АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2671/17 Справа № 202/4716/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бєльченко Л. А. Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Моторно (транспортного) страхового бюро України

на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 червня 2016 року

у цивільній справі за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в порядку регресу,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року позивач звернувся з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 22.05.2011 року з вини відповідача, який керував автомобілем НОМЕР_1 була скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3

Вина відповідача у скоєні ДТП підтверджується постановою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 30.06.2011 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статею 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована не була, договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальсності власників транспортних засобів він не мав. 29.02.2012 року ОСОБА_3, скориставшись своїм правом, передбаченим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» подав заяву з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, заподіяну відповідачем. Відповідно до вимог п.1 статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторно (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування ОСОБА_3 в розмірі 6 331,44 грн.- розмір шкоди, заподіяної пошкодженням траснпортного засобу.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на користь МТСБУ в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 6331,44 грн.; вартість послуг аварійного комісара в розмірі 620 грн., а всього 6951,44 грн. та судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Також позивач заявою до суду від 08.02.2016 року просив поновити строк позовної давності, зазначаючи, що 03.04.2015 року МТСБУ з дотриманням трирічного строку позовної давності звернулося до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська з аналогічним позовом до ОСОБА_2 Проте ухвалою Амур- Нижньодніпровського районного суду від 27.04.2015 року позовну заяву МТСБУ було повернуто у зв'язку з непідсудністю справи цьому суду та роз'яснено, що згідно даних адресного бюро відповідач ОСОБА_2 значиться зареєстрованим на території Індустріального району міста Дніпропетровська, а в матеріалах страхової справи МТСБУ була наявна лише одна адреса відповідача, за якою МТСБУ і зверталося до суду в межах строку позовної давності. Адреса відповідача була встановлена в Індустріальному районі міста Дніпропетровська лише при розгляді справи про адмінстртаивне правопорушення Про зміну місця проживання відповідач МТСБУ не повідомляв.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 червня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою та, посилаючись на необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.05.2011 року з вини відповідача ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_1, була скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3

Вина відповідача у скоєні ДТП підтверджується постановою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 30.06.2011 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статетю 124 КУпАП ( а.с. 5).

Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів ОСОБА_2 не укладав.

29.02.2012 року ОСОБА_3, скориставшись своїм правом, передбаченим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» подав заяву з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду заподіяну відповідачем ( а.с.6).

Відповідно до висновку незалежної експерної оцінки № 165 від 27.02.2012 року матеріальна шкода, заподіяна власнику транспортного засобу ВАЗ 21011 державний номер НОМЕР_2 складає з урахуванням ПДВ 7597, 73 грн. ( а.с. 7).

Згідно наказу № 1180 та платіжного доручення від 11.04.2012 року ОСОБА_3 перераховано Моторно (транспортним) страховим бюро України на відшкодування матеріального збитку 6331, 44 грн. ( а.с. 10)

Матеріальний збиток, заподіяний ОСОБА_3 пошкодженням транспортного засобу, перерахований останньому МТСБУ згідно платіжного доручення № 1666 від 11 квітня 2012 року (а.с.10). Тобто строк позовної давності за даними вимогами має відраховуватися саме з цієї дати.

Як убачається із заяви ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної під час дорожньо- транспортної пригоди, до Моторно (транспортного) страхового бюро України він звертався 29.02.2012 року та повідомляв відомості про другого учасника ДТП - ОСОБА_2, де зазначав його адресу: м. Дніпропетровськ, вул. Краснопартизанська, 81 (а.с. 6).

В дорученні № 14339 від 27.05.2011 року аварійному комісару Моторно (транспортне) страхове бюро України повідомляє адресу учасників дорожньо- транспортної пригоди, де в тому числі указує адресу ОСОБА_2 - м. Дніпропетровськ, вул. Краснопартизанська, 81 ( а.с. 120).

Тож, твердження представника позивача про те, що при зверненні до Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 03.04.2015 року йому не було відомо адреси відповідача ОСОБА_2, є неспроможніми та спростовуються письмовими доказами у справі. Подача позову з недодержанням правил підвідомчості або підсудності не перериває перебігу такого строку.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції обгрунтованого вважав, що позивач звернувся з даним позовом до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська 27.05.2015 року з порушенням строку позовної давності. Причини поважності пропуску строку звернення до суду судом не встановлено. Посилання позивача на звернення до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська з аналогічним позовом не є підставою для переривання строку позовної давності. А посилання позивача на те, що в матеріалах страхової справи МТСБУ була наявна інша адреса відповідача, спростовується письмовими доказами у справі ( а.с.6, 120).

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст. 257, 264, 267, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ухвалив рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги позивача про поважність пропуску строку позовної давності та про те, що документи, в яких зазначена точна адреса реєстрації відповідача є лише проміжними і не є офіційними, суперечать положенням Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», так як заява про страхове відшкодування складається відповідно до ст. 35 вищезазначеного Закону, а доручення МТСБУ регламентує дії працівників страховика аварійного комісару, експертів та інших учасників розслідування страхового випадку. У дорученні № 14339 була зазначена адреса відповідача: вул.Краснопартизанська, 81, м.Дніпропетровськ та саме за цією адресою між сторонами спору здійснювалося листування, що підтверджується наданими відповідачем доказами (копії листів та поштових повідомлень про вручення кореспонденції).

Таким чином, матеріали страхової справи містили вичерпну інформацію щодо адреси реєстрації відповідача.

Отже доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, незгоди з висновками суду та не впливають на встановлені судом обставини справи.

Порушень матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Моторно (транспортного) страхового бюро України- відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 червня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова