Справа №442/2413/17
Провадження №2/442/1243/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання Бучок М.Л..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 04.07.2016 шлюб, укладений між нею та відповідачем було розірвано. За час перебування у шлюбі у них 27.02.2014 народився син ОСОБА_3. Зазначає, що відповідач не бере участі у вихованні її дитини та не надає кошти на її утримання. За таких обставин просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн щомісячно і до досягнення повноліття.

В судовому засіданні 30.05.2017 позивач та її представник позов підтримали. Зазначили, що відповідач працював за кордоном на висилав позивачу щомісячно по 200 доларів США, на підтвердження чого надали роздруківку з банківського рахунку.

Відповідач позов визнав частково. Повідомив суду, що на даний час він не працює, що він може підтвердити наявним з ним оригіналом трудової книжки. Також зазначив, що не здійснює поїздки за кордон, що він може підтвердити наявним з ним оригіналом закордонного паспорту. Позов визнав частково, погодився виплачувати близько 700 грн.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Частинами 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до розяснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.07.2016 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 народився 27.02.2014 (копія свідоцтва про народження серії І-СГ № 392969) батьками якого значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Крім того, встановлено, що дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, які мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Таким чином, в даний час між позивачем та відповідачем виник спір з приводу утримання неповнолітньої дитини, а тому суд переконаний, що позивач потребує допомоги на утримання сина, а відповідач зобовязаний та й частково погоджується їй надавати таку допомогу.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд враховує стан здоровя позивача та відповідача платника аліментів, їхнє матеріальне становище, рівність прав та обовязків обох батьків щодо дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає в твердій грошовій сумі в розмірі 713 грн щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

На думку суду, саме такий розмір аліментів відповідатиме інтересам їхньої дитини, враховуючи її вік та матеріальні потреби.

Суд не враховує посилання позивача та її представника на те, що відповідач раніше перераховував на утримання більші суми, оскільки на даний час його матеріальне становище не дозволяє йому сплачувати аліменти саме в такому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоровя когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід спеціального фонду Державного фонду України в сумі 640 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 64, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296, 367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 713 (сімсот тринадцять) грн щомісячно, починаючи з 27.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині в позові відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць розмірі 713 (сімсот тринадцять) грн допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) 640 (шістсот сорок) грн судового збору в дохід спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.С. Кучаковський