Справа № 128/3585/16-ц Провадження № 22-ц/772/1275/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 50 Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

При секретарі: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 25 листопада 2016 року в справі за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановила:

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Зазначила, що 17.06.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. У шлюбі в них народилось двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча має таку можливість, оскільки має постійний заробіток, на даний час інших дітей, непрацездатних дружини чи батьків немає, стягнення за виконавчими документами з нього не проводяться, він має нормальний стан здоровя.

За наведених обставин, позивач просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки всіх видів його доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з жовтня 2016 року і до досягнення кожним з дітей повноліття.

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 25 листопада 2016 року позов задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 19.10.2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи в частині розміру щомісячної суми, яка підлягає сплаті, просив рішення суду першої інстанції змінити в частині розміру стягнення аліментів, встановивши його в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття.

Зокрема зазначив, що судом першої інстанції не досліджено обставин, що мають значення для вирішення справи, зокрема матеріальне становище відповідача. Так, суд не врахував те, що відповідач є волонтером в Кризовому центрі «Дім мама», в якому працює безкоштовно, для власного утримання відповідач лише підробляє і має мінливий, нерегулярний дохід.

В судовому засіданні представник апелянта адвокат ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримала з підстав, зазначених в ній, просила рішення суду першої інстанції змінити, однак стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Позивач ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_7 визнали доводи апеляційної скарги, не заперечували проти її часткового задоволення та визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі по 900 грн. на кожну дитину.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно виходив з того, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище дітей, які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, зокрема те, що відповідач фізично здоровий, працездатний, інших утриманців не має, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та дійшов висновку, що розумним і справедливим буде розмір аліментів на утримання дітей, визначений в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 19.10.2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Проте висновки суду щодо способу присудження аліментів не відповідають обставинам справи, оскільки дохід останнього є мінливим і нерегулярним, а можливість визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) не підтверджена доказами у справі.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є волонтером з 01.06.2016 року ВСП Кризового центру благодійної організації «Міжнародний благодійний фонд «Дім мама», в якому працює безкоштовно (а.с.47).

Враховуючи викладені обставини щодо матеріального становища платника аліментів, колегія суддів вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що відповідає положенням ст. 184 СК України.

Зазначені обставини також були визнані позивачем, яка погодилась із доводами скарги.

З врахуванням всіх зазначених обставин, колегія суддів вважає необхідним визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі відповідно до погодженої сторонами суми - 900 грн. на кожну дитину щомісячно, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст. 307, п.1.ч.1 ст. 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 25 листопада 2016 року змінити, зазначивши що до стягнення підлягають аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. на кожну дитину щомісячно.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_8

Судді: (підпис) ОСОБА_9

(підпис) ОСОБА_10

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.