Справа № 275/255/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року смт Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Лівочки Л.І.,

при секретарі- Дубчак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Брусилів Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державна казначейська служба України, про стягнення нанесених збитків,

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державна казначейська служба України, про стягнення нанесених збитків.

У позовній заяві позивач зазначив, що постановою Брусиліського районного суду Житомирської області від 17.02.2017 року визнано протиправною бездіяльність Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо не розгляду його заяви від 12.12.2016 року та зобов'язано розглянути вказану заяву. Станом на 03 квітня 2017 року Брусилівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області не виконав постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від 17.02.2017 року, на неодноразові звернення відповіді позивач не отримав. Посилаючись на ст.56 Конституції України, ст.ст.1166, 1173 ЦК України просив стягнути з Державного бюджету України кошти в розмірі 3011,00 гривень на його користь за нанесення збитків неправомірними діями відповідача.

Позивач в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява в якій він підтримав свій позов та, пославшись на доданий до позову розрахунок, договори оренди від 29.11.2016 року та від 04.02.2017 року, просив позов задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим, двічі в судове засідання не з"явився, від нього до суду заяв, заперечень не надходило.

Третя особа, будучи належним чином повідомленою, двічі в судове засідання не з"явилась, від неї заяв не надходило.

Дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною другою та третьою статті 60 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що 17.02.2017 року Брусилівським районним судом Житомирської області по адміністративній справі № 275/ 22/17 винесено постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнано протиправною бездіяльність Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.12.2016 року та зобов'язано розглянути вказану заяву (а.с. 4). Рішення не оскаржувалось і набуло чинності.

До позовної заяви позивач додав розрахунок нанесених йому неправомірною дією відповідача збитків, які становлять 3011 гривень, що складають витрати на використання транспортних засобів - автомобіляНОМЕР_1, на поїздки в Брусилівський районний суд Житомирської області 30 січня, 08 та 17 лютого 2017 року на судові засідання по адміністративній справі № 275/22/17.

Згідно доданих до позовної заяви договорів оренди від 29.11.2016 р. та 04.02.2017 р., орендодавець ОСОБА_2 передав орендарю ОСОБА_1 у тимчасове володіння та користування автомобіль ЗАЗ-DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_2 для службових та особистих поїздок. Строк оренди згідно договору від 29.11.2016 року з 29.11.2016 р. до 01.02.2017 р., згідно договору від 04.02.2017 р. з 04.02.2017 р. до 04.04.2017 р. Орендна плата за користування автомобілем визначена сумою 1000 гривень за добу, яку орендар повинен сплатити орендодавцю до десятого числа щомісяця (а.с.8,9).

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, послався на ст.56 Конституції України, ст.ст. 1166, 1173 ЦК України.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, що завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Для застосування відшкодування шкоди, потрібна наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як протиправність поведінки, факт спричинення шкоди та причинного звязку між протиправною поведінкою та шкодою.

Протиправна поведінка відповідача встановлена судовим рішенням в адміністративній справі № 275/22/17 , сторонами в якій були ті ж самі сторони, що й у цій справі. Згідно ст.61 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню.

Водночас, факт спричинення шкоди протиправною поведінкою з постанови суду у справі №275/22/17 не вбачається. Настання такої шкоди та причинний звязок з поведінкою відповідача підлягає доказуванню.

Позивач просив стягнути з державного бюджету України кошти в розмірі 3011 грн. за нанесення збитків відповідачем.

Згідно ст.22 ЦК України, збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Позивач не надав доказів настання обставин, вказаних у ст.22 ЦК України.

Посилання позивача на договори оренди суд не може врахувати як доказ спричинення збитків відповідачем, оскільки, позивач не надав доказів фактичного понесення ним витрат на оренду.

Передбачена цими договорами орендна плата встановлена щоденно, незалежно від приводів використання транспортного засобу, часу та маршрутів його використання. Встановлена договором орендна плата підлягає сплаті навіть незалежно від того, чи використовувався автомобіль, чи ні. Отже між обовязком її сплати та поведінкою відповідача жодного причинного звязку не має.

Крім того, витрати на прибуття сторін та їх представників до суду, згідно статті 91 КАС України відносяться до судових витрат в адміністративному судочинстві, отже, розглядаються і вирішуються відповідно до встановленого Кодексом адміністративного судочинства України порядку, в межах відповідної адміністративної справи.

За таких обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки вони є безпідставними та не ґрунтуються на законі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 10,60, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Брусилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державна казначейська служба України, про стягнення нанесених збитків- відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л. І. Лівочка