Справа №490/9543/13-ц 06.06.2017 06.06.2017 06.06.2017
Провадження №22-ц/784/1/17
Справа № 490/9543/13-ц
Провадження № 22 Ц- 784/1/17 Головуюча першої інстанції: Гуденко О.А.
Категорія - 27 Доповідач апеляційного суду: Галущенко О.І
У Х В А Л А

Іменем України

06 червня 2017 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Самчишиної Н.В.

Локтіонової О.В.

із секретарем

судового засідання: Шагаєм О.А.

з участю

представника

позивача - ОСОБА_4

відповідачки - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.04. 2014 р. у справі за

позовом

ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» ( далі - ПАТ «Укргазбанк») та ОСОБА_5 про визнання договору поруки недійсним,

встановила:

02.09.2013 р. ОСОБА_6 звернувся з позовом до ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_5 про визнання договору поруки недійсним.

Позивач зазначав, що з відповідачем ніяких угод про поруку чи отримання кредиту не укладав.

Договір поруки від 27.06.2008 р. складений від його імені про солідарну відповідальність разом з ОСОБА_7 за її кредитним договором з ПАТ «Укргазбанк» про отримання кредиту на суму 84800 дол. США є недійсним, оскільки зобов'язань за цим договором він не брав, а підпис на цьому документі виконано не ним, а іншою особою.

Таким чином, зазначений правочин не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України і відповідно до приписів ст. 215 ЦК України, є недійсним.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив про задоволення позову.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.04. 2014 р. постановлено про визнання договору поруки від 27. 06.2008 р., укладеного між ОСОБА_6 та ВАТ «Укргазбанк», недійсним.

В апеляційній скарзі відповідач просив про скасування рішення та призначення комплексної експертизи посилаючись на те, що висновки суду ґрунтуються на висновку експерта, який є необґрунтованим, а суд цих обставин при ухваленні рішення не врахував, додаткових доказів не витребував, комплексну експертизу не призначив та ухвалив рішення, яке суперечить наявним доказам і вимогам закону.

Також посилався на незаконність та необхідність скасування ухвали того ж суду від 11.04.2014 р. про відмову у задоволенні клопотання про призначення комплексної експертизи.

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду від 18.06.2014 р. призначено комісійну почеркознавчу експертизу висновки якої надійшли на розгляд апеляційного суду.

Перевіряючи законність та обгрунтованість рішення в межах оскарження, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Так, відповідно до положень ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом (статті 203, 215-216 ЦК).

Згідно з вимогами ст. 638 ЦК правочин (договір) вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Належною формою для договору поруки, згідно з положеннями ст. 207, ч.1п.3 ст. 208 ЦК є письмова форма, яка передбачає підписання угоди.

В той же час, недотримання письмової форми не тягне недійсність такої угоди, крім випадків, передбачених законом.

В тому ж випадку, коли сторона не приймала участі в укладенні угоди, що підтверджується відсутністю її власного ( а не іншої особи) підпису під договором, вона має права вимагати визнання угоди недійсною, на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК, як такої, що не відповідає її внутрішній волі.

При цьому, жоден з доказів не має для суду наперед визначеного значення, оскільки рішення, яке він ухвалює відповідно до приписів ст.ст. 212-213 ЦПК має ґрунтуватися на сукупності наданих доказів у їх взаємному зв'язку.

Позивач, відповідно до приписів ч.1 ст. 60 ЦПК України, повинен довести ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог. Згідно з цією ж нормою відповідач має довести обгрунтованість своїх заперечень

Зі змісту позовної заяви та інших матеріалів справи вбачається, що підставою своїх вимог позивач вважає відсутність його власного підпису під угодою та невідповідність його волевиявлення внутрішній волі на укладення цієї угоди.

Висновком судової почеркознавчої експертизи від 11.01.2014 р., призначеної судом першої інстанції, встановлена неможливість відповіді на питання чи виконані підписи на лицьовій та зворотній сторонах договору поруки від 27.08.2008 р., від імені поручителя ОСОБА_6, через транскрипційну неспівставність підписів. ( а. с. -91 зворот)

Необхідність призначення комплексної почеркознавчої експертизи обґрунтовувалася відповідачем застосуванням ОСОБА_6 у повсякденному житті двох підписів; один з буквенною транскрипцією, а інший (скорочений) з безбуквенною транскрипцією. Такими зразками Банк вважав підписи ОСОБА_6 у нотаріальних документах приватних нотаріусів Овідіопольського та Комінтернівського районних нотаріальних округів.

Судом апеляційної інстанції зазначені документи витребувані та надані у розпорядження експертів.

Висновком комісійної судової почеркознавчої експертизи від 28.04.2017 р., призначеної апеляційним судом також встановлена неможливість відповіді на питання чи проставлені підписи у договорі поруки самим ОСОБА_6 або іншою особою та чи проставлені підписи у договорі поруки та у наданих на експертизу нотаріальних документах однією і тією ж особою.

Таким чином, жоден з висновків експертів не містить категоричних та безсумнівних висновків про те, що підписи у договорі поруки виконано безпосередньо ОСОБА_6

З наданих позивачем доказів, зокрема, листа Державної прикордонної служби України від 08.08.2013 р., довідки Військово-медичної академії, контракту про навчання від 14.07.2004 р. та екзаменаційних відомостей вбачається, що на час укладення договору поруки 27.06.2008 р. ОСОБА_6 перебував у м. Санкт-Петербурзі та складав курсові екзамени у ВМА.

Перевіряючи в межах наданих повноважень обгрунтованість та законність рішення суду першої інстанції, у тому числі, шляхом оцінки нових доказів, колегія суддів приходить висновку про те, що судом повно та всебічно досліджено обставини справи, наданим доказам дано належної правової оцінки, а висновок рішення щодо недійсності угоди є правильним і таким, що підтверджується достовірними доказами.

Адже встановлено факт невідповідності волевиявлення позивача його внутрішній волі на укладення договору поруки та покладення на себе солідарних зобов'язань за кредитною угодою.

З врахуванням таких висновків судом ухвалене законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог та визнання оспорюваної угоди недійсною.

Доводи апелянта щодо недостовірності доказів, які покладені в основу рішення, спростовуються висновками двох судових експертиз, які не дають підстав вважати, що підпис у договорі поруки виконано безпосередньо позивачем. Безпідставними є також і посилання на незаконність ухвали суду першої інстанції щодо відмови у призначенні комплексної судової експертизи, оскільки процесуальні підстави для призначення такої експертизи відсутні, адже для ідентифікації підпису особи в письмовому документі не потребується застосування різних галузей знань або різних напрямів в межах однієї галузі, а апелянт, в той же час, не посилався на певні особливості експертного дослідження, яке потребує використання знань з різних галузей науки чи техніки.

Не може бути задоволена і вимога апелянта про застосування строку позовної давності, оскільки заяви про застосування позовної давності при розгляді справи у суді першої інстанції відповідач не подавав.

Встановлене не дає підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» - відхилити, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.04. 2014 р. - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: О.І.Галущенко

Судді: Н.В. Самчишина

О.В. Локтіонова