Справа № 155/1204/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Адамчук Г.М.
Провадження № 22-ц/773/611/17 Категорія: 30 Доповідач: Русинчук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року місто ОСОБА_1

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Матвійчук Л.В., Осіпука В.В.,

з участю: секретаря Губарик К.А.,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фермерського господарства «Галстедан» про відшкодування майнової і моральної шкоди, за апеляційною скаргою відповідача на рішення Горохівського районного суду від 15 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Горохівського районного суду від 15.03.2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з фермерського господарства (далі ФГ) «Галстедан» в користь ОСОБА_2 21000 грн. майнової шкоди, заподіяної загибеллю бджіл, 3000 грн. моральної шкоди, а також 725 грн. сплаченого судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ФГ «Галстедан», покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив оскаржуване рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з такого.

Задовольняючи позов частково місцевий суд виходив з того, що позивач є власником бджолиної пасіки в кількості 42 бджолосімей, 50 % яких загинуло внаслідок отруєння тіаклопридом, який є діючою речовиною тіаніду, що був використаний відповідачем для кропіння поля на якому ним вирощувався ріпак і яке знаходилося на незначній відстані від належної позивачу пасіки, а тому прийшов до висновку, що позивачу саме винними діями відповідача було заподіяно майнової та моральної шкоди через наявність в діях останнього порушень законодавства про бджільництво.

Висновки суду відповідають встановленим в справі обставинам та вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, є власником бджолиної пасіки в кількості 42 бджолосімї, що підтверджується ветеринарно-санітарним паспортом пасіки № 27 від 20.05.2008 року та довідкою Бранівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 12.07.2016 року № 849 (а.с.6,9).

28.05.2016 року позивачем було виявлено загибель 50 % належних йому бджолосімей з приводу чого він звернувся до Горохівського ВП ГУНП у Волинській області, висновком якого від 04.06.2016 року встановлено, що загибель бджіл відбулася у звязку з тим, що 28.05.2016 року працівниками ФГ «Галстедан» було оброблено поле ріпаку невідомою речовиною, які знаходяться на незначній відстані, близько 300 м від його пасіки, чим йому було завдано матеріальну шкоду в розмірі 21000 грн. (а.с.7).

З акту епізоотичного обстеження пасіки позивача від 29.05.2016 року, складеного комісією в складі спеціаліста управління Держпродспоживслужби в Горохівському районі, лікаря хіміка-токсиколога Горохівської МДЛВМ, завідуючої Борисковичівської дільничної ветлікарні та голови Бранівської сільської ради, вбачається, що у всіх 42 вуликах комісією встановлена значна загибель бджіл. При даному обстеженні було відібрано пробу мертвих бджіл, які відправлені в державну установу «Волинська регіональна державна лабораторія ветеринарної медицини» (а.с.13).

30.05.2016 року комісією у складі Бранівського сільського голови ОСОБА_4, сільського депутата ОСОБА_1 та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 Г.Л., провідного спеціаліста відділу контролю за обігом засобів захисту рослин Держпродспоживслужби у Волинській області ОСОБА_5, спеціаліста управління агропромислового розвитку Горохівської РДА ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також кількох потерпілих, в тому числі і позивача ОСОБА_2, було складено акт обстеження поля посіву ріпаку площею 55 га, яке знаходиться на віддалі 250 м від домогосподарств, та встановлено часткову загибель бджіл і різних комах на площі поля і біля неї. З даної площі було взято 2 проби рослин ріпаку (а.с.10).

Згідно із результатами аналізу Державної ветеринарної служби України Одеської прикордонної контрольно-токсикологічної лабораторії № 84 від 14.06.2016 року вбачається, що даній установі 06.06.2016 року був наданий зразок рослин озимого ріпаку, відібраний відповідно до згаданого акту, який був досліджений хроматографічними методами на вміст залишкових кількостей інсектициду «Тіанід» з діючою речовиною «тіаклоприд». В результаті проведених випробувань встановлено, що наданий зразок рослин озимого ріпаку містить в собі «тіаклоприд» в кількості 0,087 мг/кг, який є діючою речовиною «Тіаніду» (а.с.11).

Відповідно до звіту державної установи «Волинська регіональна державна лабораторія ветеринарної медицини» Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України Головного управління ветеринарної медицини у Волинській області про результати дослідження №1132/1 від 31.05.2016 року, в наданому ОСОБА_2 зразку підмору бджіл виявлено пестициди з групи синтетичних та хлорорганічних сполук (а.с.7).

З показань ОСОБА_8 завідуючої державної установи «Волинська регіональна державна лабораторія ветеринарної медицини», допитаної в суді першої інстанції в якості свідка та показання якої було уточнено під час апеляційного розгляду справи, встановлено, що бджоли є дуже вразливими від пестицидів і виявлені у зразку підмору бджіл пестициди з групи синтетичних та хлорорганічних сполук, до яких належить і «тіаклоприд», який є діючою речовиною «Тіаніду», могли бути причиною загибелі бджіл.

