Справа № 315/604/17
Номер провадження № 2/315/226/17
У х в а л а
про залишення позову без руху
02 червня 2017 року м. Гуляйполе
Суддя Гуляйпільського районного суду Запорізької області Телегуз С.М., розглянувши матеріали позову
Військової частини пп ВО105 ( НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,-
В С Т А Н О В И В:
01 червня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.
Дана заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, так як, в порушення ч.3 зазначеної статті позивачем до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за подання до суду вказаного позову.
Позивачем в позові заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, в зв`язку із майновим станом. При цьому, не викладено обставин і не зазначено конкретних правових доказів щодо певного майнового стану позивача, які б давали правові підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору або звільнення від сплати судових витрат.
Відповідно до п.29 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
Зміст цієї статті передбачає право суду, а не обов`язок, на свій розсуд відстрочити, розстрочити, зменшити або звільнити від сплати судового збору.
Законом України "Про судовий збір" позивач не віднесений до осіб, звільнених від сплати судового збору.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.
За таких обставин, клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає, а позов підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.
Крім того, в резолютивній частині позову позивач однією з позовних вимог вказав вимогу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідачів, яке було одержане ними у спадщину.
Вказана вимога про забезпечення позову заявлена без додержання вимог закону виходячи з такого.
Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Тобто, за загальним правилом, забезпечення позову допускається після відкриття провадження у справі (яким і починається розгляд справи).
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
При цьому, згідно ст.122 ЦПК України питання про відкриття провадження у справі вирішується суддею не пізніше трьох днів з дня надходження заяви до суду або закінчення строку, встановленого для усунення недоліків, та не пізніше наступного дня після отримання судом у порядку, передбаченому частиною третьою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи. За вказаним позовом на момент подання та розгляду заяви про забезпечення позову питання про відкриття провадження не вирішувалось.
Позов про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу не пов`язаний з порушенням права інтелектуальної власності та не відноситься до виключення, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України, тому забезпечення позову до відкриття провадження у справі такої категорії законом не передбачено, відповідно вимога в позові про його забезпечення до відкриття провадження у справі не відповідає ст.151 ЦПК України.
Крім того, заява про забезпечення позову має відповідати вимогам ст.151 ЦПК України, відповідно норм якої у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Згідно ч. 3ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Постановою № 9 від 22.12.2006 року Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» звертається увагу судів на те, що за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.
У поданій до суду заяві заявник не зазначив відомості, необхідні для забезпечення позову, а зокрема не вказав, на яке саме рухоме та нерухоме майно необхідно накласти арешт із наданням доказів, які підтверджують право власності відповідачів на вказане майно, приблизну вартість майна, його місцезнаходження, не зазначено причини у зв`язку із якими потрібно забезпечити позов. В зв`язку з чим суду неможливо встановити чи є накладення арешту співмірним із заявленими вимогами.
Відсутність зазначених відомостей у заяві про забезпечення позову позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обгрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.
Також в порушення вимог п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позивачем не зазначено ціну позову.
Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.119,120 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.
Враховуючи наведені обставини та вимоги процесуального законодавства, суддя вважає за необхідне позов Військової частини пп ВО105 ( НОМЕР_1 ) про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі судді протягом п`яти днів з часу отримання копії ухвали, попередивши, що у випадку невиконання зазначених в ухвалі судді вимог позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачу.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 119, 121, 210 ЦПК України,
Позов Військової частини пп ВО105 ( НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.
Копію ухвали про залишення заяви без руху надіслати позивачу.
У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: С. М. Телегуз