Справа № 2-5774/10
Провадження № 6/161/132/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Подзірова А.О. при секретарі Кубяк О.В. з участю представника заявника ОСОБА_1, представника заінтересованої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», заінтересована особа: ОСОБА_3, про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для його предявлення до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 липня 2012 року в цивільній справі №0308/8710/2012 стягнуто з ОСОБА_3 в користь Акціонерного товариства Дельта Банк 62907,32 грн. 32 коп. заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь Акціонерного товариства ОСОБА_4 629 грн. 07 коп. сплаченого судового збору.

На виконання цього судового рішення судом був виданий виконавчий лист від 18 серпня 2012 року.

20 квітня 2017 року на адресу суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його предявлення до виконання.

Заява мотивована тим, що отриманий виконавчий лист не предявлявся до виконання до органів державної виконавчої служби на підставі заяви боржника, який зобовязувався сплатити кредит добровільно.

В подальшому, представник банку який отримав оригінал виконавчого листа звільнився, однак оригінал виконавчого листа не передав та не предявив до органів ДВС.

З наведених просить суд поновити строк для предявлення до виконання виконавчого листа та видати його дублікат.

Представник стягувача у судовому засіданні заяву підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник боржника у судовому засідання заперечив проти задоволення заяви та просив суд відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяв стягувача слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України Про виконавче провадження (що діяла на день видачі спірного виконавчого документу) виконавчі документи можуть бути пред'явлені на виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

17.08.12012 року представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» отримала виконавчий лист.

Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. ( ч.6 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження).

Статтею 371 ЦПК України передбачено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виходячи з аналізу зазначених норм права суд при вирішенні відповідно до ст. 371 ЦПК України питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з'ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи не - поважність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Тобто, визначальним для поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання є поважність причин пропуску цих строків.

Однак доводи стягувача не свідчать наявність таких поважних причин.

Зокрема, на думку суду, не є поважною причиною факт добровільної неподачі виконавчого листа до органів державної виконавчої служби у звязку з проханням боржника, оскільки в такому випадку банк на власний розсуд вирішив не скористатися можливістю примусово виконати виконавчий документ у визначений законом строк, тобто самостійно та вільно розпорядився своїм диспозитивним правом.

Доводи представника банку про те, що стягувач на слово повірив боржнику про його сумлінне та добровільне виконання судового рішення шляхом щомісячних платежів, суд до уваги не бере, оскільки в такому випадку сторони могли належним чином зафіксувати свої домовленості шляхом укладення мирової угоди в процесі виконання (стаття 372 ЦПК України).

Також суд вважає необґрунтованими доводи банку, що звільнений працівник належним чином не передав оригінал виконавчого документу іншому представнику банку, оскільки надаючи представнику банку довіреність на реалізацію своїх процесуальних повноважень у суді, банк діяв на власний комерційний ризик, а тому повинен самостійно нести всі наслідки неналежного виконання службових обовязків своїми працівниками.

За таких обставин, суд вбачає, що заявником пропущено строк для предявлення виконавчого листа до виконання з 18.08.2013 року по 20.04.2017 року та не наведено поважних причин для його поновлення.

За таких обстави заявником суду не надано беззаперечних доказів наявності поважних підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання який скінчився ще в 2013 році, а тому, суд приходить до висновку щодо відмови в поновленні строку для предявлення спірного виконавчого листа.

А тому в задоволенні заяви про поновлення строку для предявлення виконавчого документу щодо боржника ОСОБА_3 необхідно відмовити.

Статтею 370 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

З аналізу вищенаведеної норми процесуального закону слідує, що для видачі дублікату виконавчого листа визначальним є факт втрати його оригіналу, який має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

Проте таких доказів суду стягувач не надав.

Зокрема, не може бути доказом втрати оригіналу виконавчого листа довідка ПАТ «Дельта Банк» від 19 квітня 2017 року вих.№19/04/17-1 та довідка Луцького районного відділу державної виконавчої служби від 04 квітня 2017 року №3857 оскільки в них зазначено лише про те, що банк не направляв виконавчий лист до відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції. Це означає що виконавчий лист наразі не втрачений, а знаходиться у банку, або направлений у інший відділ державної виконавчої служби.

Отже, оскільки стягував не надав суду переконливих доказів втрати виконавчого листа, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про видачу його дублікату слід відмовити.

Крім того, суд наголошує, що із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред'явлення їх до виконання.

Враховуючи, що заявник звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_3 поза меж строків пред'явлення їх до виконання, суд вважає, що в задоволенні зазначеної заяв необхідно відмовити також із цієї підстави.

Зважаючи на все вищевикладене, суд не знаходить правових підстав для задоволення заяв Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для його предявлення до виконання, а тому відмовляє в їх задоволенні.

Керуючись статтями 210, 370, 371 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяв Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для його предявлення до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений та підписаний 07 червня 2017 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_5