Справа №461/2018/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2017 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Сливці С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди заподіяної смертю особи внаслідок катастрофи та шкоди завданої смертю годувальника,

встановив:

Позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_6, ПАТ «Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди заподіяної смертю особи внаслідок катастрофи та шкоди завданої смертю годувальника.

В обґрунтування позовної заяви покликаються на те, що 04.10.2015 року близько 14.40 год. ОСОБА_7, будучи пілотом легкомоторного двохмісного літака «ZODIAC CH 601 XL», р.н.НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, виконував політ з пасажиром ОСОБА_8, здійснив заборонену для цього літака фігуру вищого пілотажу, що призвело до падіння літака. Пілот ОСОБА_7 та пасажир ОСОБА_8 від отриманих травм загинули на місці пригоди. За даним фактом було внесено відомості до ЄРДР та 31.03.2016 року постановою Городоцької місцевої прокуратури Львівської області провадження закрито у зв'язку із смертю особи, з вини якої трапилась дана катастрофа, а саме ОСОБА_7 Вищевказаний легкомоторний літак належить на праві власності ОСОБА_6 Внаслідок описаної авіакатастрофи, сім'ї загиблого ОСОБА_8 - позивачам по справі завдано моральної та матеріальної шкоди. На момент катастрофи діяв договір страхування №2 від 17.04.2015 року обов'язкового страхування відповідальності експлуатанта повітряного судна за шкоду, заподіяну третім особам, укладений між ОСОБА_6 та ПАТ НАСК «Оранта», згідно якого розмір страхової суми за шкоду, завдану третім особам, життю та здоров'ю пасажирів, становить 20 000 доларів США, 131 100 грн. спеціальних прав запозичань, 250 000 грн. спеціальних запозичань на одного пасажира. Виходячи з положень Порядку і правил проведення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації, страховим випадком вважається авіаційна подія за участю повітряного судна страхувальника й жодним чином не встановлено обмеження, яке б стосувалось особи, яка керує повітряним судном та передбачено, що об'єктом страхування є майнові інтереси страхувальника, пов'язані із його обов'язком відшкодувати заподіяну шкоду третім особам. Відтак, посилання відповідача ПАТ НАСК «Оранта» на те, що експлуатант повітряного судна не був страхувальником є безпідставними, а тому на користь позивачів підлягає стягнення страхове відшкодування. Крім того, позивачі вважають, що ОСОБА_6 відповідає за заподіяну шкоду смертю ОСОБА_8, так як він є власником джерела підвищеної небезпеки.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві. Просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні позов заперечила з мотивів безпідставності та додатково пояснила, що ОСОБА_7 володів повітряним судном на відповідній правовій підставі, а саме договору спільного використання літака, а тому ОСОБА_6 є неналежним відповідачем, так як не несе відповідальності за використання літака особою, яка на відповідній правовій підставі володіє ним. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача ПАТ НАСК «Оранта» в судовому засіданні позов заперечила з мотивів, викладених у письмових запереченнях. Просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 04.10.2015 року близько 14.40 год. ОСОБА_7 будучи пілотом легкомоторного двохмісного літака «ZODIAC CH 601 XL», р.н.НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, виконував політ з пасажиром ОСОБА_8, здійснив заборонену для цього літака фігуру вищого пілотажу, що призвело до падіння літака. Пілот ОСОБА_7 та пасажир ОСОБА_8 від отриманих травм загинули на місці пригоди.

За даним фактом було внесено відомості до ЄРДР за №0000761 від 04.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.276 КК України. Постановою прокурора Городоцької місцевої прокуратури Львівської області від 31.03.2016 року кримінальне провадження закрито, у зв'язку із смертю особи з вини якої трапилась дана катастрофа, а саме ОСОБА_7 /а.с.22-25/.

Пасажиром легкомоторного двохмісного літака «ZODIAC CH 601 XL», р.н.НОМЕР_1 ОСОБА_8 був на підставі подарункового сертифікату від 02.07.2015р., терміном дії - 90 днів /а.с.21/.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2002р. № 1535 «Про затвердження Порядку і правил проведення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації» (далі - ПКМУ №1535) визначено, що конкретні умови обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації визначаються договорами обов'язкового страхування.

