УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Ткачука О.С.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про визнання недійсним договору та повернення коштів, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» на заочне рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 19 травня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 05 вересня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним договір № 003433 фінансового лізингу укладений між нею та товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто»; стягнути з відповідача кошти в розмірі 25000 грн.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_4 вважала, що сплачені нею грошові кошти є авансом в рахунок вартості обраного автомобіля. Однак її права, як споживача, на право отримання у власність обраного автомобіля, в обумовленні з консультантом строки, порушені. Позивач зазначає, що умови договору фінансового лізингу не відповідають діючому законодавству, зі змісту договору фінансового лізингу вбачається, що він не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» та укладений внаслідок нечесної підприємницької практики з боку відповідача. За своєю юридичною природою договір фінансового лізингу, укладений між сторонами у справі мав бути нотаріально посвідчений, а відтак в силу не дотримання форми угоди є нікчемним. 23 лютого 2016 року ОСОБА_4 було направлено на адресу ТОВ «ЛК «Ваш Авто» листа про розірвання договору та повернення коштів в розмірі 25000 грн. Позивач отримала відповідь про відсутність підстав для повернення вказаних коштів, у зв'язку із чим звернулася з вищевказаним позовом до суду.

Заочним рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 19 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 05 вересня 2016 року, позов задоволено. Визнано недійсним договір № 003433 фінансового лізингу укладений між ОСОБА_4 та товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто». Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» на користь ОСОБА_4 кошти в розмірі 25000 грн, сплачені квитанцією № НОМЕР_1 від 09 лютого 2016 року. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідач, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 09 лютого 2016 року між сторонами у справі було укладено договір фінансового лізингу № 003433 з метою придбання автомобіля.

ОСОБА_4 згідно квитанції від 09 лютого 2016 року сплатила на користь ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» кошти в сумі 25000 грн, в якій призначення платежу зазначено «авансовий платіж згідно лізингового договору №003433 від 09 лютого 2016 року», та який відповідно до умов договору є адміністративним платежем. (а.с. 17).

З матеріалів справи вбачається, що зміст спірного договору фінансового лізингу не містить будь-які відомості про продавця товару, його найменування та місцезнаходження, куди має звертатися споживач у випадку порушення якості, комплектності та інших умов з продажу товару. (ст.1 договору); виключені та обмежені права лізингоодержувача, як споживача стосовно лізингодавця у разі неналежного виконання ним обов'язків, передбачених договором та законом (ст.ст. 3, 12, договору), звужені обов'язки лізингодавця, передбачені Законом України «Про фінансовий лізинг», положеннями ЦК України, одночасно значно розширені права лізингодавця, які суперечать вимогам чинного законодавства.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що договір фінансового лізингу №003433 від 09 лютого 2016 року, укладений між сторонами, в порушення вимог ст. 799 ЦК України, нотаріально посвідчено не було.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності ліцензії у відповідача для здійснення фінансових послуг щодо залучення фінансових активів від фізичних осіб, що свідчить про відсутність такого дозволу (ліцензії) та суперечить вимогам законодавства.

Згідно зі ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Вказаний висновок відповідає висловленій Верховним Судом України позиції у постанові від 16 грудня 2015 року в справі № 6-2766цс15, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Інші доводи касаційної скарги аналогічні доводам, викладеним у апеляційній скарзі, були предметом перевірки апеляційним судом та обґрунтовано відхилені.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» відхилити.

Заочне рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 19 травня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 05 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька О.С. Ткачук