Справа № 572/2361/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого cудді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ШЕВНІ І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни в залі суду позовну заяву ПЕРШОЇ ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ :

Перша всеукраїнська кредитна спілка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 54 898 грн. 97 коп. боргу за кредитним договором № 19 від 25 січня 2016 року та понесені судові витрати.

Представники позивача : ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю, пояснили, що ОСОБА_1 звернулась до позивача із заявою про отримання кредитних коштів, в звязку з чим подала заяву про прийняття її до членів кредитної спілки, сплатила пайовий та вступний внесок, після чого їй були надані кредитні кошти у сумі 31 000 грн. На забезпечення укладеного між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та ОСОБА_1 договору з ОСОБА_2, ОСОБА_3 були укладені договори поруки, відповідно до яких за зобовязання позичальника відповідають також поручителі. Враховуючи неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, представник позивача просить стягнути з відповідачів вказану суму боргу.

Відповідачі у судове засідання не зявились, повідомлені про час проведення судового засідання відповідно до закону, а тому суд проводить розгляд справи у їх відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 у судовому засіданні заявлені позивачем вимоги не визнав повністю, пояснив, що договір № 19 від 25 січня 2016 року є удаваним, так як укладений з метою реструктуризації заборгованості за іншими кредитними договорами, укладеними між сторонам по справі. В звязку із наведеним, ОСОБА_1 за даним договором грошових коштів не отримувала, в звязку з чим відсутні правові підстави для стягнення заборгованості, вказаної у позові.

Заслухавши пояснення стороні, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов Першої всеукраїнської кредитної спілки підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Із змісту кредитного договору № 19 від 25 січня 2016 року, вбачається, що сторони уклали договір, за умовами якого ОСОБА_1 отримує від Першої всеукраїнської кредитної спілки грошові кошти (кредит) у сумі 31 000 грн. (шляхом відкриття кредитної лінії із встановленим на ній кредитним лімітом) на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, на строк з 25 січня 2016 року по 25 квітня 2017 року. Умовами вказаного договору, а саме : п.1.1., передбачено оплату позичальником відсотків за користування кредитом 89 % річних.

Пунктом 3.1.1 вказаного вище кредитного договору передбачено, що кредитодавець має право на дострокове повернення кредиту та відсотків, у разі порушення позичальником умов договору, а саме : у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та (або) відсотків, несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5% кредиту.

Договір підписаний сторонами по справі, що свідчить, на думку суду, про те, що сторони досягли домовленості з усіх суттєвих умов укладення договору та погоджувались на такі умови.

Надана позивачем копія чека від 25 січня 2016 року доводить, що сума кредиту у розмірі 31 000 грн. отримана відповідачем ОСОБА_1 в повному обсязі.

Судом не приймаються до уваги заперечення представника відповідача щодо наданого доказу із посиланням на те, що підпис, наявний у наданому позивачем документі, не відповідає підпису, наявному у чеку, наданому відповідачем, оскільки доказів ймовірної підробки зазначеного доказу представником відповідача надано не було.

Крім цього, вказаний доказ спростовує позицію представника відповідача стосовно того, що вказані кошти позичальник не отримувала.

Також, п. 5.1 кредитного договору № 19 передбачено, що наданий ОСОБА_1 кредит забезпечується порукою по договору № 19/П від 25 січня 2016 року.

Із копій договорів поруки № 19/П від 25 січня 2016 року, укладених між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та ОСОБА_2, ОСОБА_3 вбачається, що останні поручаються перед кредитором, яким є вказана кредитна спілка, за виконання боржником (ОСОБА_1І.) зобовязань, що виникли за умовами кредитного договору № 19 від 25 січня 2016 року. П.4.1 договорів поруки передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Договори поруки також підписані сторонами по справі, що свідчить про те, що сторони погодились на умови, зазначені у вказаних договорах.

Із копій графіку розрахунків періодичності та розмірів платежів позичальника з повернення кредиту та процентів за користування кредитом, графіку розрахунків за договором №19 від 25 січня 2016 року та розрахунку суми боргу вбачається, що відповідачем, ОСОБА_1 сплата коштів в рахунок отриманого кредиту та відсотків за користування кредитними коштами проводилась не в повній мірі, через що станом на 11 липня 2016 року утворилась заборгованість на загальну суму 54 898 грн. 97 коп.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

З огляду на наведену норму, умови укладених сторонами договорів та враховуючи надані позивачем докази, якими доводиться факт порушення зобовязання з боку ОСОБА_1 та підтверджується солідарна відповідальність відповідачів перед позивачем, які, відповідно до наданих позивачем письмових претензій, були обізнані про неналежне виконання позичальником прийнятих на себе зобовязань - суд вважає вимоги Першої всеукраїнської кредитної спілки обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Платіжне доручення № 618 від 12 липня 2016 року, наявне в матеріалах справи, доводить оплату позивачем 1 378 гривень судових витрат, які підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача.

На підставі наведеного, ст.ст.11, 553, 554, 627, 628, 1054, 526 ЦК України, керуючись ст.ст. 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ПЕРШОЇ ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ - задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПЕРШОЇ ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ 54 898 грн. 97 коп. боргу за кредитним договором № 19 від 25 січня 2016 року та 1378 грн. понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області ОСОБА_7