Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олді» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, заборгованості по заробітній платі, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 11 серпня 2016 року, -

вс т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ТОВ «ОЛДІ» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та заборгованості по заробітній платі.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 зазначила, що 21 липня 2014 року була прийнята на роботу у ТОВ «Олді» на посаду інспектора з контролю якості продукції. Наказом від 09 листопада 2015 року її звільнено з роботи за п.1 ст. 36 КЗпП України. Звільнення позивач вважає незаконним, оскільки своєї згоди на звільнення із займаної посади не давала та заяви на звільнення не писала.

На підставі викладеного, позивач просила поновити її на посаді інспектора з контролю якості продукції у ТОВ «Олді», стягнути на її користь заборгованість по заробітній платі за період з 21 липня 2014 року по 09 листопада 2015 та середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09 листопада 2015 року по день поновлення на роботі.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 11 серпня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 21 липня 2014 року ОСОБА_4 подано заяву про прийняття її на роботу інспектором з контролю якості ТОВ «Олді», на підставі якої було виданий наказ №256 про прийняття на роботу.

09 листопада 2015 року ОСОБА_5 подано заяву про звільнення з роботи за угодою двох сторін, що стало підставою для видачі наказу за №79 про звільнення позивачки з роботи.

Записи про прийняття та звільнення з роботи відображені в копії трудової книжки, поданої ОСОБА_5 до позовної заяви, представник позивачки в судовому засіданні не заперечив, що позивачка особисто отримала трудову книжку.

Згідно відповіді ПАТ КБ «Приватбанк» від 04 березня 2016 року на запит та дублікатів банківських чеків від 13 серпня 2014 року, 10 вересня 2014 року, 05 березня 2015 року, 13 травня 2015 року, 08 липня 2015 року на рахунок ОСОБА_5 були нараховані кошти.

Відповідно до виписки по лицьовому рахунку ОСОБА_5 з 21 липня 2014 року по 09 листопада 2015 року нараховувалась заробітна плата. Дана обставина підтверджує те, що ОСОБА_5 були отримані заробітна плата та розрахункові кошти при звільненні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що звільнення ОСОБА_4 проведено відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства, доказів про порушення її трудових прав позивачем в порушення ст. ст. 10, 60 ЦПК України не надано.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 11 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова