Справа № 240/290/17
Провадження № 2/240/180/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року смт. Олександрівка

Олексадрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Шинкаренко А.І.,

при секретарі - Пліскачовій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Сафір Федір Олегович звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, пені та штрафів, посилаючись на те, що 26.08.2010 року між позивачем і відповідачем укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов договору відповідачка зобов'язання за договором належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 28.02.2017 року, утворилась заборгованість у розмірі 74671,12грн., з яких: 7558,68 грн. - заборгованість за кредитом; 59980,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи, відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 3531,96 грн.- штраф (процентна складова). На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов'язань і заборгованість за договором не погашає. З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором б/н від 26.08.2010 року у сумі 74671,12 грн. та відшкодувати витрати на судовий збір у розмірі 1600 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте, в позовній заяві зазначає, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з'явилась, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н від 26.08.2010 року (а.с.7-31). Відповідно до укладеного договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно п.2.1.1.2.1. «Умов надання банківських послуг» договір між банком та клієнтом укладається шляхом підписання Памятки Клієнта/Довідки та Заяви.

Відповідачка підтвердила свою згоду з умовами договору кредиту (договору про надання банківських послуг), підписавши 26.08.2010 року Анкету - заяву.

Згідно з пунктом 1.1.7.12 Правил надання банком послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно до п. 1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку» позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити заборгованість, яка виникла перед банком.

Відповідно до п. 2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому, або у встановленої банком долі, в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором.

Згідно розрахунку заборгованості за договором від 26.08.2010 року, останнє погашення платежу відбулося 26.07.2014 року.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав, надавши позичальниці кредит. Відповідачка в порушення умов договору, свої зобов'язання належним чином не виконала, не забезпечивши своєчасного повернення позивачеві запозичених коштів. Внаслідок цього, станом на 28.02.2017 року, утворилась заборгованість у розмірі 74671,12грн., з яких: 7558,68 грн. - заборгованість за кредитом; 59980,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи, відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 3531,96 грн.- штраф (процентна складова) (а.с.4-5).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором, банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, тому позичальник зобов'язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.

Відповідно до ч.1. ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України відсоткова ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно п.2.1.1.12.6. Умов надання банківських послуг, на боргові зобов'язання за кредитом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів у році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 .

Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 30% на рік. Далі відсоткова ставка була змінена, що підтверджується наказами банку.

З 01.09.2014 р. відповідно до наказу банку №СП-2014-6915682 від 18.08.2014р. відсоткова ставка була підвищенна до 34,80% на рік.

01.04.2015р. відсоткова ставка була підвищенна до 43,20 % на рік згідно наказу №СП-2015-6552838 від 18.02.2015 р.

Зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг, та за розрахунком банку, станом на 28.02.2017 року, розмір заборгованості по процентам складає 59980,48 гривень (а.с.4-5).

Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачкою взятих на себе зобов'язань, щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, позивачем доведено, у тому числі із сплати боргу за тілом кредиту та процентами за користування кредитом.

Системний аналіз кредитного договору та положень ст.ст. 546-551 ЦК України свідчить про те, що встановлені договором пеня та комісія є засобом цивільно-правової відповідальності, оскільки є наслідком неналежного виконання боржником обов'язку, щодо своєчасного повернення коштів, і за своєю правовою природою є неустойкою.

Як видно із виписки по рахунку і розрахунку заборгованості відповідачу комісія не нараховувалася, а нарахування були щомісячно в розмірі 100,00 грн., що є пенею за порушення зобов'язання згідно до наказу банку від 19.09.2013 року № СП-2013-6776448.

За правилами частин 2 і 3 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з п.2.1.1.7.6. Умов надання кредиту, у випадку порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову .

Відповідно до п. 2.1.1.12.13. Умов у випадку порушення позичальником строків виплати процентів за користування кредитом, він платить банку неустойку.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за пенею та комісією в розмірі 3100,00 грн, штраф в розмірі 500 грн (фіксована частина) та 3531,96 грн. штраф (процентна складова).

Однак, до виниклих правовідносин застосовуються положення ст. 2 Закону України від 02 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Звертаючись до суду з позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути заборгованість за кредитним договором з ОСОБА_1, яка проживає у с. Криниці, Олександрівського району, Донецької області.

Село Криниці, Олександрівського району входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені за період з 14.04.2014 року по 28.02.2017року задоволенню не підлягають, на підставі ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Також, не підлягає стягненню штрафи, які нараховані відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та Правил надання банківських послуг, так як вони нараховані після 14.04.2014 року.

Зважаючи на викладене, розмір заборгованості за кредитним договором, яка підлягає задоволенню в даному випадку становить 68189,16 грн., з яких: 7558,68 грн. - заборгованість за кредитом; 59980,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 650,00 грн. - пені та комісії.

В решті позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідно відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно п.36 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

Враховуючи вищевказані положення ЦПК України, а також роз'яснення постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1461,11 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Решту судового збору, в сумі 138,89 гривень, слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 224-225 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.08.2010 року, станом на 28.02.2017 року, у розмірі 68189 (шістдесят вісім тисяч сто вісімдесят дев'ять) гривень 16 коп, з яких: 7558,68 грн. - заборгованість за кредитом; 59980,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 650,00 грн. - пені та комісії.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», судовий збір у сумі 1461 (одну тисячу чотириста шістдесят одну) гривню 11 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. Шинкаренко