Справа № 158/1290/17
Провадження № 2/0158/488/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Пономарьової О.М.

при секретарі - Грубі М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.09.2016 року померла її мати ОСОБА_4 Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Берестяне, вул. Партизанська, 10, Ківерцівського району Волинської області. Ще за життя спадкодавець розпорядилася належним їй майном, заповівши все належне їй майно в рівних частинах їй та відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, які від прийняття спадщини відмовились. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому просить в судовому порядку визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася. До суду подано заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, до суду подали заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно витягу з погосподарської книги Берестянської сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 3 за 2016-2020 роки, по особовому рахунку № 0160-1, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Берестяне, вул. Партизанська, 10, Ківерцівського району Волинської області, 1959 року побудови, належить ОСОБА_4 (а.с.9).

ОСОБА_4 померла 20.09.2016 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 193695 від 20.09.2016 року (а.с.7).

Як вбачається з заповіту, посвідченого 06.04.2007 року Берестянською сільською радою Ківерцівського району Волинської області за реєстровим № 16, ОСОБА_4 розпорядився належним їй майном в рівних частинах на користь позивача ОСОБА_1 та відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с.11). Заповіт не змінено та не скасовано.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Берестянської сільської ради Ківерцівського району Волинської області (а.с.10) до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 ввійшов житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Берестяне, вул. Партизанська, 10, Ківерцівського району Волинської області.

Відповідно до змісту ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В силу ч. 1 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем у справі стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про народження серії ІV-УР № 197932 від 30.07.1962 року, свідоцтвом про одруження серії І-ЕГ № 361694 від 24.01.1986 року (а.с.16).

Позивач у справі, ОСОБА_1, будучи спадкоємцем майна померлої за заповітом та за законом, прийняла спадщину, шляхом звернення із заявою про прийняття спадщини до Ківерцівської державної нотаріальної контори.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 не заперечують проти визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування.

Постановою № 645/02-31 від 03.05.2017 року державний нотаріус Ківерцівської державної нотаріальної контори Волинської області відмовив гр. ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом через відсутність у спадкодавця оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

З повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті ОСОБА_4, яка померла 20.09.2016 року, заведено спадкову справу № 99/2017 рік. 15.03.2017 року із заявою про прийняття спадщини за законом та за заповітом звернулася дочка спадкодавця ОСОБА_1 24.03.2017 року із заявою про пропущення шестимісячного строку встановленого законом для прийняття спадщини та відмовою про його продовження в судовому порядку звернулася дочка спадкодавця ОСОБА_2 28.04.2017 року із заявою про пропущення шестимісячного строку встановленого законом для прийняття спадщини та відмовою про його продовження в судовому порядку звернувся син спадкодавця ОСОБА_3 Інших спадкоємців не встановлено.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Беручи до уваги, викладене, суд дійшов висновку про визнання за позивачем права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в с. Берестяне, Партизанська, 10, Ківерцівського району Волинської області в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 20.09.2016 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 182, 328, 392, 1217, 1222, 1223, 1225, 1261, 1269, 1270 ЦК України, ст. 81 ЗК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в с. Берестяне, вул. Партизанська, 10, Ківерцівського району Волинської області в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 20.09.2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ківерцівський районний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ківерцівського районного суду О.М. Пономарьова