Справа № 703/1578/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Опалинської О.П.

присяжних: ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі судового засідання Литвин Г.Т.

прокурора: Олексієнко Є.В.

за участі особи, щодо якої подано клопотання про направлення на примусове

лікування:Полєвого С.О.

представника особи, щодо якої подано клопотання про направлення на примусове лікування:ОСОБА_3

розглянувши в залі суду в м. Сміла цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою головного лікаря комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» про госпіталізацію ОСОБА_4 у психіатричний стаціонар без його згоди, -

встановив:

Головний лікар КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричної лікарні, який 17 травня 2017 року о 12 годині 00 хвилин був госпіталізований до КЗ ЧОПЛ згідно направлення лікаря психіатра ОСОБА_6 Смілянської СШМД з ознаками неадекватної поведінки та агресивного ставлення до сусідів та поліції. 17 травня 2017 року був оглянутий лікарем психіатром ОСОБА_6 у приймальному відділенні КЗ ЧОПЛ, яка підтвердила висновок про необхідність його госпіталізації. 22 травня 2017 року хворий був оглянутий комісією лікарів психіатрів, заступником головного лікаря по медчастині ОСОБА_7, завідуючої відділенням ОСОБА_8 та лікарем - психіатром ОСОБА_9, які підтвердили обґрунтованість на госпіталізацію хворого.

Представник заявника, лікар - психіатр КЗ ЧОПЛ ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначила, що хворий виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання у вигляді біполярного психозу, маніакальний синдром з агресивною поведінкою. Просила заяву задовольнити. Також вказала, що ОСОБА_4 раніше лікувався від психічних розладів в м. Дніпропетровськ, в подальшому від лікування відмовлявся, інвалідність по зазначеним захворюванням не встановлювалася, не є недієздатним, на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Прокурор заяву про госпіталізацію просив задовольнити.

ОСОБА_4 просив в задоволенні клопотання відмовити оскільки хворим не є, на лікуванні в м.Дніпропетровськ по психічним захворюванням не перебував та агресії до себе та оточуючих не проявляє.

Представник особи, щодо якої подано клопотання про направлення на примусове лікування ОСОБА_3 просив в задоволенні клопотання відмовити, оскільки ніякої загрози для оточуючих його довіритель не становить, є абсолютно здоровим, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Суд вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає заяву КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» не обґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 57 ЦПК України визначено, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

ОСОБА_4 був доставлений до комунального закладу ЧОПЛ 17 травня 2017 року згідно направлення лікаря - психіатра Смілянської СШМД з ознаками неадекватної поведінки та агресивного ставлення до сусідів та поліції.

Згідно з висновком ЛКК КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня», а саме заступника головного лікаря по медчастині ОСОБА_7, завідуючого відділенням ОСОБА_8, лікаря-психіатра ОСОБА_9, ОСОБА_4 виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання у вигляді біполярного психозу, маніакальний синдром з агресивною поведінкою та вчиняє дії що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих та потребує госпіталізації та стаціонарного лікування (а.с.2).

Згідно з ч. 2 ст.281 ЦПК України, справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги.

Відповідно до ч.3 ст. 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст.14 цього закону.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 не є недієздатним, не має інвалідності на предмет наявних в нього психічних захворювань, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, окрім того в матеріалах справи відсутні докази періодичного проходження його лікування в психіатричних закладах. Також буль яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 становить суспільну небезпеку для оточуючих представником заявника не надано. Суд не приймає до уваги висновок ЛКК КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня», як належний та допустимий доказ оскільки бланк висновку датований 2016 роком.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява про примусову госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного закладу задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1, 8, 57, 58, 60, 62, 64, 212-215, 218, 234, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 13, 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III, -

вирішив:

У задоволенні заяви головного лікаря комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» про госпіталізацію ОСОБА_4 у психіатричний стаціонар без його згоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня його проголошення, особами, які не були присутніми під час проголошення рішення суду, протягом 10 днів з дня його отримання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Головуючий О.П.Опалинська

ОСОБА_10 ОСОБА_1

ОСОБА_2