АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.

при секретарі: Горак Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни, заінтересована особа: ОСОБА_2, -

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», поданою представником Кононенком Денисом Альбертовичем

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2017 року

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2017 року повернуто ПАТ «Родовід банк» скаргу на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коломієць І.М., заінтересована особа: ОСОБА_2

Не погоджуючись з ухвалою суду ПАТ «Родовід банк»через свого представника подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на її незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, що призвело до невірного вирішення питання.

Справа №755/2956/17
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5926/2017
Головуючий у суді першої інстанції Т.В. Савлук
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Л.Д.Поливач
В обґрунтування зазначено, що скарга на дії державного виконавця була підписана представникомБанку на підставі довіреності, яку видано Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Родовід Банк» - Куліш В.М. у відповідності до норм чинного законодавства, оскільки АТ «Родовід Банк» віднесено до неплатоспроможних та призначено Уповноважену особу на здійснення тимчасової адміністрації у банку. На сьогоднішній день Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку не прийнято. Банк зазначає, що відповідно до п.1 ч.4.ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб діє без довіреності від імені банку та має право підпису будь - яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Банк звернув увагу на те, що його представник Кононенко Д.А. на момент подачі скарги на дії державного виконавця та апеляційної скарги діє на підставі довіреності №44 від 31.01.2017 року, виданою від імені АТ «Родовід Банк», тобто від імені юридичної особи, яка підписана Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Родовід Банк» - Куліш В.М. та скріплена печаткою. А тому вважає, що у суду не було жодних підстав вважати, що у представника Банку Кононенка Д.А. не було повноважень на подачу скарги до суду.

Особи, які беруть участь у справі (їх представники), в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином,причини неявки не повідомили, а тому колегія суддів розцінила ці причини як неповажні та вважала за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності з урахуванням вимог ч.2 ст. 305 ЦПК України та розглянула справу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Неявка зазначених осіб в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Положеннями ч.1 ст.1 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно керівних роз'яснень, які містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства» при розгляді справ у суді першої інстанції» відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17.06.2013 року у справі за позовом АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, АТ «Родовід Банк» 27.12.2013 року отримало виконавчий лист, який у подальшому було повернуто державним виконавцем стягувачу через відсутність належного боржникові майна, за рахунок якого може бути звернуто стягнення.

Такі дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коломієць І.М. Банк вважав незаконними, а постанову такою, що підлягає скасуванню, а тому у лютому 2017 року АТ «Родовід Банк» звернувся до суду із зазначеною вище скаргою.

Як вбачається з матеріалі справи, скаргапідписана представником АТ «Родовід Банк» - Кононенком Д.А., який діє на підставі довіреності №44 від 31.01.2017 року, виданою Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Родовід Банк».

Так, повертаючи скаргу заявнику, суд першої інстанції виходив з того, що Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачено можливості передоручення своїх повноважень уповноваженими особами Фонду іншим особам.

Проте колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на наступне.

Як вбачається, згідно постанови Правління Національного банку України №138 від 13.03.2009 року «Про призначення тимчасової адміністрації у ВАТ «Родовід Банк» із наступними змінами та доповненнями в АТ «Родовід Банк» у зв'язку із істотною загрозою його платоспроможності введено тимчасову адміністрацію в період з 16.03.2009 року по 15.09.2011року.

Постановою правління Національного банку України №107 від 25.02.2016 року АТ «Родовід Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, у зв'язку із чим, 25.02.2016 року Виконавчою Дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №261 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Родовід Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку.

Виконавчою Дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №610 від 25.04.2016 року, яким продовжено повноваження Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Родовід Банк» Куліша В.М. до дати отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Родовід Банк».

Як вбачається, скарга підписана представником АТ «Родовід Банк» - Кононенком Д.А., який діє на підставі довіреності №44 від 31.01.2017 року, виданою Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Родовід Банк».

Так, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 383 ЦПК України).

Частинами 1 та 3 статті 237 ЦК України визначено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Частинами 2, 3 статті 244 ЦК України встановлено, що представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами (стаття 246 ЦК України).

Положеннями частини 3 статті 38 ЦПК України визначено, що юридичних осіб представляють їхні органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники.

Отже, у представника за довіреністю від імені юридичної особи, підписаною особою, уповноваженою на це законом або установчими документами, виникає право на представництво інтересів саме юридичної особи від імені якої видано довіреність.

Так, відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основними засадами Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

За змістом ч. 1 ст. 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня «спеціаліст») та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації.

Згідно з пунктом 17 частини 1 статті 2 Закону уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Уповноважена особа Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду) визначається виконавчою дирекцією Фонду (частина 1 статті 47 Закону).

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту).

Відповідно до частини 2 статті 37 Закону Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема:

- вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку;

- укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом;

- заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи;

- залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення Фондом другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством.

Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду. Уповноважена особа Фонду має право: призначати на посаду, звільняти з посади чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їхні службові обов'язки, змінювати розмір оплати праці з додержанням вимог законодавства про працю; здійснювати інші повноваження, встановлені цим Законом, та делеговані їй Фондом (частина 3 статті 37 Закону).

На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку (пункт 1 частини 4 статті 37 Закону).

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює, зокрема, повноваження органів управління банку; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; здійснює повноваження, що визначені частиною 2 статті 37 цього Закону.

Наведене дає підстави для висновку, що уповноважена особа Фонду з дня початку процедури ліквідації банку набуває повноважень органів управління та контролю неплатоспроможного банку, тобто крім повноважень, визначених Законом, уповноважена особа Фонду здійснює повноваження керівництва банку, а відтак наділена правом видачі та підписання довіреностей від імені банку, як юридичної особи на представництво його (банку) інтересів. (правова позиція Верховного Суду України висловлена у постанові №3-399гс16 від 08 червня 2016 року).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилково висновку, встановивши, що Кононенко Д.А. не мав повноважень на подачу скарги на дії державного виконавця до суду на підставі довіреності, підписаної Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Родовід Банк» - Куліш В.М.

Отже, повертаючи скаргу заявнику суд порушив порядок встановлений законом для вирішення цього питання, що у відповідності з п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та передачі питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції, а не для продовження розгляду справи, як просить Банк у своїй апеляційній скарзі. За таких обставин, суд задовольняє апеляційну скаргу частково.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, п.3 ч.1 ст. 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», подану представником Кононенком ДенисомАльбертовичем, задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2017 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: