У х в а л а

26 травня 2017 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Сімоненко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Одеської області від 27 травня 2016 року та рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії товариства з обмеженою відповідальністю «Нива-1», виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання незаконною передачі майна, визнання недобросовісним володільцем, визнання добросовісним володільцем, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності та витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов"язання передати майно власнику,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 27 травня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі, за касаційної скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 27 травня 2016 року на підставі частини 3 статті 328 ЦПК України у зв'язку з пропущенням строку на касаційне оскарження.

У березні 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Одеської області від 27 травня 2016 року та рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2016 року з підстави передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 113-115 ЦК України, статей 52, 57 Закону України «Про господарські товариства».

На підтвердження зазначеної підстави заявник надає постанови Вищого господарського суду України від 30 листопада 2016 року та від 18 травня 2016 року й постанову Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 12 червня 2007 року, в яких, на його думку, зазначені норми матеріального права застосовані по-іншому.

Подана заява підлягає поверненню виходячи із наступного.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною 1 статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав:

1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

2) неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ;

3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом;

4) невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі, за касаційної скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 27 травня 2016 року на підставі частини 3 статті 328 ЦПК України у зв'язку з пропущенням строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 325 ЦПК України.

Крім того, у зазначеній ухвалі судом касаційної інстанції не застосовувались норми матеріального права, а тому відповідна ухвала не може бути предметом перегляду Верховним Судом України з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України - неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ураховуючи наведене, заява про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Одеської області від 27 травня 2016 року та рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, не може бути прийнята Верховним Судом України для перегляду у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України, та підлягає поверненню.

Керуючись ч. 3 ст. 354 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Одеської області від 27 травня 2016 року та рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2016 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.М. Сімоненко