Справа № 211/2469/14-ц
Провадження № 2-др/211/6/17
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
09 червня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді: Ніколенко Д.М.,
секретар: Гулько А.С.,
розглянувши у м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», Публічного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ІНГОССТРАХ» про визнання недійсними договір про надання кредиту, договір особистого страхування, договір страхування майна,-
14 квітня 2017 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено рішення за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», Публічного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ІНГОССТРАХ» про визнання недійсними договір про надання кредиту, договір особистого страхування, договір страхування майна. Вказаним рішенням в задоволенні позову відмовлено повністю.
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2017 року цивільну справу повернуто до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу для ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування ухвали зазначено, що при зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 не сплачувала судовий збір, підстави для звільнення від сплати судового збору та докази на їх підтвердження у матеріалах справи відсутні. Судом при ухваленні судового рішення не вирішено питання розподілу судових витрат, що не дає можливості апеляційному суду Дніпропетровської області вирішити питання про відкриття апеляційного провадження.
Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
В звязку з відставкою судді Бардіна О.С., який виносив рішення по вказаній справі, ця справа протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена на суддю Ніколенко Д.М.
Судом встановлено, що 15 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання недійсним правочину вказавши, що відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» вона звільнена від сплати судового збору.
Обовязок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обовязок, визначений нормами процесуального права.
Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.
Згідно з ч.3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Наведені норми процесуального права дозволяють сформулювати загальне правило: процесуальні дії мають вчинятися за нормами процесуального закону, чинними на момент вчинення цих дій. Під час вчинення процесуальних дій, які вимагають сплати судового збору (при забезпеченні доказів, при апеляційному чи касаційному оскарженні), пільги зі сплати судового збору мають визначатися на момент вчинення певної процесуальної дії. З огляду на зазначене можна дійти висновку про те, що процесуальний закон визначає свою дію в часі саме за часом вчинення відповідних процесуальних дій. За таких умов Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI має застосовуватися в редакції, яка діяла на момент вчинення певної процесуальної дії (постанова Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року № 6-1121цс16).
На момент звернення до суду з позовною заявою позивач звільнялася від оплати судового збору (станом на квітень 2014 року) згідно з чинною на той час редакцією статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI. Тому судом 22 квітня 2014 року відкрито провадження по справі без вказівки на звільнення позивача від сплати судового збору, оскільки це прямо передбачалось чинним на той час законодавством.
Згідно частини 2 статті 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За таких обставин суд вважає необхідним доповнити резолютивну частину рішення, де вирішити питання щодо розподілу судових витрат згідно положень ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 220 ЦПК України, -
доповнити резолютивну частину рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 квітня 2017 року у справі № 211/2469/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», Публічного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ІНГОССТРАХ» про визнання недійсними договір про надання кредиту, договір особистого страхування, договір страхування майна, наступним абзацом:
«Компенсувати судові витрати за рахунок держави».
На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення.
Суддя Д.М.Ніколенко