Провадження № 2/522/2435/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2017 р. м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Домусчі Л.В.,
при секретарі Шевчик В.І.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренко Валерія Михайловича про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і скасування запису, стягнення судових витрат.
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень № 31794498 від 10.10.2016р. прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренком Валерієм Михайловичем про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 , на об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення підвалу та першого поверху за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 16823292 про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності нежитлове приміщення підвалу та першого поверху за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що оскаржуване рішення є незаконними, суперечить умовам Договору іпотеки, не відповідає актам цивільного законодавства, зокрема, ст. 36, 37 Закону України "Про іпотеку", а також порушують право власності позивача на предмет іпотеки й жодних підстав для прийняття рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 та внесення запису до Реєстру у відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренка Валерія Михайловича не було, оскільки державна реєстрація права власності може здійснюватися лише за умови зняття обтяжень, що встановлені на вказане нерухоме майно та належного повідомлення іпотекодавця. Окрім того позивач вказує, що іпотекодержателем пропущено строк в межах якого останній міг реалізувати своє право на задоволення вимог за рахунок предмету іпотеки.
Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Макаренко Валерій Михайлович у судове засідання не з`явився, але надав суду 07.02.2017р. заяву про розгляд справи за його відсутності(а.с.27)..
Представники позивача Олійник Т.А. та Муравська О.О. , які діють згідно довіреності від 14.06.2016р., в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі з підстав, зазначених у ньому, наполягали на його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні 14.04.2017р. не визнав позовні вимоги, заперечуючи проти забезпечення позову . В судове засідання призначене на 25.05.2017р. не з`явився, про час і місце судового засідання сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності.

Суд, вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
24.11.2006 року між позивачем - ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 192 429 швейцарських франків.

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки від 24.11.2006 р., що був посвідчений приватним нотаріусом Одеського МНО Рудницькою Ю.О., за умовами якого, ОСОБА_1 (далі Договір іпотеки) передав в іпотеку нежитлове приміщення підвалу та першого поверху, загальною площею 148,7 кв м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

04.02.2013 року АТ «УкрСиббанк» надіслано ОСОБА_1 вимогу № 30-11/1065, якою Банк визнав термін повернення кредиту таким, що настав та про дострокове повернення всієї суми кредиту у відповідності до розділу 11 кредитного договору та ст.ст. 1048, 1050 ЦК України.

Заочним рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області 09.06.2013 року було винесено рішення у справі № 495/1291/13-ц, яким задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк», стягнуто на його користь в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 борг за кредитним договором №0 від 24.11.2006 року у .
Згідно інформаційної довідки з ДРРПНМ та РПВНМ, ДРІ, ЄДЗВОНМ від 22.12.2016р. вбачається, що власником нежитлового приміщення нежитлового приміщення підвалу та першого поверху за адресою: АДРЕСА_1 , аг. пл.. 148,7 кв.м. з 10.10.2016р. є ОСОБА_2 , та державну реєстрацію провів державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Макаренко Валерій Михайлович.(а.с.13-15). При цьому вбачається також, що в розділі відомостей про державну реєстрацію обтяжень за записом №16823508 від 02.09.2014р. зареєстровано обтяження-постанова про арешт майна ОСОБА_1 та оголошено заборону на його відчуження, серія та номер: ВП №44222922, виданий 01.08.2014р. ВДВС Білгород-Дністровського МРУЮ в Одеській області та за №16823434 від 24.06.2006р. іпотечний договір від 24.11.2006р. (приватний нотаріус Рудницька Ю.О.).
Судом встановлено, що 20.05.2016 року між ТОВ «Стандарт фінанс» та ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення прав вимоги №20-05/16 за кредитним договором №0 від 24.11.2006р. і укладено 20.05.2016р. договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором від 24.11.2006р. , який посвідчено нотаріально за реєстр №513 від 20.05.2016р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В.

З витребуваних судом документів (а.с.55-83) , що стали підставою для такої реєстрації права власності від приватного нотаріуса Макаренко В.М. вбачається наступне:

10.10.2016 року приватний нотаріус Київського МНО Макаренко Валерій Михайлович- прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 31794498, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності нежитлового приміщення підвалу та першого поверху, загальною площею 148,7 кв м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на нового власника ОСОБА_2 (ід. Код НОМЕР_1 ).

Правовою підставою виникнення права власності приватний нотаріус Київського МНО Макаренко Валерій Михайлович у рішенні за №31794948, вказав:

Заяву ОСОБА_5 від 10.10.2016р. , діюча по довіреності від 15.08.2016р,

Крім того до цієї заяви також було надано: квитанції, заяви, Договір відступлення права вимоги №20-05/16 від 20.05.2016р., договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 20.05.2016р., Акт прийому-передачі договору іпотеки,

договір іпотеки, серія та номер: 2546, виданий 24.11.2006 р., від 13.03.2013 року, зареєстрованого в реєстрі під № 405, що було посвідчено приватним нотаріусом Одеського МНО Рудницькою Ю.О. ,

свідоцтво від 20.09.2016р. засвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирсановою Т.О. про те, що вона посвідчила що 31.08.2016р. ОСОБА_2 передано ОСОБА_1 заяву;

інформаційна довідка з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних дій,довіреність від ОСОБА_2 на ОСОБА_5 з перевіркою дійсності довіреності,; інформаційна довідка з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних дій,

додатку №1 до договору відступлення права вимоги №20-05/16 від 20.05.2016р.-Розрахунок заборгованості за кредитним договором,

додаток №2 до договору відступлення права вимоги від 20.05.2016р.- -Форма для повідомлення боржника про відступлення права вимоги без зазначенням в ньому кому і куди вона направлялась;

додаток №3 до договору відступлення права вимоги від 20.05.2016р.- -Форма повідомлення поручителя про відступлення права вимоги без зазначенням в ньому кому і куди вона направлялась;

Акт приймання передачі документації за договором відступлення права вимоги від 20.05.2016р.;

Договір про надання споживчого кредиту №0 від 21.11.2006р. з графіком погашення кредиту;

Додаткова угода №1 від 05.02.2009р. до кредитного договору від 24.12.2006р. та додаток-графік погашення кредиту та платежів;

Додаткова угода №2 від 28.08.2009р. до кредитного договору від 24.12.2006р. та додаток-графік погашення кредиту та платежів;

Матеріали справи не містять доказів, які б вказували яким саме шляхом право вимоги на предмет іпотеки за договором іпотеки, серія та номер: 2546, виданий 24.11.2006 р., від 13.03.2013 року, зареєстрованого в реєстрі під № 405, що було посвідчено приватним нотаріусом Одеського МНО Рудницькою Ю.О. перейшло від ПАТ «Укрсиббанк», яке є правонаступником АКІБ «Укрсиббанк», до ТОВ «Стандарт фінанс».

Таким чином на момент прийняття рішення про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 були наявні обтяження речових прав на нерухоме майно арешт всього нерухомого майна, на підставі постанови державного виконавця, про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер : ВП № 44222922 від 01.08.2014 року та іпотека.

ОСОБА_1 не отримував від ОСОБА_2 вимоги про усунення порушень умов договору, і суду не надано доказів якими б це спростовувалось.

Суд вважає протиправним рішення відповідача - приватного нотаріуса Київського МНО Макаренко Валерій Михайлович як державного реєстратора, щодо державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень за ОСОБА_2 майна позивача, як таке, що прийнято всупереч чинному законодавству, з наступних підстав.

Під час реєстрації права власності за ОСОБА_2 нотаріусом не було перевірено чи є ОСОБА_2 іпотекодержателем згідно Реєстру іпотек. Крім того відсутні підтверджуючі документи, на підставі яких перейшли до ТОВ «СТАНДАРТ ФНАНС ГРУПП» права вимоги за кредитним договором та за договором іпотеки.

Правовідносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року в редакції на час вчинення спірних реєстраційних дій.

Згідно із ч.1 ст.2 вказаного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації відповідно до ч.4 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

За положеннями ч.1 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є нотаріус як спеціальний субєкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

У відповідності до вимог п.1 ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір ( угода ) повязує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку» передбачається, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання право іпотеко держателя задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Згідно із ст.24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобовязанням. Іпотекодержатель зобовязаний письмово в пятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобовязанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.
Обов`язок іпотекодержателя попередити іпотекодавця протягом п`яти календарних днів про відступлення прав за цим договором іпотеки чи за кредитним договором передбачено і п.2.2.1 договору іпотеки, укладеного між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк». Позивач стверджує, що не отримував повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договором, оскільки перебував в цей час безпосередньо брав участь в АТО в районах його проведення секторах «С», «А» у складі військової частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України. Матаріали справи не містять доказів повідомлення іпотекодавця про відступлення прав вимоги.
Також , до моменту укладення, 20.05.2016 року, між ТОВ «Стандарт фінанс» та ОСОБА_2 , первісний кредитор ПАТ «УкрСиббанк» вже реалізувало своє право вимоги на дострокове повернення заборгованості за кредитними договорами, укладеними з боржником ОСОБА_1 , шляхом звернення з відповідним позовом до суду.
04.02.2013 року АТ «УкрСиббанк» надіслано вимогу № 30-11/1065 якою Банк визнав термін повернення кредиту таким, настав у відповідності до розділу 11 кредитного договору та ст.ст. 1048, 1050 ЦК України.

Так, заочним рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області 09.06.2013 року було винесено рішення у справі № 495/1291/13-ц, яким задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк», стягнуто на його користь в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 борг за кредитним договором №0 від 24.11.2006 року у сумі 1 603 026, 87 грн. Вказане рішення набуло законної сили.
Ч.1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Враховуючи вищезазначені норми права, законодавцем чітко передбачений порядок набуття права власності на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання за договором перед іпотекодержателем.

П.4.2 договору іпотеки вказує, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно договором про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набранням законної сили рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Жодного окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя між Позивачем та ОСОБА_2 не укладалося, а іпотечний договір не містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Отже, в даному випадку підставою для передачі права власності в позасудовому порядку може бути лише окремий договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який повинен бути укладений між сторонами та посвідчений нотаріально.
Вказане свідчить про те, що приватний нотаріус, згідно ст.ст. 15,16, 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень , не мав законного права, за відсутності окремо укладеного та нотаріально посвідченого договору про задоволення вимог іпотеко держателя між позивачем та відповідачем, приймати рішення про державну реєстрацію права власності на іпотечне майно за ОСОБА_2 .
Крім того у відповідності до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на 10.10.2016 р.) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, яку здійснює нотаріус без вчинення нотаріальної дії, може бути проведена нотаріусом тільки в межах області, м. Києва, м. Севастополя, у якій працює нотаріус.

Приватним нотаріусом Київського МНО Макаренко Валерієм Михайловичем (далі - Нотаріус) було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності та внесено записи про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ОСОБА_2 без вчинення нотаріальних дій.

Позивач ОСОБА_1 на момент вчинення нотаріусом спірної реєстрації речових прав був зареєстрований в Одеській області, нерухоме майно розташоване в м. Одесі, а ОСОБА_2 був зареєстрований в Миколаївській області , таким чином у відповідача - приватного нотаріуса Київського МНО Макаренко Валерія Михайловича були відсутні права на реєстрацію речових прав на нерухоме майно оскільки останній здійснює свою професійну діяльність на території м. Києва.

У відповідності до п. 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553) (ДАЛІ - Порядок) розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями.
Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек.

За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації (п. 18 Порядку).

Для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину (п.57 Порядку).

П.3, 6, ч.1 Ст. 24 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції 05.10.2016 року (далі Закон № 1952-IV) вказує, що має бути відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Судом встановлено, що до моменту прийняття рішення про реєстрацію права власності були наявні обтяження речових прав на нерухоме майно арешт всього нерухомого майна ОСОБА_1 , на підставі Постанови державного виконавця, про арешт майна та оголошення заборони на його відчудження, серія та номер : ВП № 44222922 від 01.08.2014 року., а також іпотека.

Аналіз вищенаведених норм права та обставин справи дає суду підстави для висновку про те, що наявність в Реєстрі запису про заборону відчудження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором/нотаріусом реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте. Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права була висловлена ВССУ у постановах від 11.11.2014 року (справа № 21-357а14), від 11.11.2014 року (справа № 21-357а14), від 19.05.2015 року (справа № 21-121а15), від 09.02.2016 року (справа № 21-5797а15).

Ч. 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що в разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

П.61 Порядку встановлює, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі.

При подачі заяв про реєстрацію права власності ОСОБА_2 серед необхідного комплекту документів повинен був додати засвідчену копію вимоги про усунення порушень з доказами її направлення та вручення позичальнику за кредитним договором.
Позивач вказує, що йому не надходило та він не отримував жодних повідомлень та/чи письмових вимог від іпотекодержателя в розумінні ст. 35 ЗУ «Про іпотеку».

Щодо вручення вимоги про усунення порушень за кредитним договором іпотекодавцю ОСОБА_1 , судом встановлено, що на підтвердження направлення та вручення такої вимоги ОСОБА_6 було надано до реєстраційних справ наступні документи:
свідоцтво за реєстровим номером 1968 від 20 вересня 2016 року, видане приватним нотаріусом Київськогго міського нотаріального округу Кирсановою Т.О. на підставі статті 84 Закону України «Про нотаріат», на підтвердження факту отримання 08.09.2016 року ОСОБА_1 заяви-вимоги про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки.
Статтею 84 Закону України «Про нотаріат» встановлюються альтернативні можливості передачі заяви нотаріусом: або поштою із зворотним повідомленням або особисто адресатам під розписку.
Якщо нотаріус використовує спосіб передачі заяви поштовим зв`язком, то в даному випадку, застосуванню підлягає спеціальна норма, а саме: Постанова Кабінету Міністрів від 5 березня 2009 року України №270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» (Правила), а тому на підтвердження фактів викладених у свідоцтві нотаріуса про вручення поштового відправлення додатково повинні додаватись докази такого направлення встановленні спеціальними нормами, що регулюють відносини у сфері здійснення послуг поштового зв`язку.
Належним доказом направлення поштового відправлення - є опис вкладення з розрахунковим документом.
Належним доказом отримання адресатом поштового відправлення - є зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про його отримання особисто адресатом, або уповноваженою особою.
Виданий поштовим відділенням документ є доказом надання (оплати) послуг поштового зв`язку.
Як встановлено судом, в реєстраційних справах відсутні касові чеки або розрахункові квитанції тощо, що б підтверджували надання послуг поштового зв`язку за поштовим відправленням, направленим нотаріусом Київськогго міського нотаріального округу Кирсановою Т.О. на підставі статті 84 Закону України «Про нотаріат», з датою отримання заяви-вимоги про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки Позивачу 08 вересня 2016 року.
Пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270. передбачено, що в разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.
В матеріалах реєстраційної справи відсутні документи, що підтверджують завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві, з якими законодавець пов`язує настання права на звернення іпотекодержателя за перереєстрацією права власності на предмет іпотеки.
З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що приймаючи оскаржувані рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, приватним нотаріусом Київського МНО Макаренко В.М. не було враховано те, що представником ОСОБА_2 було надано не повний пакет документів, необхідних для проведення реєстрації права власності на іпотечне майно згідно діючого законодавства.
Відповідно до статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений частинами п`ятою, сьомою і восьмою статті 15 цього Закону для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника.
У разі невиконання зазначених вимог державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.
Згідно із статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено в разі, якщо, зокрема, 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об`єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев`ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев`ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п`ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.
За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини другої ст. 328 ЦК України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності є найбільш фундаментальним речовим правом, яке створює основну юридичну передумову для нормального функціонування цивільного обороту. Тому закон спеціально регулює не тільки підстави набуття права власності, а й підстави його припинення, які визначено у ст. 346 ЦК.

Наведений у ч. 1 зазначеної статті перелік не є вичерпним. Відповідно до ч. 2 цієї норми право власності може бути припинене також в інших випадках, встановлених законом.

Разом із тим факт встановлення законом підстав для позбавлення права власності Європейський суд з прав людини вважає недостатнім для обґрунтування втручання в право власності.

Втручання в право власності, у тому числі й основане на законі, не повинно порушувати справедливу рівновагу між вимогами інтересів суспільства і захистом основних прав особи.

З огляду на те, що приватним нотаріусом Київського МНО Макаренко В.М. при реєстрації прав власності не були враховані норми Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», суд дійшов висновку про те, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31794498 від 10.10.2016 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення підвалу та першого поверху за адресою: АДРЕСА_1 підлягають скасуванню.
Відповідно до частини другої статті 26 Закону №1952-ІУ, в разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
У разі, коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації переходу чи припинення речових прав, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та поновлює записи про речові права на нерухоме майно, що існували до проведення державної реєстрації прав.
Позовні вимоги про скасування записів про реєстрацію права власності на спірні об`єкти нерухомого майна за ОСОБА_2 та поновлення записів про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 є обґрунтованими, в повному обсязі відновлюють порушене право позивача у спірних правовідносинах та підлягають задоволенню.
Проте суд вважає що вимога позивача про стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню, оскільки суду не було надано належних документів, які б підтвердили таку допомогу та про їх розмір.
У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягають також стягненню з відповідачів на користь позивача 1094 ( одна тисяча дев`яносто чотири ) грн. 90 коп. сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст..19 Конституції України, ст.ст. 10, 60, 61, ч.4 ст.169,88, 197, 212-215, 218 Цивільно- процесуального кодексу України, ст.ст. 15,16, 203,215,316, 328 ЦК України, ст.ст. 9, 15,16,17, 22, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», Закону України «Про нотаріат» суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень № 31794498 від 10.10.2016р. прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренком Валерієм Михайловичем про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 , на об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення підвалу та першого поверху за адресою: АДРЕСА_1 .

Cкасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 16823292 про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності нежитлове приміщення підвалу та першого поверху за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог- відмовити.

Стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренка Валерія Михайловича та ОСОБА_2 (ід. код НОМЕР_1 ) в рівних частках на користь позивача ОСОБА_1 1094 ( одна тисяча дев`яносто чотири) грн. 90 коп.. сплаченого судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення., згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України .

Суддя: Домусчі Л.В.

25.05.2017