У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересована особа - Московський відділ реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Харківської області від 18 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з указаною вище заявою, посилаючись на те, що починаючи з 1992 року по серпень 2015 року вони проживали спільно однією сім'єю. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 народила їх спільну доньку ОСОБА_6 Після народження доньки у зв'язку зі своєю необізнаністю та відсутністю часу, заявники до органів реєстрації актів цивільного стану із заявою про реєстрацію народження доньки не зверталися. Необхідність в отриманні свідоцтва виникла наприкінці 1990-х років. Заявники звернулися із заявою про реєстрацію народження із пропуском строку до Московського відділу РАЦСу виконавчого комітету міської ради народних депутатів м. Харкова. Проте свідоцтво про народження так і не було ними отримане.

На сьогоднішній день ОСОБА_6 не має свідоцтва про народження, тому не може набувати цивільні, житлові, трудові, сімейні та інші права.

Разом із цим, донька отримала повну загальну середню освіту в Харківському приватному ліцеї «Олімп» саме як ОСОБА_6 Заявник ОСОБА_4 не спростовує того факту, що є батьком дитини, та не заперечує проти того, щоб дитина мала його прізвище. Таким чином, просили задовольнити заяву, встановити факт народження дитини та проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 3 лютого 2016 року у задоволення заяви відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 18 квітня 2016 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 3 лютого 2016 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким встановлено факт народження ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, від матері ОСОБА_3 та батька ОСОБА_4

У встановленні факту проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації шлюбу відмовлено.

У поданій касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5, просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні заяви про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву в цій частині.

Отже, рішення суду апеляційної інстанції в частині задоволення заяви про встановлення факту народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, від матері ОСОБА_3 та батька ОСОБА_4 не оскаржується, а тому у касаційному порядку не переглядається.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, виходив із того, що суду не надано достовірних доказів про спільне проживання і ведення господарства заявниками до народження дитини, спільне виховання або утримання ними дитини.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні заяви про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, виходив із того, що заявники своїх доводів не довели, а, крім того, відсутні правові підстави для задоволення такої заяви, оскільки встановлення даного факту не має юридичного значення для одержання свідоцтва про народження дитини, а інших підстав заявниками зазначено не було.

Проте повністю погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами установлено, що відповідно до довідки про народження пологового будинку від 26 травня 1995 року № 5, ОСОБА_3 5 жовтня 1993 року народила дитину жіночої статі. У довідці Харківської загальноосвітньої школи № 123 Харківської міської ради Харківської області від 14 квітня 2005 року, зазначено, що ОСОБА_6 дійсно навчається у 6-В класі. У довідках Харківського приватного ліцею «Олімп» від 23 листопада 2009 року та від 2 лютого 2010 року зазначено, що ОСОБА_6 дійсно навчається у 11 класі цього ліцею, та що вона здобуває повну загальну середню освіту.

Відповідно до листа Московського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 2 квітня 2016 року № 1621/11-04-05 ОСОБА_3 (до виповнення дитині шістнадцяти років) здійснювалися спроби подати документи про державну реєстрацію народження своєї дитини до Московського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, однак, у зв'язку з тим, що заявниця на момент народження дитини не перебувала у шлюбі з батьком дитини, й для встановлення походження дитини відповідно до ст. 126 СК України, необхідно було подати заяву від обох батьків дитини про визнання батьківства (що з боку батька зроблено не було), вищезазначена процедура державної реєстрації не була завершена належним чином.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення факту проживання однією сім'ю без реєстрації шлюбу, суд апеляційної інстанції належним чином не обґрунтував пов'язаність встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу із фактом одержання свідоцтва про народження дитини, оскільки такі вимоги не є взаємопов'язаними та взаємовиключними.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (ч. 6 ст. 235 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції не звернув уваги на доводи ОСОБА_3 про те, що встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу необхідне для вирішення майнового спору між заявником та ОСОБА_4, а тому висновок суду про відмову у задоволенні заяви про встановлення факту проживання без реєстрації шлюбу, є передчасним і буде преюдиційним при вирішенні майнового спору.

Крім того, апеляційний суд дійшов суперечливого висновку, оскільки відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_3 з тих підстав, що вона не довела своїх вимог, і з тих підстав, що зазначений нею юридичний факт не має для неї правового значення, вказавши, що по суті він доведений.

За змістом ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом не встановлені, судове рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні заяви про встановлення факту проживання однією сім'ю без реєстрації шлюбу не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування в цій частині із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 18 квітня 2016 року в частині вирішення заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересована особа - Московський відділ реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про встановлення факту проживання однією сім'ю без реєстрації шлюбу скасувати, справу направити в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик