Справа № 209/3074/16-ц
Провадження № 2/209/98/17
"30" травня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,
за участю секретаря Шаповал А.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Санаторій «Дніпровський» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ДП «Санаторій «Дніпровський» ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», в якому просила: стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 2038 гривень 32 коп. та 13 917,8 грн. розмір середнього заробітку за весь час затримки.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача - ДП «Санаторій «Дніпровський» ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином,згідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв'язку з чим суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на підставі наказу № 121-к від 15.06.2015 року була прийнята на посаду молодшої сестри ДЦВ у ДП «Санаторій «Дніпровський» за строковим трудовим договором. 07.11.2015 року на підставі наказу № 237-к від 09.11.2015 року вона була звільнена з посади у зв'язку з закінчення строку договору за п.2 ст. 36 КЗпП України, що підтверджуються копією трудової книжки (а.с. 6-7).
Як зазначено позивачем в позовній заяві, розрахунок по заробітній платі на день звільнення з позивачем не здійснено.
Як вбачається з матеріалів справи, підприємство має перед позивачем заборгованість з виплати заробітної плати за жовтень 2015 року у сумі 1310 гривень 66 коп. та виплати заробітної плати і компенсації відпустки за листопад 2015 року в сумі 727 гривень 66 коп., що підтверджується копією довідки від 04.05.2016 р. № 10/148 (а.с.8).
Загальна сума заборгованості по оплаті праці складає 2038 гривень 32 коп. Відповідно до довідки про середню заробітну плату від 11.08.2016 р. № 10/489 заробітна плата ОСОБА_1 за жовтень 2015 року становить 1515, 80 грн., за вересень 2015 року - 1515, 80 грн. (а.с.9).
Відповідно до ст. 47 КЗпП України - власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статі 116 цього Кодексу.
У відповідності з ч. 1 ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.
Відповідно до ст.116 КЗпП України - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації, проводиться в день звільнення.
Відповідно до ст.117 КЗпП України - в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», встановлено, що при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, якщо працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він в цей день він не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення.
Вимоги працівника про стягнення належної йому заробітної плати в судовому порядку відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України не обмежені будь-яким строком, тому суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 2038,32 грн.
Відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці", пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок), середньомісячна заробітна плата за час затримки обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.
При цьому згідно з п. 5 Порядку, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців роботи (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Виходячи з положень Порядку, суд приймає для розрахунку заробітну плату позивача за останні два повних відпрацьованих місяців роботи: вересень-жовтень 2015 року у розмірі 3031,60 грн. (1515,80 грн. + 1515,80 грн.).
Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача становитиме 214,09 грн. (3031,60 грн.: 44 робочих днів = 68,90 грн.).
Сума середнього заробітку визначена судом без утримання податку з доходів фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, оскільки справляння і сплата податків та обов'язкових платежів є обов'язком роботодавця.
Оскільки позивач відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Санаторій «Дніпровський» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст. 223, 232 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська.
Суддя Т.О. Решетник