Справа №333/5002/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді Наумової І.Й.,

при секретарі Кунець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування. -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з даним позовом. В обґрунтування позову зазначено наступне.

Позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її рідна сестра ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На день її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла 3/4 квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Спадкоємцем першої черги за законом є усиновлений син померлої - ОСОБА_2 (далі Відповідач). Позивач вказує, що вона є спадкоємцем другої черги. Зазначає, що з вересня 2011 р. і по день смерті, її сестра, ОСОБА_3, яка була особою похилого віку (70 років) хворіла на тяжку хворобу - недифирінційований рак шлунку, в зв'язку з чим знаходилась в безпорадному стані. Позивач зазначає, що її син - відповідач по справі, в період, коли вона потребувала сторонньої допомоги у зв'язку з хворобою, не здійснював належний догляд за хворою матір'ю, матеріально не допомагав. ОСОБА_1 в своєму позові зазначає, що саме вона, починаючи з 2009 р., матеріально допомагала своїй сестрі - ОСОБА_3: давала їй кошти на хірургічну операцію в 2009 р., на її лікування, забезпечувала продуктами харчування, також після смерті останньої організувала за власні кошти її поховання. Також позивач вказує, що з 2009 р. ОСОБА_3 постійно мешкала в дачному будинку АДРЕСА_3. Починаючи з вересня 2011 р., коли стан здоров'я ОСОБА_3 зовсім погіршився, ОСОБА_1 забрала її до себе в АДРЕСА_4, і сестра проживала в неї по день своєї смерті. Позивач зазначає, що в цей період вона здійснювала догляд за своєю хворою сестрою, яка не могла самостійно обслуговувати себе та потребувала сторонньої допомоги, оскільки Відповідач по справі не піклувався про свою матір. В зв'язку з вищезазначеним, позивач просить визнати за нею право на спадкування за законом разом зі спадкоємцем першої черги - ОСОБА_2.

У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, зазначених в позові.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав в зв'язку з їх необґрунтованістю. Представник відповідача ОСОБА_5 також зазначив, що позивач пропустила встановлений законодавством трирічний строк для звернення до суду з даним позовом, в зв'язку з чим просив суд застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухав пояснення сторін та їх представників, дослідив матеріали справи та інші докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позивач є рідною сестрою ОСОБА_3, дана обставина визнана сторонами по справі.

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з: ? частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 та земельна ділянка, на якій він розташований. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла про передачу у спадок ОСОБА_1 свого майна у вигляді вищевказаного дачного будинку та земельної ділянки під ним. У встановлений законом строк, а саме 26.03.2012 р., ОСОБА_1 (Позивач по справі), звернулась до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідач по справі - син померлої ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги. Відповідач 25.01.2014 р. звернувся до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_3 28.04.2016 р. Відповідач отримав свідоцтво про спадщину за законом на ? частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Постановою нотаріуса від 18.02.2016 р. Відповідачу відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину у вигляді вищевказаного дачного будинку та земельної ділянки під ним, оскільки відносно даного майна ОСОБА_3 було складено заповіт, яким це майно заповідане ОСОБА_1, яка прийняла спадщину. Дані обставини підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 (а.с. 58-86).

З виписки з історії хвороби №1420 виданої терапевтичним відділенням МСЧ «Комунар» (а.с. 12) та довідці КЗ «Центральна лікарня Комунарського район» (а.с. 132), вбачається, що ОСОБА_3 станом на травень-червень 2010 р. хворіла на рак малої кривизни шлунка, в зв'язку з чим знаходилась на стаціонарному лікуванні в вищезазначеному медичному закладі, медикаментозне забезпечення хворої відбувалось за рахунок лікувального закладу.

З довідки від 08.11.2017 р., виданої КУ «Комишуваська номерна районна лікарня» Оріхівської районної ради Запорізької області, причиною смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 стали ракова інтоксикація, рак шлунку (а.с. 15).