З показань інших свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 місцевим судом встановлено, що 28.05.2016 року ФГ «Галстедан» здійснювалося обприскування ріпаку, що також, на їх думку, стало причиною загибелі бджіл не тільки у позивача, але й у їх господарствах. Зазначену обставину підтвердив головний агроном ОСОБА_12 ФГ «Галстедан» в своїх письмових поясненнях (аркуш 5 висновку 1070 Горохівського відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області), зауваживши, що обробка посіяного названим господарством ріпаку проводилась об 11 год. 00 хв.

Місцевим судом було враховано, що аналогічні випадки загибелі бджіл мали місце в той же самий час і у інших громадян, пасіки яких розташовані в межах с. Борисковичі Горохівського району.

Закон України «Про бджільництво» регулює відносини щодо розведення, використання та охорони бджіл, виробництва, заготівлі та переробки продуктів бджільництва, ефективного використання бджіл для запилення ентомофільних рослин сільськогосподарського призначення, інших видів запилювальної флори, створення умов для підвищення продуктивності бджіл і сільськогосподарських культур, забезпечення гарантій дотримання прав та захисту інтересів фізичних і юридичних осіб, які займаються бджільництвом.

Статтею 10 Закону України «Про бджільництво» передбачено, що держава гарантує додержання прав і законних інтересів пасічників у галузі бджільництва.

Згідно із ст. 30 даного Закону, юридичні та фізичні особи, які провадять діяльність, що впливає або може вплинути на стан бджіл, зобов'язані забезпечити їх охорону.

У процесі сільськогосподарської діяльності, лісових користувань, проведення геологорозвідувальних робіт, видобування корисних копалин, визначення місць випасання і прогону сільськогосподарських тварин, розроблення туристських маршрутів та організації місць відпочинку населення, проведення військових навчань і маневрів, навчань з цивільної оборони населення, випробовувань будь-якої техніки повинні передбачатися і здійснюватися заходи щодо збереження ареалів розселення бджіл.

Забороняється проводити оранку та будь-яким іншим чином руйнувати медоносні угіддя, застосовувати засоби захисту рослин, стимулятори їх росту, мінеральні добрива, інші препарати та здійснювати будь-які роботи, що можуть призвести до фізичного знищення бджіл під час медозбору.

Юридичні та фізичні особи, які застосовують засоби захисту рослин, зобов'язані дотримуватися діючих нормативно-правових актів, що передбачають охорону бджіл від отруєнь.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про бджільництво» інформування про небезпечні, стихійні гідрометеорологічні явища та їх прогноз, а також про стан навколишнього природного середовища здійснює гідрометеорологічна служба в порядку, визначеному законодавством.

Фізичні та юридичні особи, які застосовують засоби захисту рослин для обробки медоносних рослин, зобов'язані не пізніше ніж за три доби до початку обробки через засоби масової інформації попередити про це пасічників, пасіки яких знаходяться на відстані до десяти кілометрів від оброблюваних площ. При цьому повідомляється дата обробки, назва препарату, ступінь і строк дії токсичності препарату.

Місцевим судом встановлено, що неправомірними діями ФГ «Галстедан» було порушено положення Закону України «Про бджільництво», зокрема ст. ст. 30, 37.

Інструкцією щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл (далі - Інструкція), затвердженої Наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини від 30.01.2001 року № 9, яка є обов'язковою для виконання всіма державними органами, а також підприємствами, установами, організаціями незалежно від відомчої підпорядкованості і форм власності, посадовими особами та громадянами, зокрема п. 7.1.1. визначено, що профілактика отруєнь бджіл базується на беззаперечному дотриманні вимог ст. 30 Закону України «Про бджільництво», суворому дотриманні регламентацій застосування в навколишньому середовищі токсичних для бджіл речовин. Відповідно до п. 7.1.2. цієї Інструкції, власників пасік оповіщають за три доби до хімобробок з зазначенням застосовуваного отрутохімікату, місця (у радіусі 7 км), часу і способу проведення обробки, указують час ізоляції бджіл, а п. 7.1.3. передбачено, що обробки проводять у період відсутності льоту бджіл у ранкові або вечірні години.

Суд правильно вважав, що означена неправомірна поведінка з боку ФГ «Галстедан», на яке покладено обов'язок по виконанню вимог чинного законодавства, що регулює правовідносини в сфері охорони бджіл була в причинному звязку з настанням негативних наслідків для ОСОБА_2 та давали суду підстави вважати доведеними обставини, які стверджував позивач, а саме те, що відповідачем 28.05.2016 року проводилась обробка належних йому полів небезпечним для бджіл (за показаннями свідка ОСОБА_8М.) хімічним препаратом, який знайдений у загиблих бджолах, без інформування про це пасічників та у період льоту бджіл.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про бджільництво" порушення законодавства в галузі бджільництва тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства в галузі бджільництва несуть особи, винні у неповідомленні (приховуванні) або наданні неправдивої інформації про виникнення загрози бджолам при застосуванні засобів захисту рослин. Законами України може бути встановлено відповідальність також за інші види порушень у галузі бджільництва.

Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідач, на якого відповідно до наведеної норми права покладено тягар доказування своєї вини у спричинення шкоди позивачу, не довів, що загибель бджіл, чим спричинено шкоду позивачу, сталася не з його вини. Навпаки, наведеними вище доказами підтверджується, що саме внаслідок його неправомірних дій сталися ці негативні для позивача наслідки.

Виходячи з наявних у справі доказів середньої вартості однієї бджолосімї в 1000 грн., та враховуючи те, що з належних позивачу 42 бджолосімей загинуло 50% бджіл, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_4, який брав участь у складі комісії в обстежені пасіки позивача, суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача завданої майнової шкоди в розмірі 21000 грн. (42х1000 грн.) / 50%). Залежність вартості однієї бджолосімї від кількості бджіл у ній (сили бджоло сімї) підтверджується наданою представником позивача під час апеляційного розгляду даної справи довідкою Департаменту агропромислового комплексу Волинської обласної державної адміністрації, з якої вбачається, що вартість однієї рамки бджіл становить 200 грн., а бджолосімї з чотирьох рамок 800-1000грн. Цим спростовуються доводи апелянта про відсутність залежності вартості бджолосімї від кількості бджіл у ній.

Відповідно до розяснень, що містяться у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обовязковому зясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діянь її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою та протиправними діями її заподіювача та вина останнього у її заподіянні. Зокрема, суд повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює шкоду та з чого він виходить.

Оскільки судом встановлено, що внаслідок винних неправомірних дій відповідача щодо порядку оброблення ним посівів ріпаку небезпечними хімічними речовинами було спричинено отруєння і загибель значної не менше половини бджіл у бджолиних сімях позивача, який тривалий час займається бджолярством, останньому безумовно було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях з приводу загибелі бджіл.

Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд виходив з положень ст. 23 ЦК України про залежність розміру грошового відшкодування моральної шкоди від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення, а тому визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди в 3000 грн. у повній мірі відповідає вимогам ст. 23 ЦК України щодо розумності та справедливості.

На підставі викладених обставин, проаналізувавши матеріали справи та виходячи з предмета заявленого позову, враховуючи ту обставину, що позивачем доведено допустимими та належними доказами факт завдання майнової та моральної шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалене місцевим судом рішення про часткове задоволення позову в даній справі відповідає вимогам закону.

Доводи відповідача про те, що у згаданого фермерського господарства відсутні земельні ділянки в оренді в с. Борисковичі Горохівського району, а відтак воно не могло обробляти ріпак пестицидами, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки наданою представником позивача під час апеляційного розгляду справи довідкою Бранівської сільської ради підтверджується, що саме фермерським господарством «Галстедан» у 2016 році в с. Борисовичі (де знаходиться пасіка ОСОБА_2В.) був посіяний ріпак. Крім цього, як вже зазначалось вище, головний агроном цього господарства ОСОБА_12 підтвердив в своїх письмових поясненнях органу поліції факт обробки посівів ріпаку хімікатами в названому населеному пункті 28.05.2016 року.

Наявні в матеріалах справи документи про перебування в оренді землі на території Бранівської сільської ради у ОСОБА_13, а не у фермерського господарства «Галстедан» (а.с.14-17), не спростовують наведених висновків суду щодо вини відповідача у спричиненні шкоди позивачу, оскільки як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, з наявних у справі доказів, показань свідків, які зазначили, що окрім цього господарства прилеглі земельні ділянки в с. Борисковичі інші субєкти господарювання не орендують, достовірно було встановлено, що земельна ділянка на якій проводилось обприскування ріпаку належить ФГ «Галстедан», договір оренди якої від імені господарства укладався ОСОБА_13, який є головою та засновником даного господарства.

Необґрунтованими також є і доводи відповідача щодо спірного, на його думку, питання можливості визначення ступеня життя чи омертвіння тварин, в тому числі бджіл за допомогою фотографій, з огляду на те, що відповідачу, як вбачається з акту від 30.05.2016 року пропонувалося прибути на поле для визначення в тому числі зазначеного питання, однак останній від цього відмовився. Факт загибелі бджіл підтверджується згаданим актом обстеження пасіки (а.с.13) та показаннями свідків, які проводили це обстеження.

Доводи апелянта про те, що при вирішенні питання про кількість загиблих бджіл суд першої інстанції повинен був брати до уваги наявність у позивача 34 бджолосімей, як це зазначено в паспорті (а.с.6), є необґрунтованими, оскільки за довідкою місцевої сільської ради в господарстві позивача в 2016 році утримувалось 42 бджолосімї, а вказаний паспорт був виданий ще у травні 2008 року.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача фермерського господарства «Галстедан» відхилити.

Рішення Горохівського районного суду від 15 березня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: