Справа № 194/341/17
Провадження № 2/194/421/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Соколової Ю.І.

за участю секретаря судового засідання Клімової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини та на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом; в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що на даний час не працює так як доглядає дитину, якій на момент подачі позовної заяви до суду ще не виповнилося навіть одного року, у звязку з чим дохід відповідача є єдиним джерелом до існування. З відповідачем проживають окремо, відповідач в добровільному порядку не завжди надає матеріальну допомогу, хоча має таку можливість, бо працює у ШУ «Дніпровське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», на користь третіх осіб аліменти не сплачує, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. У звязку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, а також допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу, встановлених законом.

Позивач надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за її відсутності.

Відповідач надав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову, та просить розглядати справу за його відсутності.

У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 307815, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровської області 06 червня 2015 року, актовий запис № 78 (а.с.10).

Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 591651, виданого Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 14 червня 2016 року, актовий запис № 101 (а.с.12).

Своє батьківство відповідач по справі не оспорює.

Як зазначає позивач у позовній заяві дитина проживає разом з нею, що також підтверджується довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради від 23 березня 2017 року (а.с.11).

Відповідач з позивачем з березня 2017 року проживають окремо, про що свідчить акт складений начальником ЖРЄУ-3 м. Тернівка 27 березня 2017 року вих. №387 (а.с.9).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дітей. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 зазначеної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 51 Конституції України сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених Законом.

Як розяснено у п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

У відповідності до ст. 79 Сімейного Кодексу України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дружини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, до досягнення дитиною трьох років, та на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача.

Таким чином, загальний розмір аліментів, стягнутих з відповідача на користь позивача, становить 50 % його доходів (1/4 + 1/4), що відповідає вимогам чинного законодавства щодо максимального розміру аліментів.

У звязку з чим, суд дійшов висновку про наявність достатніх та обґрунтованих підстав для стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дружини та на утримання малолітньої дитини.

Статтею 367 Цивільного процесуального кодексу України передбачено негайне виконання судового рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1280,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України; ст.ст. 79, 80, 84, 180, 182, 191 СК України; ст.ст.10, 11, 60, 174, 197, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини та на утримання малолітньої дитини - задовольнити.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_2) аліменти на її утримання по догляду за дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, починаючи з 24 квітня 2017 року та до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 04 червня 2019 року.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1), аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_2), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 квітня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1), на користь держави судовий збір у сумі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн.

Згідно зі ст.367 Цивільного процесуального кодексу України допустити негайне виконання рішення суду у межах сум платежів за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.І. Соколова