У х в а л а

іменем україни

24 травня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану її представником ОСОБА_3, на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 20 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення збитків,

в с т а н о в и в :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 20 квітня 2017 року, позов задоволено.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесені нею витрати у сумі 10 700, 16 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 січня 2017 року та ухвали апеляційного суду Рівненської області від 20 квітня 2017 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що сторони та члени їх сімей несуть солідарну відповідальність по сплаті житлово-комунальних послуг як власники квартири та споживачі. Оскільки оплата проводилась тільки позивачем, вона має право вимагати половину сплаченої нею суми від відповідача як одного із солідарних боржників.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої й апеляційної інстанцій допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою її представником ОСОБА_3, на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 20 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення збитків відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О.Карпенко