ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1395/17
Провадження № 2/362/1386/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Ковбеля М.М.,

за участі секретаря - Сілецької М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КП Київської обласної ради "Васильківське міжрайонне бюро технічної інвентаризації", ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування розпорядження та визнання недійсним свідоцтва про право власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: 1) визнати незаконним та скасувати розпорядження Фастівського міжрайонного бюро технічної інвентаризації № 1657 від 01.04.1994 року щодо передачі в приватну власність будинку АДРЕСА_1; 2) визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло, видане на ім'я ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 01.04.1994 року і записаного у реєстрову книгу за №1р-180 ст-24.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в січні 2017 року при підготовці даних для електронної декларації йому стало відомо, що він являється співвласником будинку АДРЕСА_1, який був приватизований нині покійним батьком позивача, ОСОБА_4, сім'єю у складі 4 чоловік, на підставі рішення Ради колективу і профспілкового комітету ДСП «Гвоздів» від 25.01.1994 року.

Позивач зазначає, що вказане рішення в порушення вимог ст. ст. 16 та 52 Житлового Кодексу Української РСР не було затверджено Гвоздівською сільською радою Васильківського району Київської області, проте розпорядженням Фастівського МБТІ від 01.04.1994 року № 1657 ОСОБА_4 та членам його сім'ї видано свідоцтво про право власності на будинок АДРЕСА_1..

В позовній заяві позивач повідомляє суд, що на момент приватизації він був неповнолітньою особою, 30.06.1996 року був зарахований на навчання до Українського гуманітарного ліцею Київського університету ім. Т.Г. Шевченка, і з того часу залишив місце проживання батьків і більше в село Гвоздів для проживання не повертався, а тому необхідності збереження за ним житла в селі Гвоздів не було, таким чином батьком позивача та Фастівським МБТІ було порушено інтереси неповнолітньої дитини, а саме житлові права позивача, який втратив своє унікальне право на приватизацію, оскільки він вважається таким, що використав його.

Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив розглянути справу без його участі.

Відповідач-1, КП Київської обласної ради «Васильківське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду листа в якому просив розглядати справу без участі представника відповідача за наявними в справі матеріалами, а також надав суду копію інвентаризаційної справи № 274 на домоволодіння за адресою : АДРЕСА_1

Відповідач-2, ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву в якій проти позову не заперечила та просила розглянути справу без її участі.

Відповідач-3, ОСОБА_3, в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву в якій просила розглянути справу без її присутності.

За викладеного суд ухвалює рішення у відсутності сторін спору, що узгоджується із положеннями ст.169 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення вимог позову з наступних підстав.

Рішенням спільного засідання Ради колективу і профспілкового комітету від 25.01.1994 р. ДСП «Гвоздів» на основі заяв працівників підприємства вирішено приватизувати в тому числі будинок по вулиці Київській, 5, ОСОБА_4, склад сім'ї 4 чоловіки.

Розпорядженням органу приватизації - Фастівським бюро технічної інвентаризації, за № 1657 від 01.04.1994 р. на підставі заяви наймача ОСОБА_4 про приватизацію будинку за адресою: АДРЕСА_1, вирішено оформити свідоцтво про право власності на житло.

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло виданого 01.04.1994 р. Фастівським бюро технічної інвентаризації згідно з розпорядженням від 01.04.1994 р. № 1657, будинок який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві приватної спільної (сумісної або часткової) власності гр. ОСОБА_4 та членам його сім'ї: ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, загальна площа будинку становить 54,0 кв. м..

Згідно довідки Форми-4 про склад сім'ї наймача одноквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1, мешкають і мають право на житло: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 - дружина, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 - син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 - дочка.

Згідно довідки від 15.02.2017 року № 23, позивач - ОСОБА_1, дійсно навчався в Українському гуманітарному ліцеї Київського університету імені Тараса Шевченка з 30.06.1993 року до 20.06.1995 року.

Як вбачається з копії диплому серії НОМЕР_1 виданого 4 липня 2000 р., позивач - ОСОБА_1, закінчив у 2000 році Національну академію Служби безпеки України.

Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 виданого Гвоздівською сільською радою Васильківського району Київської області 03.11.2001 р., відповідач - ОСОБА_3, та ОСОБА_6 одружились 3.11.2001 р., про що зроблено запис № 04, прізвище дружини після одруження - ОСОБА_3.

У відповідності до ст. 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що за громадянами, які не виявили бажання приватизувати займане ними житло, зберігається чинний порядок одержання і користування житлом на умовах найму.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 203 ЦК України, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ч. 1, п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач, на момент приватизації займаного ним житла був неповнолітньою дитиною і його права та інтереси не були враховані його батьками - повнолітніми член сім'ї при наданні письмової згоди на передачу будинку АДРЕСА_1, в спільну сумісну або часткову власність, а саме використали його право на приватизацію житла, що позбавляє позивача можливості вільно скористатися таким унікальним правом на приватизацію житла, оскільки позивач вважається таким, що використав його.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність згоди позивача - ОСОБА_1 на приватизацію будинку АДРЕСА_1, розпорядження органу приватизації - Фастівського міжрайонного бюро технічної інвентаризації № 1657 від 01.04.1994 року є таким, що суперечить вимогам ст. 203 ЦК України, а тому таке розпорядження підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Оскільки підставою видачі свідоцтва про право власності на житло, видане на ім'я ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 01.04.1994 року і записаного у реєстрову книгу за №1р-180 ст-24, було розпорядження органу приватизації - Фастівського міжрайонного бюро технічної інвентаризації № 1657 від 01.04.1994 року яке визнане незаконним судом у даній справі, то і саме свідоцтво про право власності на житло, видане на ім'я ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 01.04.1994 року і записаного у реєстрову книгу за №1р-180 ст-24, також визнається судом недійсним.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 60, 61, 74, 88, 208, 209, 212- 215, 218, 223, 224-233, 294, ч. 4 ст.295 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Фастівського міжрайонного бюро технічної інвентаризації № 1657 від 01.04.1994 року щодо передачі в приватну власність будинку АДРЕСА_1.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло, видане на ім'я ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 01.04.1994 року і записаного у реєстрову книгу за №1р-180 ст-24.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Ковбель М.М.