Справа № 415/3241/17
Провадження № 2-н/415/61/17
УХВАЛА

09 червня 2017 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Калмикова Ю.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» заборгованості із нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» заборгованості із нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у сумі 23602 гривні 72 копійки.

Розглянувши подану заяву суд вважає, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

З заяви та доданих до неї документів вбачається, що заява при видачу содового наказу подана без додержання вимог, викладених у ч.ч.5,6 ст. 119 ЦПК України, а саме: заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимог, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 98 ЦПК України до неналежно оформленої заяви застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 року, до заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Як вбачається з заяви та доданих до неї документів, заявником додано довідку про нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 23022,93 грн., в той час як в заяві про видачу судового наказу просить стягнути суму невиплаченої заробітної плати в розмірі 23602,72 грн..

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 року ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

За таких обставин суд вважає, що заяву про видачу судового наказу про стягнення з заборгованості із заробітної плати слід залишити без руху, а заявнику надати строк для усунення недоліків. В іншому випадку заява про видачу судового наказу вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Керуючись ст.ст. 98, 99, 119-121, 208-210 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» заборгованості із нарахованої, але не виплаченої заробітної плати залишити без руху, про що сповістити заявника, надавши йому для усунення зазначених недоліків пятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Розяснити, що у випадку не усунення зазначених недоліків, заява про видачу судового наказу вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА