Справа № 739/823/17
Провадження № 2/739/303/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позов до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення аліментів на утримання спільної дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком її малолітньої доньки ОСОБА_3, яка проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. При цьому відповідач від утримання спільної дитини ухиляється, хоча інших утриманців у нього немає.

У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити повністю з підстав, вказаних у позові.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, заявив, що він дійсно є батьком дитини позивачки. На даний час він проживає окремо від позивачки та їхньої спільної доньки. Також вказав, що у нього немає постійного місця роботи, його дохід є нерегулярним та мінливим, тому просив стягнути з нього аліменти не у частці від доходу, а в твердій грошовій сумі, у визначенні розміру якої поклався на розсуд суду. Крім того відповідач визнав, що у нього немає на утриманні інших осіб.

Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, позивачка та відповідач є батьками ОСОБА_3, 19 травня 2016 року (а.с. 3), при цьому у шлюбі вони не перебувають, проживають окремо, їхня спільна дитина проживає разом з позивачкою, яка утримує вказану дитину, що визнається сторонами у справі.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до розяснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Оскільки відповідач проживає окремо від позивачки та їхньої спільної дитини і домовленість між позивачкою та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання їхньої спільної дитини.

Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які підлягають стягненню в даному випадку з відповідача на користь позивачки, суд бере до уваги відомості про відсутність у відповідача постійного місця роботи та постійного доходу, пояснення останнього про те, що його дохід є нерегулярним та мінливим, визначений законодавством розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, наявність у позивачки на рівні з відповідачем обовязку утримувати спільну дитину, відсутність у відповідача та у їхньої спільної з позивачкою дитини захворювань, що потребували б додаткових витрат, а також відсутність на утриманні відповідача інших осіб.

За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їхньої спільної дитини у твердій грошовій сумі, у розмірі 700 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Отже, позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню частково.

Стягнення аліментів необхідно присудити з 19 травня 2017 року, тобто з дня предявлення позову до суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання їхніх дітей, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 19 травня 2017 року до 18 червня 2017 року.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору за розгляд позовної вимоги про стягнення аліментів, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи те, що позов у частині стягнення аліментів підлягає задоволенню частково, з відповідача на користь держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп. (640 грн. 00 коп. /2).

На підставі викладеного, керуючись статтями 105, 110-113, 160, 180-184, 191Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 218, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання їхньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі у розмірі 700 (сімсот) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 19 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 19 травня 2017 року до 18 червня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко