Справа № 466/8101/15 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/783/2414/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Шеремети Н.О.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 січня 2017 року у справі за позовом ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26 січня 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21 березня 2016 року повернуто заявнику.

Дану ухвалу оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що ухвала порушує права відповідача щодо можливості у встановленому законом порядку оскаржити рішення суду. Апелянт посилається на норми ч.4 ст.169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України та вважає, що аналізуючи дані норми законодавства та встановлених районним судом обставин щодо повторної неявки відповідачів, слід дійти висновку, що судове рішення є заочним. Проте в порушення норм процесуального права районним судом не зазначено про заочний розгляд справи в тексті рішення. Просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2016 року скасувати та справу направити до районного суду для повторного вирішення питання про прийняття заяви до розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 21 березня 2016 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 2 400 877,48 грн. та 3 6013,16 грн. судових витрат.

Відповідач ОСОБА_2 вважаючи, що дане рішення заочне, звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із заявою про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21 березня 2016 року.

Повертаючи дану заяву ОСОБА_2 районний суд виходив з того, що дане рішення не ухвалювалося як заочне.

З такими висновками суду колегія суддів погоджується з врахуванням наступного.

Порядок заочного розгляду справи встановлено главою 8 розділу ІІІ ЦПК України.

Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

За формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 213 і 215 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд (ст.226 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи Шевченківський районний суд м. Львова не постановляв ухвалу про заочний розгляд справи, а також в рішенні не зазначено порядок і строк подання заяви про його перегляд, що виключає підстави віднесення такого рішення до заочного.

Судом першої інстанції ухвалено розглядати справу у відсутності сторін. Розгляд справи у відсутності сторін та заочний розгляд справи за своєю правовою природою різні поняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Враховуючи, що справа розглянута не в порядку заочного розгляду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про повернення заяви ОСОБА_2, що не позбавляє відповідача можливості оскаржити дане рішення в апеляційному порядку.

Судом встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура передбачена ЦПК України. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до п.1.ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: