ухвала

іменем україни

24 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський», третя особа - Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго», про стягнення моральної та матеріальної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 12 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 січня 2016 року біля 08.30 год., в результаті подачі високої напруги електроенергії в квартирі АДРЕСА_1, власником якої він є, була пошкоджена техніка, а саме: два телевізора, два телефони, принтер, мережа інтернет (роутер), колонки на інше.

Позивач викликав працівників Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» (далі - КП ЖКС «Чорноморський») для складання акта-претензії, однак начальник дільниці ОСОБА_5 відмовилась скласти акт.

Позивач зазначив, що він за свої кошти був вимушений ремонтувати пошкоджену техніку на загальну суму 3 445 гривень. Посилаючись на бездіяльність посадових осіб КП «ЖКС «Чорноморський», яка виразилась в неналежному обслуговуванні будинку, що призвело до перепаду напруги та пошкодження майна, просив суд стягнути з КП «ЖКС «Чорноморський» на його користь 3 445 грн.

Одночасно зазначив, що він є інвалідом 1А групи та своїми діями відповідач завдав йому моральної шкоди, яка виразилась у душевних переживаннях, оскільки він пережив психологічний стрес, що призвело до певних незручностей, оскільки йому прийшлось докладати зусиль, а саме: письмово звертатись у відповідні державні органи та установи для поновлення своїх прав, звертатись у сервісні центри по ремонту техніки, визивати до дому ремонтників, наполягати на складанні актів виконаних робіт, вживати зусилля для відновлення стану своїх речей. Моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 5 000 гривень. Відповідач у добровільному порядку відмовляється відшкодувати завдану шкоду, а тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12 січня 2017 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Комунального підприємства «ЖКС «Чорноморський», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанії «Одесаобленерго» про стягнення моральної та матеріальної шкоди відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про безпосередній причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) відповідача КП «ЖСК «Чорноморський» та заподіяною позивачу майновою шкодою, внаслідок перепаду напруги в його квартирі.

Доводи касаційної скарги щодо неналежного надання послуг, а також про те, що пошкодження майна відбулося з вини відповідача, який ухиляється від відшкодування шкоди не знайшли свого підтвердження з наступних підстав.

Так, як установлено судами попередніх інстанцій, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20 грудня 1994 року за № 4-7437 ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

За адресою: АДРЕСА_1 електроенергія постачається на підставі відкритого особового рахунку НОМЕР_1 на ім'я позивача ОСОБА_4

Сторонами не було складено двостороннього акта про порушення відповідачем 29 січня 2016 року Правил користування електричної енергії та умов договору на постачання електричної енергії щодо перепаду напруги електричної енергії в електромережі позивача.

Складений позивачем 29 січня 2016 року акт про пошкодження побутової техніки не є належним та допустимим доказом понесених позивачем збитків від перепаду напруги в зв'язку з бездіяльністю відповідача, внаслідок якої вийшла з ладу техніка останнього та не свідчить, що пошкодження майна відбулось з вини відповідача, оскільки не встановлює, що відбувся перепад напруги електроенергії в електромережі позивача та вийшла з ладу техніка, електрообладнання в наслідок неправомірних його дій, а лише встановлюють факт виходу з ладу техніки, електрообладнання у зв'язку із перепадом напруги електроенергії.

Вказаний акт не відповідає вимогам закону, оформлений без виклику представника постачальника електричної енергії та/або електропередавальної організації для складання двостороннього акта порушень.

Відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357(зі змінами та доповненнями).

Відповідно до підпункту 2.3.8 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 pоку № 76, порядок утримання газових та електричних внутрішньобудинкових мереж регулюється нормативно-правовими актами з питань регулювання електроенергетики та газопостачання.

Згідно з Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ), що затверджені постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 pоку № 28, між споживачем та електропередавальною організацією встановлюється межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.

Як визначено в п. 2.4 ПКЕЕ, межа експлуатаційної відповідальності між споживачем - фізичною особою, об'єднанням співвласників (власником) багатоквартирних будинків та/або власником електричних мереж за технічний стан і обслуговування суміжних електроустановок установлюється: для квартир багатоповерхових будинків на відхідних клемах розрахункових засобів обліку поверхових або квартирних електрощитів. За стан контактних з'єднань на межі експлуатаційної відповідальності та на вхідних і вихідних клемах опломбованих розрахункових засобів обліку відповідає електропередавальна організація.

Таким чином, відповідальність за технічний стан зовнішніх електромереж до вводу в будинок несе електропередавальна організація - Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанії «Одесаобленерго», за стан внутрішньобудинкових електромереж - житлово-експлуатаційна організація - КП «ЖСК «Чорноморський», а за стан внутрішньоквартирних мереж квартири відповідає сам позивач.

Відповідно до п. 49-53 ПКЕЕ для населення у разі порушення енергопостачальником умов договору побутовий споживач викликає представника енергопостачальника для складання та підписання акта-претензії побутового споживача, в якому зазначаються терміни, види, відхилення показників з надання послуг тощо. Акт-претензія складається побутовим споживачем та представником енергопостачальника і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника енергопостачальника протягом 3 днів з дня звернення у містах або 7 днів - у сільській місцевості побутовий споживач має право скласти акт-претензію у довільній формі. У разі відмови представника енергопостачальника від підписання акта, акт вважається дійсним, якщо його підписали не менше ніж три побутових споживачі або побутовий споживач і виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоврядування. Акт-претензія побутового споживача подається енергопостачальнику, який у десятиденний термін усуває недоліки або надає побутовому споживачеві обгрунтовану відмову щодо задоволення його претензій. У разі відмови енергопостачальника провести необхідні заміри параметрів якості електричної енергії побутовий споживач має право сам організувати проведення таких замірів. Проводити заміри параметрів якості електроенергії може організація, яка має відповідні повноваження або дозволи. У цьому випадку енергопостачальник повинен відшкодувати витрати побутового споживача .

Окрім того ПКЕЕ визначено порядок виявлення та документації відхилень показників якості електричної енергії від договірних значень.

Проте, позивачем не подано доказів складання двостороннього акта про якість електричної енергії, складеного споживачем із залученням організацій, які мають відповідні повноваження, надані Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме, наявність шкоди, протиправної поведінки заподіювана шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана, вини. Наявність заподіяної шкоди та протиправної поведінки доводить сторона, якій завдано шкоду.

Слід зазначити, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювана та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Беручи до уваги все вищенаведене та виходячи з аналізу вищенаведених норм права, суди дійшли висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів протиправну поведінку відповідача та причинно-наслідковий зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Так, згідно з ч. 2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 12 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко О.В. Ступак