Єдиний унікальний номер справи 201/226/17
Номер провадження 2-зз/201/63/17
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі: головуючого судді Ходаківського М.П., за участі секретаря судового засідання Максимової О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала указана цивільна справа.

У січні 2017 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про скасування заходів забезпечення позову, що були вжиті ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2007 року стосовно автомобіля ВАЗ 2109, 1993 року випуску, державний номерний знак 324-77АН, номер кузова ХТА210980Р1195007, свідоцтво про реєстрацію ЯАА №454822, видане 12 листопада 1999 року Дніпропетровським МРЕВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що він став переможцем прилюдних торгів з реалізації вказаного автотранспортного засобу, що були проведені Кіровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Проте зареєструвати за собою право власності на вказаний автомобіль заявник позбавлений можливості у звязку з тим, що автомобіль перебуває під арештом, накладеним Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська ухвалою від 05 вересня 2007 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2017 року в задоволенні даної заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2017 року ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2017 року була скасована, а питання про скасування заходів забезпечення позову було передано до суду першої інстанції на новий судовий розгляд. Згідно із протоколом від 27 квітня 2017 року заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову передана для розгляду судді Ходаківському М.П.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час, дату та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, електронним звязком надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, просив скасувати заходи забезпечення позову.

Інші учасники судового провадження в судові засідання не зявилися, про причини неявки суду не повідомляли.

Згідно із ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, указаною нормою процесуального права суду, що розглядає цивільну справу, надано можливість під час розгляду справи вирішити питання про скасування вжитих заходів забезпечення позову, тобто, виходячи із аналізу цієї статті, такі заходи можуть бути скасовані як під час вирішення спору по суті, так і після ухвалення рішення по суті спору або прийняття іншого кінцевого процесуального рішення у справі.

Судом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2007 року накладено заборону відчуження майна, що належить ОСОБА_3 на праві власності, а саме: автомобіля «ВАЗ 2109», 1993 року випуску, д/н НОМЕР_1 та на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2012 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задоволено частково, а саме: стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у рахунок стягнення боргу за договором позики від 25 квітня 2003 року 500 000,00 грн., у рахунок сплати відсотків по даному договору за період з 25 квітня 2003 року по 25 квітня 2007 року 100000,00 грн., у рахунок відшкодування судових витрат 14 230,00 грн., а разом 614 230,00 грн. ОСОБА_2 у задоволенні іншої частини позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики було відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2012 року вказане рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про стягнення сум по відсоткам за договором позики у розмірі 100 000 грн. та у рахунок сплати правової допомоги у розмірі 12 500 грн. скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову; в іншій частині рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 вересня 2012 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2012 року та рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2012 року в частині, що залишена без змін рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2012 року, залишено без змін.

Отже, судове рішення, яким вирішено по суті спір у вказаній справі, наразі набрало законної сили.

Установлено також, що на виконанні Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції перебував виконавчий лист №2/2314/1810/2012 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 653 219,00 грн.

Згідно з протоколом № 213906 від 21 листопада 2016 року проведення електронних торгів здійснено реалізацію арештованого рухомого майна автомобіля ВАЗ 2109, 1993 року випуску, державний номерний знак 324-77АН, номер кузова ХТА210980Р1195007, свідоцтво про реєстрацію ЯАА № 454822 виданого 12 листопада 1999 року Дніпропетровським МРЕВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, що належить боржнику ОСОБА_3, за найвищою ціною продажу 29 845 грн.

Відповідно до акта державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 13 грудня 2016 року про проведені електронні торги рухомого майна, а саме: вищезазначеного автомобіля переможцем електронних торгів визнано ОСОБА_1 Переможцем були внесені кошти за придбане на електронних торгах майно у сумі 29 845, 00 грн. на депозитний рахунок державної виконавчої служби в рахунок оплати автомобіля ВАЗ 2109, 1993 року випуску, державний номерний знак 324-77АН.

Звернувшись до ТСЦ 1242 регіонального сервісного центру МВС України в Дніпропетровській області, заявнику було повідомлено, що на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпро № 2-3719/07 від 05 вересня 2007 року за заявою ОСОБА_2 з метою забезпечення позову був накладений арешт на майно, що належить ОСОБА_3, та внесений запис до бази контрольних транспортних засобів про заборону відчуження даного автомобіля.

Згідно зі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах.

При цьому п. 29 Розділу VIII «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року передбачено, що після реалізації арештованого майна чи його передачі стягувачу в рахунок погашення боргу всі арешти та заборони з такого майна знімаються не пізніше наступного робочого дня після його передачі новому власнику.

Ураховуючи вищевикладене та висновки суду апеляційної інстанції, викладені в ухвалі від 11 квітня 2017 року у цій справі, щодо передчасності висновку про помилковість звернення ОСОБА_1 із заявою про зняття арешту з автомобіля до суду, не звернувшись до суду з позовом про визнання права власності та виключення майна з акту опису, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 05 вересня 2007 року, в частині накладення арешту на автомобіль ВАЗ 2109, 1993 року випуску, державний номерний знак 324-77АН, номер кузова ХТА210980Р1195007, свідоцтво про реєстрацію ЯАА №454822, видане 12 листопада 1999 року Дніпропетровським МРЕВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області.

При цьому суд також звертає увагу на те, що відповідно до матеріалів даної цивільної справи у березні 2013 року ОСОБА_2 як особа, позовні вимоги якої були забезпеченні ухвалою суду від 05 вересня 2007 року, звертався до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська із заявою про скасування заходів забезпечення позову, проте така заява була залишена без задоволення, ухвала про що не була оскаржена ОСОБА_2 та вступила в законну силу. Зазначене дає підстави вважати, що станом на день розгляду даної заяви відсутня необхідність в забезпечені позову, який розглянутий по суті з ухваленням рішення, яке набрало законної сили ще у 2012 році.

З огляду на указані фактичні обставини справи та відповідні їм приписи законодавства, що регулюють спірні правовідносини, подана заява про часткове скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 154, ст.ст. 208 - 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Заходи забезпечення позову, ужиті ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 05 вересня 2007 року у цивільній справі № 2-214/11 в частині накладення арешту на автомобіль ВАЗ 2109, 1993 року випуску, державний номерний знак 324-77АН, скасувати.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня проголошення ухвали шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову зупиняє виконання цієї ухвали.

Суддя М.П.Ходаківський