Справа № 463/4695/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/783/3423/17 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і Шеремети Н.О.,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю ОСОБА_3 - представника позивачки ОСОБА_4; ОСОБА_5 - представника відповідачки ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7, представника ОСОБА_6, на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 29 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні горищем над другим поверхом у будинку АДРЕСА_1 у якому просила суд зобов'язати відповідачку надати їй можливість цілодобового проходу та вільного використання згаданим горищем, а також заборонити блокувати двері, зводити стіни та будь-яким іншим чином перешкоджати у проході та користуванні цим горищем.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що позивачка є власником 1/2 частки будинку АДРЕСА_1 Відповідачці належить інша 1/2 частка в цьому ж будинку. При цьому у користуванні позивачки перебувають усі приміщення першого поверху, окрім приміщень під номером 1-1 та 1-2, а у користуванні відповідачки - усі приміщення другого поверху та приміщення першого поверху під номерами 1-1 та 1-2. Зайнявши другий поверх будинку відповідачка самовільно заблокувала двері між приміщеннями 1-1 та 1-9, чим унеможливив доступ позивачки до горища. Крім цього, заблокувавши вказані двері, відповідачка фактично перекрила вхід до будинку через приміщення 1-1 та змусила позивачку потрапляти до приміщень першого поверху через підвал. Вважає, що позивачка, як співвласник будинку, має право вимагати усунення перешкод в користуванні своєю власністю, у зв'язку з чим просить зобов'язати усунути такі перешкоди в примусовому порядку (а.с. 2-4).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_6 усунути перешкоди у користуванні горищем над другим поверхом у будинку АДРЕСА_1 надавши можливість проходу та вільного використання горищем, заборонивши блокувати двері та будь-яким іншим чином в незаконному порядку перешкоджати у проході та користуванні вказаним горищем.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 72-73).

Дане рішення оскаржила представник відповідачки.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що судом при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано ту обставину, що для вільного доступу до горища позивачка повинна мати також вільний доступ до житлових кімнат першого та другого поверхів, які за домовленістю сторін знаходяться у користуванні відповідачки, а відтак вважає, що суд обмежив право останньої на вільне користування приміщеннями, які знаходяться у її власності та перебувають у її користуванні згідно домовленості сторін.

Звертає увагу на те, що свідки, показами яких суд обгрунтовує оскаржуване рішення, є синами позивачки, а також стверджує, що протягом останніх чотирьох років позивачка лише один раз зверталася з приводу надання їй доступу до горища, який їй був наданий, і більше подібних звернень зі сторони позивачки не було (а.с. 77-78, 89-91).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника позивачки, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається сторонами спору (а відтак, у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягає), що будинок АДРЕСА_1 є у спільній частковій власності сторін: по 1/2 його частці у позивачки та відповідачки.

Статтею 358 ЦПК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч.1); співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю (ч.2), і що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності (ч.3).

Як вбачається з матеріалів справи (зокрема - зі змісту позовної заяви і позовних вимог) та пояснень представника позивачки в суді апеляційної інстанції, спільна згода співвласників будинку АДРЕСА_1 (сторін по справі) про порядок володіння та користування згаданим будинком є відсутньою: даний факт відповідачкою (апелянтом) належними та допустимими доказами не спростовано.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Горище над другим поверхом у будинку № 69 на вул. Втіха у м. Львові є складовою частиною згаданого будинку, якийє у спільній частковій власності сторін даного спору - без виділення цих часток в натурі.

За вище наведених обставин суд вправі був ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідачку усунути позивачці перешкоди у користуванні цим горищем.

З урахуванням вище наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7, представника ОСОБА_6, відхилити та залишитирішення Личаківського районного суду м. Львова від 29 березня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: