Справа № 477/758/17
Провадження № 2/477/621/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем Бітюковою С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування на земельну ділянку, площею 6,23 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах Первомайської селищної ради Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області, а саме: на ? частину в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 14 липня 2012 року та на іншу 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування після неї ж за законом.

В обґрунтування своїх вимог вказував, що після смерті матері ОСОБА_3 залишилося в спадок зазначене нерухоме майно, яке він не взмозі оформити в нотаріальному порядку через відсутність належним чином оформленого правовстановлюючого документу на майно, а також через наявність інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Посилаючись на те, що він прийняв спадщину, але через зазначену обставину не може оформити її в нотаріальному порядку, хоча наданою копією оригіналу правовстановлюючого документу, а також копіями довідок селищної ради та Держкомзему підтверджується належність померлій матері вказаного вище майна, а також враховуючи відмову від спадщини на це майно іншої спадкоємиці, тому просив винести рішення про визнання за ним права власності на дане спадкове майно.

В судове сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, надали заяви з проханням розглядати справу без їх участі, а позов задовольнити

Суд, вважаючи за можливе розглянути справу за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, 14 липня 2012 року в смт. Первомайське Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області померла громадянка ОСОБА_3.

Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно, серед якого є земельна ділянка, площею 6,23 га, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Первомайської селищної ради Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області, яка їй належала відповідно державного акту серії

І-МК № 032221, виданого 20 грудня 2002 року Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області.

За свого життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 16 серпня 2011 року секретарем Первомайської селищної ради Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області, яким заповіла сину ОСОБА_1 ? частину належної їй зазначеної ділянки.

В той же день вона склала інший заповіт, посвідчений таким же чином, яким заповіла іншу ? частину ділянки дочці ОСОБА_2, тобто відповідачці у справі

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Положення ч.ч. 1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_1 прийняв спадщину, оскільки подав вчасно до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Аналогічну заяву також подала його сестра ОСОБА_2

Далі, під час оформлення спадщини на будинок після смерті матері позивач отримав розяснення від нотаріуса про неможливість її оформлення в цілому на себе, оскільки не представив належним чином оформлений оригінал правовстановлюючого документу на дану нерухомість, а також за наявності заповіту на ? частину ділянки на користь відповідача.

Як було встановлено, державний акт, який підтверджував право власності на земельну ділянку, був втрачений за невідомих обставин.

Крім того, оформлення спадщини в цілому на нього утруднено наявністю іншої спадкоємиці, яка прийняли спадщину ОСОБА_2

В той же час, це не скасовує належність померлій на праві власності земельної ділянки, оскільки це підтверджується копією державного акту, копією з Державного земельного кадастру.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а право власності на будинок підтверджується копією договору дарування.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, перепоною в оформленні спадщини лише позивачем є наявність іншого спадкоємця, яка прийняла спадщину ОСОБА_2 В той же час, вона не бажає оформляти цей вид спадщини і відмовляється від неї на користь позивача, про що надала відповідну письмову заяву на адресу суду про відмову від спадщини. Суд допускає, що виходячи з їх тексту вона дійсно не заперечує проти оформлення цієї спадщини позивачем і відмовлялася від неї на його користь.

Всупереч ст. 1272 ЦК України законом не передбачено поновлення строку для подання заяви про відмову від прийняття спадщини. Після її фактичного прийняття і спливу шести місяців після смерті спадкодавця особа-спадкоємець не може відмовитися від неї, але якщо ця особа не бажає її оформляти і є інші спадкоємці, які мають протилежні наміри, то це порушує їх права на належне користування та володіння спадковою власністю.

Таким чином, в порядку спадкування позивач спадкує ? частину земельної ділянки за заповіт, а іншу ? частину - за законом (з врахуванням відмови від цієї спадщини спадкоємиці-відповідачки.

В позасудовому порядку вирішити це питання позивачка не взмозі через зміни в законодавстві щодо реєстрації права власності на нерухоме майно.

Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що ділянка належала ОСОБА_3 і дане майно після її смерті входить до складу спадщини і в порядку спадкування повинно відійти спадкоємцям, тобто позивачу в справі як спадкоємцю за заповітом та спадкоємцю першої черги за законом, з врахуванням відмови від спадщини іншої спадкоємці.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на нерухомість в порядку спадкування.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 14 липня 2012 року, на земельну ділянку, площею 6,23 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану в межах території Первомайської селищної ради Вітовського (раніше Жовтневого) району Миколаївської області, яка належала померлій відповідно до державного акту серії І-МК № 032221, виданого 20 грудня 2002 року Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області: 1/2 частину ділянки він спадкує в порядку спадкування за законом, а іншу 1/2 частину ділянки за заповітом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Р.В. Козаченко