17 квітня 2015 року між Львівською обласною дирекцією ПАТ «HACK «ОРАНТА» та власником повітряного судна ОСОБА_6 було укладено «Договір №2 обов'язкового страхування відповідальності експлуатанта повітряного судна за шкоду, заподіяну третім особам, та відповідальності перевізника за шкоду, заподіяну пасажирам, багажу, пошті, вантажу». Термін дії договору з 18 квітня 2015 року до 17 квітня 2016 року /115-121/.

Відповідно до п.2.13 Типового договору відповідальність перед пасажиром вважається застрахованою за наявності у пасажира авіаквитка з моменту його реєстрації та внесення до поіменного спису перевізника до моменту, коли він (пасажир) залишив перон аеропорту під наглядом уповноваженої особи повітряного перевізника.

Відповідно до п.2.1.2. Договору страхування страховим випадком за цим договором є подія, внаслідок якої виникає відповідальність Страхувальника: за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю пасажирів.

При цьому, відповідальність за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю пасажирів, вважається застрахованою з моменту реєстрації та внесення пасажира до поіменного списку перевізника до моменту, коли пасажир залишив режимну зону аеропорту під наглядом уповноваженої особи повітряного перевізника.

Враховуючи те, що вищезгаданий сертифікат мав термін дії до 30.09.2015 року включно, а трагедія сталась 04.10.2015 року, відповідальність перед пасажиром ОСОБА_8 не вважається застрахованою, відповідно до вищезазначених пунктів договорів. Будь-який інший документ (квиток на авіаполіт), окрім вищезгаданого сертифікату, відсутній.

Крім того, згідно із п.3.4. Договору страхування не визнаються страховими випадками події, що трапились під час експлуатації ПС особою іншою, ніж Страхувальник або особа, зазначена відповідно до положень Договору.

Відповідно до преамбули та п.1.2 Договору страхування, Страхувальник - ОСОБА_6, Експлуатант ПС - ОСОБА_6.

Якщо ПС передається іншому експлуатанту, згідно з договором лізингу чи іншим укладеним між ними договором, Договір зберігає свою силу впродовж строку дії Договору з урахуванням зазначеного в п. 6.3.1. Договору за умови попереднього узгодження зі Страховиком (не пізніше ніж за 2 (два) робочих дні до такої передачі). При цьому, Сторони зобов'язані внести відповідні зміни до Договору шляхом укладання додаткової угоди до Договору (п.1.3 Договору страхування).

В судовому засіданні встановлено, що жодної інформації щодо зміни експлуатанта повітряного судна до Страхової компанії не надходило і відповідно не внесено жодних змін у Договір, як передбачено пунктом 1.3 Договору.

Експлуатувала повітряне судно стороння особа - ОСОБА_7, відповідальність якої не була застрахована за вказаним вище Договором страхування, що виключає виплату страхового відшкодування з огляду на предмет договору страхування.

Таким чином, відсутні правові підстави задовольняти позов про стягнення страхових виплат із ПАТ HACK «ОРАНТА».

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як встановлено судом, 01.08.2015 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено договір спільного використання літака «Zenair 601 XL», р.н.НОМЕР_1, згідно умов якого власник (ОСОБА_6) надає в безоплатне користування вищенаведений літак користувачу (ОСОБА_7) на умовах вказаних в цьому договорі /а.с.30/.

У пункті 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Отож, з наведеного випливає, що на день авіакатастрофи, пілот літака ОСОБА_7 експлуатував такий на відповідній правовій підставі, а саме договору спільного використання, тобто був законним володільцем, а відтак і був відповідальним за безпеку польоту та шкоду, завдану внаслідок падіння літака. В даному випадку, ОСОБА_6 не несе відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, а саме внаслідок падіння літака, оскільки не був його володільцем.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, зважаючи на те, що відповідачами повністю спростовано доводи позивачів, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3-11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів після його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Стрельбицький В.В.