Провадження № 2/229/176/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківки Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

23 листопада 2016 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. В позові вказав, що він, громадянин Великої Британії, у 2011 році через всесвітню мережу Інтернет він познайомився з громадянкою України ОСОБА_3, після чого у них зав'язалися стосунки. 09 квітня 2014 року вони зареєстрували шлюб. Позивач виступив ініціатором переїзду дружини до Великої Британії. Умовою такого переїзду було знання англійської мови з підтвердженням відповідним сертифікатом. Оскільки ОСОБА_3 не володіла англійською мовою на достатньому рівні, ОСОБА_4 організував їй можливість вивчити мову на курсах і здати відповідний іспит для переїзду до Великої Британії. Для цього неодноразово робив грошові перекази та надавав готівкові кошти при особистих зустрічах з дружиною для оплати вартості курсів. Натомість, вона витратила кошти у своїх цілях, мову не вивчила та не склала відповідний іспит. Як виявилося при особистій зустрічі, переїзд до Великої Британії ОСОБА_3 не планувала. Остання зустріч з нею відбулася у квітні 2016 року у м. Таллінні, з якої позивач зрозумів, що дружина не бажає пов'язувати своє життя з ним. Через місяць між ними відбувся остаточний розрив у відносинах, спілкування припинилося навіть у мережі Інтернет. З того часу ОСОБА_3 не доклала жодних зусиль для об'єднання сім'ї. Позивач вважає, що подальше існування сім'ї неможливе, просить суд розірвати шлюб з ОСОБА_3

Судом були застосовані заходи щодо збереження сім'ї, сторонам надавався строк для примирення. За клопотанням відповідача явка позивача ОСОБА_4 у судове засідання була визнана обов'язковою.

У судове засідання позивач ОСОБА_4 не з'явився. До суду надіслав письмові пояснення по справі, в яких вказав, що він мешкає у м. Лондон Великої Британії. Відповідно до даних, розміщених на офіційному сайті уряду Великобританії, уряд Великобританії радить своїм громадянам утриматися від відвідування Донецької та Луганської областей, а також Автономної республіки Крим. Позивач вказує, що він звернувся до відділу консультування з питань здійснення поїздок Міністерства закордонних справ і у справах Співдружності націй із запитом щодо можливості його особистої участі у судовому засіданні у суді Донецької області. 01 лютого 2017 року він отримав відповідь, в якій йому не рекомендовано здійснювати поїздки на територію Донецької області України. Тому позивач просить розглянути справу за його позовом за участю його представника.

На позовних вимогах позивач наполягає і вказує, що протягом наданого судом строку їх примирення з дружиною не відбулося. Зазначив, що раніше він сповіщав ОСОБА_3 про своє бажання розірвати з нею шлюб, але вона повідомила йому, що ніколи не дасть на це згоди. З травня по листопад 2016 року у неї була відкрита віза у Великобританію, але вона жодного разу не приїхала до чоловіка. Після судового засідання вона вийшла на зв'язок з ним у мережі Інтернет тільки 16 січня 2017 року, де у них відбувся діалог. Але до примирення він не привів.

Ще однією з причин розірвання шлюбу позивач вказує небажання ОСОБА_3 допомогти йому у догляді за хворою матір'ю та братом, її повне ігнорування його прохань.

Представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримували в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти розірвання шлюбу. Вказала, що з позивачем вони мешкали тривалий час у фактичних шлюбних відносинах. 09 квітня 2014 року зареєстрували шлюб. Вони жили на дві країни - Великобританію та Україну, оскільки вона не могла покинути своїх рідних. Але з вересня 2016 року чоловік припинив будь-яке спілкування з нею, вона втратила з ним будь-який зв'язок. Він не відповідає на телефонні дзвінки, не спілкується з нею в мережі Інтернет. Жодних передумов для розірвання шлюбу не було, чоловік ніколи не висказувався про своє бажання розірвати шлюб. Вона не бажає розривати шлюб з чоловіком, оскільки вважає, що такі заяви він робить під тиском або ним хтось маніпулює. За адресою, яку позивач вказує в позові як місце свого проживання, він не живе, його місце проживання їй невідоме. Просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, встановив такі обставини справи.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб 09 квітня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №70.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК) сім'я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 21 СК шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Згідно із частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення.

Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям ОСОБА_4 підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, в своєму бажанні проявляє наполегливість, що свідчить про його остаточне бажання розірвати шлюб з ОСОБА_3 Відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, разом з тим у наданий судом строк для примирення подружжя не відновило сімейні стосунки. З матеріалів справи суд встановив, що сторони припинили спілкування між собою як подружжя у квітні 2016 року. Після цього їх спілкування звелося до поодиноких повідомлень у соціальних мережах, які містили в собі взаємні образи та претензії. Таке спілкування на думку суду свідчить про те, що сторони втратили один до одного почуття довіри та поваги. Спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і не поновили їх, примирення і збереження сім'ї неможливе. Між ними утворилися непрязнені стосунки, несприятливі для повноцінних подружніх відносин. Суд, враховуючи принцип добровільності шлюбу, вважає, що зобов'язати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам.

Суд не погоджується з твердженням відповідача про те, що позивач приховує місце свого проживання, що перешкоджає їй вийти з ним на зв'язок. Позивач вказав відому відповідачеві адресу свого проживання у довіреності, виданої ним на ім'я своїх представників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 9-12), у поясненнях суду, направлених ним з Великої Британії (а.с.33-48), в його зверненні до відділу консультування з питань здійснення поїздок Міністерства закордонних справ і у справах Співдружності націй (а.с.52), на конверті, адресованому Дружківському міському суду Донецької області (а.с.55).

Також суд не приймає до уваги припущення відповідача про те, що звернення до суду з позовом вчинила інша особа, оскільки жодних належних і допустимих доказів цього суду не надано. Позивача у судовому засіданні представляють уповноважені представники, які діють на підставі наданої ним особисто довіреності, позивач особисто звернувся з письмовим зверненням до суду і надав належним чином засвідчену його особисту переписку з урядом Великої Британії.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 3, 21, 110- 112 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 09 квітня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №70, між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, розірвати.

Копію рішення суду після набрання ним чинності направити до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. О. Рагозіна