Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1120/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Циганаш І. А.
Доповідач Кіселик С. А.
УХВАЛА

01.06.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Кіселика С.А.

суддів Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

за участі секретаря Двоєнко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за поданням старшого державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ Красюк Є.В. про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 19 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 19 листопада 2014 року подання старшого державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ Красюк Є.В. про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань -задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон громадянина України, ОСОБА_3 до виконання ним зобов"язання, покладеного на нього судовим рішенням Кіровського райсуду м. Кіровограда від 22 листопада 2013 року у цивільній справі №404/8157/13-ц провадження №2/405/3221/13 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Вищезазначену ухвалу в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_3. Вважає, що дана ухвала була винесена на підставі неповного з'ясування та недоведеності всіх обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував вимоги Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України", яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України. В апеляційній скарзі просить ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 19 листопада 2014 року скасувати та відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Подільського відділу ДВС м.Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області Красюк Є.В., про тимчасове обмеження у праві виїзду його за межі України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (далі - Закон № 3857-XII).

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках: якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п. 5).

Вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 377-І-І ЦПК, та за поданням державного виконавця на підставі п. 18 ст. 11 Закону № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII).

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Аналізуючи вищезазначені норми права, колегія суддів вважає, що "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до вимоги державного виконавця , зареєстрованої у ВДВС від 10.06.14 року (а.с.9) ОСОБА_3 викликався до державного виконавця на 18.05.14 року, тобто на день який вже минув. Інших даних про виклики боржника до виконавчої служби та його ухилення від явки, матеріали справи не містять. Не містять матеріали справи також даних, що ОСОБА_3 було отримано цей виклик.

Постановляючи ухвалу про задоволення подання про обмеження у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з тих підстав, що в ОСОБА_3 є несплачений борг згідно рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 22.11.2013 року в розмірі 12354,01 грн. по сплаті аліментів на користь ОСОБА_4.

В той же, час суд не звернув увагу на вимогу Закону, щодо можливості обмеження прав боржника лише у разі умисного його ухилення від виконання рішення суду. Матеріали справи таких доказів не містять, а тому відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішені було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319, 325, 377- І ЦПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 листопада 2014 року року - скасувати.

В задоволенні подання старшого державного виконавця Ленінського (Фортечного) ВДВС Кіровоградського МУЮ Красюк Євгенії Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_3 за межі України до виконання ним своїх зобов'язань, відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.А.Кіселик

Судді: Т.М.Авраменко

Л.В.Суровицька