Справа № 461/2293/17 Головуючий у 1 інстанції: Государський А.В.
Провадження № 22-ц/783/3865/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Брикайло М.В.,

з участю заявника ОСОБА_2, представника заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 04 травня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи Шоста державна нотаріальна контора Сихівського району м. Львова, Львівська міська рада про встановлення факту проживання однією сім»єю,-

встановила:

В березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про встановлення факту проживання однією сім»єю.

Оскаржуваною ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04 травня 2017 року заяву ОСОБА_2, заінтересовані особи Шоста державна нотаріальна контора Сихівського району м. Львова, Львівська міська рада про встановлення факту проживання однією сім»єю - залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржив заявник ОСОБА_2, вважає що така постановлена з порушенням норм процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що у клопотанні Львівської міської ради про залишення заяви без розгляду у звязку з наявністю спору про право, на підставі якого суд постановив оскаржувану, не вказано власне між ким існує спір про право.

Звертає увагу на те, що заперечуючи дане клопотання його представник наголошував суду про те, що інших осіб, які б претендували на спадкове майно, не існує, а представник Львівської міської ради таких не зазначає.

Покликається на те, що ні він, ні його представник по суті спору жодних пояснень не давали, однак суд в оскаржуваній ухвалі зазначив про заслуховування учасників процесу, що не відповідає дійсності.

В оскаржуваній ухвалі відсутнє розяснення про право звернутися в суд з позовом, до кого саме та на яких підставах.

Просить скасувати ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 04 травня 2017 року і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апеллянта та його представника на підтримання доводів апеляційної скарги, а також пояснення представника заінтересованої особи на заперечення таких, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Постановляючи оскаржувану ухвалу та залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім»єю, суд першої інстанції виходив з того, що з пояснень сторін та заяви заінтересованої особи вбачається спір про право з приводу спадкового майна, у звязку з чим заява не може бути розглянута в порядку окремого провадження.

Колегія суддів вважає такий висновок суду не правильним виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 234 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз'яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право (п.п. 1 і 3).

Частиною 1 статті 256 ЦПК України передбачений перелік фактів, що мають юридичне значення, які встановлюються судом.

В свою чергу, згідно із ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Також, відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Як вбачається з матеріалів справи, у поданій заяві ОСОБА_2 просив встановити факт його проживання з ОСОБА_4 однією сім'єю, як пасинка з мачухою, з 2008 року до часу відкриття спадщини 01.11.2016 року за адресою: АДРЕСА_1.

Вказував на те, що спадкодавець ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з його батьком ОСОБА_5 з 06.06.1998 року та у зв»язку з похилим віком останніх, постійно з 2008 року проживав з ними спільно, був пов'язаний спільним побутом і взаємними правами та обовязками.

Встановлення цього факту заявнику необхідно для реалізації його права на спадкування, зокрема, на квартиру № 8 на пр. Ч. Калини, 3 у м. Львові, яка належала ОСОБА_4 на праві власності (а.с. 12).

До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом заявник ОСОБА_2 не звертався.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз»яснено, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобовязаний провести підготовчі дії, передбачені ст. 143 ЦПК, зокрема, з»ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Однак, судом першої інстанції, всупереч наведеним вище роз»ясненням, не з»ясовано, які фізичні особи та організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи та підлягають виклику у судове засідання та відповідно до ч. 4 ст. 235 ЦПК України мають право бути залучені до участі у справі в якості заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відтак з метою перевірки зазначеної обставини суд, відповідно до ч. 2 ст. 235 ЦПК України, повинен був з»ясувати коло спадкоємців після смерті спадкодавців і вирішити питання про залучення їх до участі у справі як заінтересованих осіб спадкоємців померлого за заповітом або за законом.

В суді першої інстанції та повторно при розгляді апеляційної скарги заявник та його представник вказали, що крім ОСОБА_2 у померлої ОСОБА_4 спадкоємців не має.

При цьому, лише залучивши до участі у справі осіб, які у відповідності до вимог закону є спадкоємцями померлого, у якості заінтересованих осіб та встановивши, що такі особи не визнають заявлені ОСОБА_2 в порядку окремого провадження вимоги та заперечують проти їх задоволення, суд першої інстанції може прийти висновку про те, що у даному випадку має місце спір про право.

Однак, судом першої інстанції, в протиріч роз'ясненням, викладеним в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", не з'ясовано, які фізичні особи та організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи та підлягають виклику в судове засідання, та відповідно до ч. 4 ст. 235 ЦПК України мають право бути залучені до участі у справі в якості заінтересованих осіб.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку залишивши без розгляду заяву з наведених підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України однією з підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин, колегія суддів приходить висновку про необхідність скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 311, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 04 травня 2017 року скасувати, справу направити для продовження розгляду у Галицький районний суд м. Львова.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

ОСОБА_6