Справа № 465/44/17 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/783/3313/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Ванівського О.М., Левика Я.А.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ПАТ «Кредобанк» - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 29 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання недійсним Кредитного договору № 6654/Р від 31 жовтня 2007 року та договору іпотеки від 31 жовтня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 29 березня 2017 року матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання недійсним Кредитного договору № 6654/Р від 31 жовтня 2007 року та договору іпотеки від 31 жовтня 2007 року передано для подальшого розгляду до Галицького районного суду м. Львова на підставі п. 2 ч.1 ст. 116 ЦПК України.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що даний позов нею було подано на підставі ст. 109 ЦПК України до Франківського районного суду м. Львова за місцем знаходження відповідача ПАТ «Кредобанк», відтак суд першої інстанції безпідставно передав справу для розгляду до Галицького районного суду м. Львова. Просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ПрАТ «Кредобанк» про визнання недійсним Кредитного договору № 6654/Р від 31 жовтня 2007 року та договору іпотеки від 31 жовтня 2007 року, предметом якого є квартира № 23 в будинку № 19, що знаходиться у м. Львові по вул. Дорошенка П.

Згідно абз. 4 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Враховуючи наведене, даний спір виник з приводу нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: вул. Дорошенка, 19/23 у м. Львові.

Відповідно до частини першої статті 114 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають з приводу захисту права власності та інших речових прав на нерухоме майно пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини (виключна підсудність).

З врахуванням вказаного, Франківський районний суд м. Львова, встановивши, що спір виник щодо нерухомого майна, яке знаходиться у Галицькому районі м. Львова, правомірно постановив ухвалу про передачу справи за підсудністю згідно вимог п1. 2 ч.1 ст. 116 ЦПК України до Галицького районного суду м. Львова.

Враховуючи, що суд першої інстанції постановив ухвалу про відкриття провадження у справі з додержанням вимог закону, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 29 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді: