Справа № 308/7748/16-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2017 м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Світлик О.М.,
при секретарі судового засідання Гайданці Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.
Позов мотивує тим, що з відповідачем одружилася 07.05.2005 року, шлюб зареєстрований виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 12. Від цього шлюбу народжено малолітніх синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею та перебувають на її утриманні.
Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Вказує, що відповідач влаштовує постійні скандали, ображаючи її честь і гідність, постійно предявляє їй необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним, тому що відповідач постійно ганьбить, ображає її і принижує честь і гідність. Від постійних суперечок, і скандалів погіршилося її самопочуття, вона перебуває в стані постійного стресу, у неї порушився сон і погіршилася працездатність. При цьому відповідач не бере участі матеріально в житті сімї, і весь тягар забезпечення сімї лежить на її плечах. Фактичні шлюбні відносини припинені вже давно, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними та збереження сімї неможливо і суперечить їхнім інтересам.
Вказує, що вона, як мати їхніх з відповідачем неповнолітніх синів, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дітей, створення для них належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоровя, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання дітей та переконана, що їхні сини повинні проживати разом з нею в квартирі, що належить їй на праві приватної власності за адресою м. Ужгород, вул. Грушевського, 33/97. Вона спроможна забезпечити синів всім необхідним, постійно слідкує за станом здоровя дітей, їх розвитком, виховує та піклується про них та не має наміру перешкоджати відповідачу у здійсненні його прав та обовязків щодо їхніх дітей.
Також зазначає, що шлюб розривають вперше та суперечки щодо аліментів на дітей і розподілу спільного майна немає.
На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 12 та визначити місце проживання синів ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишивши їх проживати разом з нею за адресою: м. Ужгород, вул. Грушевського, 33/97.
У дане судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Представник служби у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації у судове засіданні не зявився, хоча про розгляд справи повідомлялася належним чином, при цьому до матеріалів справи подано висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що позивач не заперечувала проти прийняття заочного рішення, суд, керуючись ч. 1 ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи та вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, 07.05.2005 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що 07.05.2005 року в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 12, що стверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ФМ № 085626, виданим Оноківською сільською радою.
Від шлюбу у позивача з відповідачем є спільні діти син ОСОБА_4, який народився 01.08.2005 року, про що в Книзі реєстрації народжень 16.08.2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 16, що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 013864, виданого 16.08.2005 року Оноківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, та син ОСОБА_5, який народився 03.10.2008 року, про що в Книзі реєстрації народжень 09.10.2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 33, що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 113728, виданого 09.10.2008 року Оноківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області.
Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов'язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 цього ж Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Із статті 56 СК України вбачається, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя.
За правилами ч. 3 ст. 105 СКУкраїни шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно з якою позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.
Статтею 112 СК України передбачено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, на даний момент шлюб між ними є лише формальним, сторони не проживають разом і не підтримують сімейних стосунків, про що свідчить зміст позовної заяви.
Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню.
Що стосується позовних вимог про визначення місця проживання дітей сторін разом з позивачем, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.
З висновку про визначення місця проживання дитини органу опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації за № 100/03-31 від 27.01.2017 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матірю ОСОБА_1 за адресою: вул. Грушевського, 33/97, м. Ужгород.
З наведеного висновку органу опіки та піклування слідує, що питання при визначення місця проживання малолітніх дітей сторін було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 24.01.2017 року. Батько ОСОБА_2 не зявися, хоча був повідомлений про його проведення належним чином, мати просила визначити місце проживання з нею. За результатом обговорення питання при визначення місця проживання, враховуючи наявну інформацію, що стосується безпосередньо порушеного питання, прийнято рішення про доцільність визначення місця проживання дітей з матірю ОСОБА_1
Принципом 6 «Декларації прав дитини» від 20 листопада 1959 року визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю.
Виключних обставин, які б компрометували позивачку і вказували б на неналежне її ставлення до виконання своїх батьківських обовязків судом не встановлено.
Враховуючи наведене та те, що малолітні діти сторін проживають з позивачем, з урахуванням висновку органу опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації, суд приходить до висновку, що місце проживання синів ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 слід визначити з матірю ОСОБА_1 та залишити їх проживати разом з нею за адресою: м. Ужгород, вул. Грушевського, 33/97.
У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останнім судовий збір в розмірі 1102,4 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 31, 60, 61, 88, 174, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 233, 294, 296 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112, 115, 161 СК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей задовольнити повністю.
Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, укладений 07 травня 2005 року та зареєстрований виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського район Закарпатської області за актовим записом № 12, свідоцтво про шлюб від 07.05.2005 року серії 1-ФМ № 085626 розірвати.
Визначити місце проживання малолітніх дітей сторін синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та залишити їх проживати разом з нею за адресою: вул. Грушевського, 33/97, м. Ужгород.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1102 (одну тисячу сто дві) гривні 40 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили у відповідності до ч. 2 ст. 115 СК України надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом згідно з ч. 4 ст.115 СК України є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Головуюча О.М. Світлик