Згідно посмертного епікризу хворої ОСОБА_3, остання на момент захворювання мешкала в АДРЕСА_2, спостерігалась в поліклініці 8-го березня в м. Запоріжжя. В поліклініку в смт. Комишуваха звернулась вперше 01.11.2011 р. і була оглянута вдома в зв'язку з поганим станом здоров'я, наявний діагноз - рак культі шлунку (а.с. 18-20).

Відповідно відповіді КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6» від 21.11.2016 р. на адвокатський запит (а.с. 137), гр. ОСОБА_3, яка мешкала за адресою: АДРЕСА_3, дійсно спостерігалась в даному медичному закладі на протязі декілька років, у 2011 р. у «Журналі виклику лікаря на дім» зазначено про те, що 27.09.2011 р. зареєстрований один виклик дільничного лікаря для огляду хворої на дому, встановлений діагноз - рак шлунку. Зі слів дільничного лікаря, хвора більш за медичною допомогою не зверталась, так як вибула за межі району обслуговування.

Згідно довідки, виданої КП «ВРЕЖО №11» ОСОБА_1 22.12.2011 р., ОСОБА_3 постійно мешкала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, з 04.09.1981 р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 На момент смерті останньої за даною адресою зареєстрований також син померлої ОСОБА_2 (а.с. 62).

Згідно довідки №2002 від 19.12.2011 р., виданої Комишуваською селищною радою Оріхівського району Запорізької області, ОСОБА_3 по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 проживала за адресою: АДРЕСА_4, без реєстрації у своєї сестри ОСОБА_1. Вони вели спільне господарство і поховання ОСОБА_3 проведене за кошти ОСОБА_1 (а.с. 13).

Допитана в якості свідка ОСОБА_7, в судовому засідання пояснила, що вона працює завідуючою господарською частиною в КУ «Центральна лікарня Комунарського району», відповідач також працює в даній установі сантехніком і знаходиться в її підпорядкуванні. Зазначила, що відповідач є добросовісним працівником, працює в даній установі тривалий час, в зв'язку з чим, їй стало відомо, що його мати хворіє на рак шлунку та декілька разів лікувалась в їх лікарні. ОСОБА_2 постійно допомагав хворій матері, домовлявся відносно проведення лікувальних процедур, обстежень, купував ліки, інколи за дозволом керівництва раніше уходив з роботи, щоб доглядати хвору матір. Свідок зазначила, що їй відомо, що відповідач співмешкав з колегою по роботі - санітаркою ОСОБА_5, яка також допомагала йому доглядати матір. Одного разу, коли матір Відповідача знаходилась на стаціонарному лікуванні в їх лікарні, вона з нею спілкувалась, остання під час розмови не скаржилась на свого сина, що він не допомагає їй. Відповідач їй розповідав, що на нетривалий час сестра матері забирала її погостювати до себе, де її стан здоров'я погіршився.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8, в судовому засідання пояснила, що вона працює медичною сестрою в КУ «Центральна лікарня Комунарського району», Відповідач працює в даній установі сантехніком. ОСОБА_2 є хорошим працівником та людиною, в зв'язку з чим вона досить часто спілкується з ним та мають добрі відносини. Їй відомо, що мати Відповідача хворіла на рак шлунку, декілька разів він звертався до неї з проханням пришвидшити обстеження матері, які проводились у відділенні, де працює свідок. Мати Відповідача неодноразово лікувалась в їх лікарні. Свідок зазначила, що на прохання ОСОБА_2 вона робила його матері уколи, також декілька разів купувала ліки для неї за проханням Відповідача. Відповідач постійно піклувався про матір, домовлявся відносно проведення лікувальних процедур, обстежень. Зі слів Відповідача їй відомо, що нетривалий час до своєї смерті ОСОБА_3 мешкала у своєї сестри, до якої поїхала погостювати, під час копання картоплі їй стало зле і вона втратила свідомість.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона є односельчанкою та сусідкою позивача, їй відомо, що сестра позивача ОСОБА_3 мешкала у ОСОБА_1 на протязі приблизно 3-4 місяців до своєї смерті, зі слів позивача в цей час остання доглядала сестру, оскільки вона тяжко хворіла. Чи доглядав Відповідач за своєю матір'ю їй невідомо.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона є односельчанкою та сусідкою позивача, їй відомо, що сестра позивача мешкала у ОСОБА_1 з вересня 2011 р. по день смерті. Позивач їй розповідала, що доглядає сестру, оскільки вона тяжко хворіла. Свідок зазначає, що декілька разів вона приходила до позивача в гості та спілкувалась з її сестрою, остання самостійно ходила, знаходилась при здоровому глузді. Сина ОСОБА_3 вона бачила лише на похоронах останньої, зі слів позивача їй відомо, що останній не надавав матеріальну допомогу на утримання та лікування своєї матері.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що є чоловіком позивача, ОСОБА_3 була сестрою його дружини. В 2008-2009 р. ОСОБА_3 захворіла, почала мешкати в дачному будинку в АДРЕСА_3, вони з дружиною досить часто навідували її, привозили продукти харчування, допомагали по господарству. Відповідач навідував матір дуже рідко. В 2011 р. за проханням ОСОБА_3, вони забрали її жити до себе в АДРЕСА_4, його дружина доглядала свою сестру, оскільки стан здоров'я її погіршився. Відповідач навідав матір в смт. Комишувасі лише раз, і потім приїжджав на похорони матері. Суд має сумнів щодо об'єктивності наданих даним свідком пояснень, враховуючи сімейні відносини з позивачем і його заінтересованість в результаті розгляду даного позову, в зв'язку з чим, суд критично відноситься до даних пояснень.

Згідно зі ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1259 ЦК України, черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

З аналізу даної статті вбачається, що для одержання права на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування необхідні наступні умови: здійснення опіки, матеріального забезпечення, надання іншої допомоги спадкодавцю протягом тривалого часу; наявність у спадкодавця безпорадного стану.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно роз'ясненням, викладеним в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» в п. 6 якої зазначено, що при встановленні факту ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України.

Судом на підставі пояснень сторін, свідків, інших доказів встановлено, що з кінця вересня 2011 р. по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3 тимчасово мешкала у позивача за місцем проживання останньої в АДРЕСА_4.

В матеріалах справи відсутні дані, що спадкодавець ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, перебувала на обліку щодо встановлення над нею опіки, або про наявність заяв родичів чи інших осіб з цього приводу до районної адміністрації за місцем її проживання.

Покази вищезазначених свідків ОСОБА_10, ОСОБА_9 підтверджують тимчасовий факт проживання ОСОБА_3, в період з кінця вересня 2011 р. по ІНФОРМАЦІЯ_4 з позивачем. Суд критично відноситься до пояснень даних свідків щодо здійснення позивачем догляду за ОСОБА_3 у вищевказаний період, оскільки вони не були безпосередніми свідками даних обставин

З пояснень свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 вбачається, що відповідач, який є сином спадкодавця ОСОБА_3 не ухилявся від утримання та догляду свої хворої матері.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В порушення вищевказаних вимог, позивачем не надано суду належних допустимих доказів, про те, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві - ОСОБА_3, також відсутні докази, що спадкодавець перебувала у безпорадному стані.

Заява представника відповідача про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки враховуючи досліджені судом обставини, суд вважає, що право на звернення з даним позовом у позивача виникло з моменту подання 25.01.2014 р. Відповідачем заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини у вигляді частки вищевказаної спірної квартири, в зв'язку з чим позивачем пред'явлено даний позов 19.09.2016 р. у встановлений законодавством трирічний строк.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані належним чином, а позов такий, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 16, 1222, 1258, 1259, 1261, 1262, 1268 ЦК України, ст.ст.10,57-60, 61, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова