Справа № 445/161/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Сивак В. М.

з участю секретаря Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову у заяві та під час судового розгляду, зазначила, що з 04.09.1982 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного сімейного життя у них народилося двоє дітей які вже повнолітні. Спільне життя з відповідачкою не склалося, вона ніколи не відчувала від чоловіка підтримки та турботи . Відповідач жив і живе своїм житям, їздить куди хоче та не каже їй коли повернеться. Між ними втрачено взаєморозуміння, її пригнічує той факт, що відповідач має відносини з іншими жінками, внаслідок чого в них виникали скандали., від яких вона отримувала стрес. Внаслідок цього їх сім"я фактично розпалася, протягом останнього року таке життя стало нестерпним . Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить її інтересам.

Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнав, пояснив , що причин для розлучення немає. Він бажає зберегти сім"ю, оскільки вже близько 35 років вони живуть разом. Підтримує подані ним заперечення, та просив суд відмовити в задоволені позову.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони по справі хоча проживають разом однак близьких подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, живуть кожен своїм життям, причиною того є втрата взаєморозуміння, відсутність турботи та підтримки з боку відповідача, та скандали. Судом надавався термін для примирення, під час якого сторони не примирилися.

Позивач наполягає на розрванні шлюбу, його поведінка свідчить про небажання примирення і спільного подальшого перебування в шлюбі із відповідачкою.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення.

Згідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин і до їх збереження є порушення права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 209, 212, 214-215 , 224-233 ЦПК України , ст.ст. 110-112 СК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04.09.1982 року Золочівським районним відділом РАГС Львівської області, актовий запис № 138.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551, 20 грн. судових витрат.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення

Суддя В. М. Сивак