І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/387/17
02 червня 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
в складі головуючого судді Битківського Л.М.,
з участю секретаря Дякун М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Богородчани справу за заявою ОСОБА_1 у справі до заінтересованої особи Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -
ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема просить встановити факт, що він у період з 23 липня по 06 серпня 1986 року приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильсій АЕС в складі військової частини НОМЕР_1 (3254) м. Київ (у 30 кілометровій зоні).
Вимоги заяви обґрунтовані тим, що у період з 13.11.1984 року по 05.11.1986 року він проходив строкову військову службу. У період з 23.07 по 06.08.1986 року був відряджений для участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Даний факт підтверджений архівними довідками №190 від 11.06.1991 року та військової частини НОМЕР_1 (3254) м. Київ №17. Однак Управління пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області відмовило йому у призначенні пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зниженням пенсійного віку у зв`язку з тим, що період його роботи в зоні відчуження належно не підтверджений. Тому змушений встановлювати факт виконання обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження в період липня-серпня 1986 року у судовому порядку.
В судовому засіданні заявник підтримав вимоги викладені в заяві та пояснив, що будучи призваним на строкову військову службу, ніс її у військовій частині № НОМЕР_2 , що розташовувалась у м.Запоріжжя. На підстаі наказу командування був відряджений для укомплектування штабної машини зв"язку в якості радиста і з 19.06.1986 року ніс службу у складі в/ч НОМЕР_1 (згодом 3254). Відповідно до наказів №145-183 виконував обов"язки військової служби у 30-ти кілометровій зоні відчуження. Особисто протягом усього часу служби брав участь у виконанні поставлених завдань зокрема по прокладанню та забепеченню спеціального зв`язку. Питанням обліку виконуваних робіт та завдань на той час не цікавився, оскільки був військовослужбовцем і виконував накази командирів. Після закінчення служби відповідні довідки про виконання службових обов`язків в районі ЧАЕС було подано військовою частиною до районного військового комісаріату і на цій підставі у 1991 році йому було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС. 29.03.1993 року посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 йому було видано Івано-Франківською обласною державною адміністрацією. З того часу мав право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Представник Тисменицького об`єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області як заінтересованої особи в судовому засіданні заперечила проти задоволення вимог ОСОБА_1 .
Вважає, що органи Пенсійного фонду обгрунтовано відмовили у призначенні заявнику пенсії згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». ОСОБА_1 , звернувся 23.11.2015 року до Пенсійного фонду із заявою про призначення йому дострокової пенсії за віком та надав пакет документів (копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, виписки з наказів від 06.08.1986 року №183/к, від 11.08.1986 року №187, завірену копію довідки від 22.03.1993 року №176 та довідку від 11.06.1991 року №190).
Однак галузевим Державним архівом Міністретсва оборони України не підтверджено участь ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, оскільки документи військової частини № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) на зберігання в архів не находили. Саме по цій причині вважає, що підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 немає.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що у 1986 році проходив строкову військову службу у складі в/ч НОМЕР_4 на посаді водія електромеханіка штабної машини зв`язку. У червні 1986 року перед відправленням для виконання обов`язків по ліквідації аварії на ЧАЕС їх екіпаж був укомплектуваний радіотелефраістом - віськовослужбовцем ішої в/ч ОСОБА_1 . З 19.06.1986 року вони разом з ОСОБА_1 вибули з м.Києва в район зони відчуження і до першої декади серпня 1986 року виконували обов`язки військової служби у районі зони відчуження. Зокрема прокладали та забезпечували спеціальний зв`язок на території відселених сіл. При цьому вівся радіаційний контроль отриманих ними доз опромінення. У встановленому порядку йому присвоєний статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії.
Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові матеріали, які подані у розпорядження суду, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 був призваний на строкову військову службу, яку проходив відповідно до записів військового квитка НОМЕР_5 з 15.11.1984 року по 05.11.1986 року. У період з 04.06.1985 року ніс службу на посаді радіотелефоніста у складі в/ч НОМЕР_2 .
Відповідно до даних військового квитка у період з 23.06.1986 року по 06.08.1986 року виконував службові обов`язки в районі Чорнобильської АЕС. Вказаний запис до військового квитка був внесений на підставі відношення командира в/ч НОМЕР_3 №190 від 11.06.1991 року.
Згідно засвідченої Богородчанським РВК копії вказаного відношення, яке подано заявником до матеріалів справи, командир військової частини НОМЕР_3 підполковник ОСОБА_3 на запит від 14.04.1991 року проінформував Богородчанський військовий комісаріат про те, що ОСОБА_1 виконував службові обов`язки в районі ЧАЕС з 23.06.1986 року по 06.08.1986 року на підставі наказів №145-183, які були первинними документами, що підтверджували факт його відрядження до зони відчуження.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_6 від 29.03.1993 року ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
Ст.2 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначене поняття зони відчуження - це територія, з якої проведено евакуацію населення в 1986 році. Аналогічне визначення цього поняття дано в ст.2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25.10.2000 року у справі №12-рп/2000 дано тлумачення поняття зони відчуження, як території, що з 26 квітня 1986 року охоплює ту частину радіаційно небезпечних земель, рівень забруднення яких зумовив необхідність евакуації населення у 1986 році на підставі відповідних актів органів державної влади, незалежно від часу прийняття цих актів та проведення евакуації.
Згідно пояснення заявника та допитаного свідка ОСОБА_2 , роботи, які виконувались ними як військовослужбовцями, проводились у зоні відчуження, тобто на територіях безумовного (обов`язкового) відселення. Зокрема вони виконували обов`язки по прокладанню, налагодженню та підтриманню спеціального зв`язку на території відселених сіл Поліського району Київської області.
Видана 02.03.1993 року військовою частиною НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) за підписом командира в/ч ОСОБА_4 довідка ОСОБА_1 про те, що він у складі в/ч НОМЕР_1 у період з 23.06.по 08.08.1986 року приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС саме у 30-ти кілометровій зоні, підтверджує наведені пояснення заявника та свідка.
На запити заінтересованої особи, із Центрального архівного відділу Національної гвардії України було отримано копію наказу командира військової частини НОМЕР_3 МВД СРСР С.Ф. Мантусова від 06.08.1986 року №183, відповідно до якого було наказано вважати прибулим із району Чорнобильської АЕС після виконання завдання командування ряду військовослужбовців, серед яких рядовий ОСОБА_1 (в/ч НОМЕР_2 ) та рядовий ОСОБА_2 (в/ч НОМЕР_4 )
Відповідно до наказу №187 командира військової частини НОМЕР_3 МВД СРСР С.Ф. Мантусова від 11.08.1986 року із службового відрядження в районі Чорнобильської АЕС 09.08.1986 року до місця постійної дислокації до в/ч НОМЕР_2 відбув рядовий ОСОБА_1 , а до в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_2 .
Поданими свідком ОСОБА_2 архівними довідками №360 від 11.04.2017 року, від 28.03.1995 року, №28 від 28.02.1991 року підтверджено про проходження військової служби та участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Оскільки інші первинні документи не збереглись, зокрема на адресу заінтересованої особи галузевим архівом Міністерства оборони України 08.05.2015 року надано інформацію про те, що документи в/ч НОМЕР_1 (3254) на зберігання в архів не надходили, то встановити іншим шляхом факт, який має для заявника юридичне значення неможливо.
Тому, дослідивши обставини справи, перевіривши зібрані докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_1 дійсно виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження у період часу зазначений у його військовому квитку з 23.07.1986 року по 06.08.1986 року. Встановлення даного факту має значення для заявника, оскільки дає йому можливість вирішувати питання про поновлення своїх порушених прав на певного роду пільги та компенсації, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.256-259 ЦПК України, суд, -
Встановити факт виконання ОСОБА_1 обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження в період з 23.07.1986 року по 06.08.1986 року.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя Битківський Л.М.