Справа №402/390/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2017 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої - судді: Терновенко А.В.

при секретарі: Чопенку В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Благовіщенське, Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про визнання правочину нікчемним, -

В С Т А Н О В И В:

12.04.2017 року Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідачів, в якому просить визнати договір довічного утримання (догляду) укладений 04.11.2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, ОСОБА_5, який зареєстрований приватним нотаріусом Ульяновського районного територіального нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_6 за №2074 - нікчемним.

Позовні вимоги обгрунтувала наступним.

03.12.1972 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4. 19.11.1975 року подружжям було куплено будинок в м.Благовіщенське Кіровоградської області по вул.. Фрунзе 32, та оформлено договір купівлі-продажу на ОСОБА_4. 10.03.2015 року ОСОБА_4 помер.

Після смерті чоловіка позивачка звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини, так як вона є спадкоємцем по закону першої черги, але нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії та повідомив, що 04.11.2007 року чоловік Позивачки уклав договір довічного утримання (догляду) з їх дітьми - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_7 та внесено заборону на відчуження зазначеного будинку. Про укладання зазначено договору ОСОБА_4 не повідомив свою дружину та згоду на укладання договору вона не давала. Зазначений будинок був куплений за спільні кошти та у відповідності до ст.ст.60, 61 СК даний будинок є спільною власністю, і 1/2 частина зазначеного будинку належить Позивачці. Окрім того, в порушення вимог законодавства зазначений договір не був зареєстрований в МБТІ.

На підставі вищевикладеного, Позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Позивачка в судове засідання не з"явилась, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з"явились, але подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 03.12.1972 р. перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 (а.с.4-5).

Згідно архівної довідки (а.с.11) на підставі договору купівлі-продажу від 19.11.1975 року ОСОБА_4 належав житловий будинок по вул.Фрунзе,32 в м.Благовіщенське Кіровоградської області.

04.11.2007 року ОСОБА_4 уклав договір довічного утримання з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 та внесено заборону на відчуження зазначеного будинку (а.с.6-9). Однак, вказаний договір не був зареєстрований в МБТІ.

Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.10) 10.03.2015 р. ОСОБА_4 помер.

Позивачка, являючись спадкоємцем за законом першої черги, не може оформити право власності на спірний будинок із зазначених вище підстав.

Відповідно до статті 745 ЦК України, договір довічного утримання (догляду), за яким передається набувачеві у власність нерухоме майно, підлягає державній реєстрації. Натомість всупереч вказаної вимоги закону договір не був зареєстрований, тому вказаний правочин є нікчемним, оскільки договори не можуть суперечити вимогам закону та моральним засадам суспільства.

Крім того, нікчемність Договору виявляється в тому, що вказаний договір порушує права Позивачки, оскільки за відсутності вказаного договору, вона, як спадкоємець, вступила б у спадщину за законом. Натомість вказаним Договором порушені майнові права та принцип рівності передбачений для спадкоємців ЦК України.

Згідно ч.ч.1, 2, 3, 4, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Своїми заявами від 26.05.2017 р. відповідачі не заперечують проти задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України).

На підставі викладеного, відповідно до, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 203, 215, 216, 744,745 ЦК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати договір довічного утримання (догляду) укладений 04.11.2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, ОСОБА_5, який зареєстрований приватним нотаріусом Ульяновського районного територіального нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_6 за №2074 - нікчемним.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_8