує тим, що 27.12.2016 року державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Стельмах О.О. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 52324793 на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Разом з тим, посилаючись на те, що вказана постанова є неправомірною, оскільки державний виконавець не в повному обсязі здійснив заходи щодо розшуку майна боржника у відповідності до вимог закону, а тому заявник вважає, що вказаними діями державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Стельмах О.О. були порушені його права, у зв'язку з чим він звернувся з даною скаргою до суду.

Заявник у судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав заяву, зі змісту якої вбачається, що останній заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути скаргу за його відсутності.

Державний виконавець у судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було.

Дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у провадженні Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві перебувало виконавче провадження ВП № 52324793 з примусового виконання виконавчого листа № 761/3475/16-ц, виданого 05.09.2016 року Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з ТОВ «Бріллікід» на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 49258,21 грн.

27.12.2016 року державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Стельмах О.О. винесено постанову, якою виконавчий документ повернуто стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 52324793 на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 124 Конституції України передбачено, що судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Стаття 14 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (ч.2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»). Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку передбаченому законом (ч.2 ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу»).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Разом з тим, відповідно до п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Заявник вважає неправомірною постанову державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Стельмах О.О. від 27.12.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 52324793 на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки на його думку вказаним державним виконавцем не в повному обсязі здійснено заходи щодо розшуку майна боржника у відповідності до вимог закону.

При цьому, заявник, який був стороною виконавчого провадження, а саме стягувачем, має право знайомитись з матеріалами виконавчого провадженням та отримувати копії документів, які в них містяться, разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження обставин неправомірності дій державного виконавця суду надано не було.

Разом з тим, зі змісту постанови державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Стельмах О.О. від 27.12.2016 року, вбачається, що державним виконавцем з метою розшуку майна боржника були зроблені запити до органів Державної податкової служби України, МВС України та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Внаслідок здійснених державним виконавцем заходів, майно боржника, на яке може бути звернено стягнення не розшукано, а тому державним виконавцем на п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ було повернути стягувачу.

Таким чином, судом встановлено, що державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Стельмах О.О. заходи щодо розшуку майна боржника були здійснені у відповідності до вимог закону, однак виявились безрезультатними.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що під час винесення оскаржуваної постанови від 27.12.2016 року в межах виконавчого провадження ВП № 52324793, державний виконавець Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Стальмах О.О. діяла у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень, доказів на спростування вказаних в оскаржуваній постанові обставин, суду надано не було, тому суд вважає, що з боку державного виконавця права чи свободи заявника вказаною постановою порушені не були, у зв'язку з чим відмовляє в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 209, 210, 223, 293, 294, 383-388 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні скарги на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Стельмах Олесі Олександрівни, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бріллікід».

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: