АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1102/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19,24,27 Хорошун О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівКарпенко О. В., Фетісової Т. Л.
при секретаріВинник І. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 травня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк України» в особі: філії -Черкаського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_6 про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки за кредитним договором, -,

в с т а н о в и л а :

18 березня 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний Банк України» в особі: філії - Черкаського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки за кредитним договором.

Позивач мотивує позовні вимоги тим, що 08 серпня 2008 року між ВАТ „Державний ощадний банк України" в особі 'філії - Канівське відділення N«3284 філії - Черкаське обласне управління, після зміни назви юридичної особи та реорганізації відділення - Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України" в особі територіально відокремленого без балансового відділення № 10023/0165 (надалі - позивач/банк) та ОСОБА_9, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - позичальник/ третя особа) було укладено Кредитний договір № 2365 (надалі - Кредитний договір).

Відповідно до умов кредитного договору позивач надав позичальнику ОСОБА_9 кредит розмірі 700000, 00 гривень, зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 21,5% (двадцять один з половиною) процентів, з терміном остаточного повернення кредиту 07 серпня 2018 року (120 місяців). Кредит видано на споживчі потреби.

Згідно Постанови правління ВАТ „Ощадбанк" № 297 від 09.07.2010 року, філія - Канівське відділення № 3284 ВАТ „Ощадбанк" реорганізовано шляхом її перетворення у територіально відокремлене без балансове відділення (ТВБВ) № 10023/0165, відкрито на балансі філії - Черкаського обласного управління ВАТ „Ощадбанк". На підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2011р. № 502 відкрите акціонерне товариство „Державний ощадний банк України" перейменоване у публічне акціонерне товариство „Державний ощадний банк України".

В якості забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором в повному обсязі між позивачем та ОСОБА_6 (далі-відповідач /іпотекодавець) укладено Іпотечний договір № 2365/001 від 08 серпня 2008 року, надалі-Іпотечний договір), посвідчений нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Лагутінською Є. П. та зареєстрований в державному реєстрі іпотек за № 7716366 та в реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 7716347.

За умовами Іпотечного договору відповідач ОСОБА_6 передав в іпотеку позивачу (іпотекодержателю) нерухоме майно, а саме: комплекс, що складає - складське приміщення цегляне загальною площею 111, 5 м. кв.; склади тари металеві загальною площею 458, 4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1. Об'єкт іпотеки розташований на земельній ділянці загальною площею 4832 кв. м. Право користування земельною ділянкою підтверджується договором оренди № 239 від 15 березня 2006 року. Право власності на предмет іпотеки підтверджується договором купівлі-продажу будівлі ( споруди, приміщення) № 63, укладеного 08 лютого 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Лагутінською Є. П., зареєстрованого в реєстрі № 1-196; та договором купівлі-продажу будівлі (споруди, приміщення) 13 квітня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Лагутінською Є.П., зареєстрованого в реєстрі № 1-1418, та зареєстрованого в Канівському ВП Черкаського ООБТІ 08 серпня 2008 року в книзі № 51/1 за реєстровим № 126 згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19822006. Реєстраційний № 24283032. На період дії Іпотечного договору майно знаходиться у володінні, користуванні та на зберіганні у відповідача ОСОБА_6

Позивач свої зобов'язання по кредитному договору виконав повністю, надавши кредит, що підтверджено заявою на видачу готівки № 9769 від 08.08.2008 року на суму 700 000, 00 грн., в якій міститься інформація стосовно банку та одержувача коштів, дата, сума, зміст операції та ін. Кошти отримано особисто позичальником, про що свідчить підпис у заяві. За умовами Кредитного договору (п. 1.1 р.1) позичальник зобов'язалася прийняти належним чином використати та повернути кредит в сумі 700 000, 00 грн.. сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 21,5% процентів річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.

Позичальник зобов'язалася (п. 1. 5. кредитного договору) щомісячно, до останнього робочого дня кожного місяця, проводити погашення кредиту згідно графіка та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих у ВАТ „Ощадбанк" на відповідні рахунки позичальника, відкриті у відділенні ВАТ „Ощадбанк". Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 07 серпня 2018 року.

Згідно п. п. 4.3.3 п.4.3. р.4. Кредитного договору, у разі порушення умов цього договору, та або договору іпотеки, достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород, та /або штрафних санкцій відповідно до чинного законодавства України. При виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, а також в інших випадках, передбачених цим договором, (п.п. 4.2.2.) банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором у примусовому порядку.

Відповідач припинив здійснювати платежі за кредитним договором, в результаті станом на 12.03.2015 року утворилася заборгованість по кредитному договору на загальну суму 1 490 166, 12 (один мільйон чотириста дев'яносто тисяч сто шістдесят шість) гривень, з них: - заборгованість по кредиту складає 688 000, 00 (шістсот вісімдесят вісім тисяч) грн.; - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за період з 01 серпня 2008 року по 31 січня 2013 року складає 326 356, 58 грн.; пеня за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та несвоєчасній сплаті відсотків за користування кредитом за період з 11 березня 2014 року по 11 березня 2015 року складає 218 684, 16 грн.; сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за період з 12 березня 2012 року по 12 березня 2015 року складає 216 809, 23 грн.; - 3% річних від прострочених сум заборгованості за період з 12 березня 2012 року по 12 березня 2015 року складає 40 316, 15 (сорок тисяч триста шістнадцять) гривень.

Умовами іпотечного договору передбачено, що у випадку невиконання, чи неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язання в цілому чи тієї або іншої його частини, іпотекодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку визначеному цим договором.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань по кредитному договору, відповідно до п.3.4., 15 на адресу позичальника та відповідача ОСОБА_6 15 листопада 2012 року були направлені претензії за № 26/466, № 26/467 з вимогою протягом 60 календарних днів з моменту отримання вимоги виконати своє зобов'язання, та сплатити заборгованість по кредиту, відсотках за користування кредитом, пеню. Також було попереджено, що у разі невиконання претензії у зазначений термін, банк буде змушений скористатися своїм правом на звернення стягнення на об'єкт іпотеки. Претензія була направлена рекомендованим листом з повідомленням та описом цінного листа, яку відповідач ОСОБА_6 отримав, що підтверджено підписом. Позичальник та відповідач ОСОБА_6 на претензію належним чином не відреагували, борг не сплатили, що підтверджує умисне ухилення від виконання взятих на себе зобов'язань. Заборгованість відповідачем не погашена, що в свою чергу спричиняє позивачу значні збитки, тому банк вирішив використати своє право на дострокове повернення суми кредиту в цілому та звернути стягнення на предмети іпотеки.

Початкова ціна предмета іпотеки для подальшої реалізації визначена шляхом проведення оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності ПП „Ажіо", свідоцтво суб'єкта оціночної діяльності № 15158/13 від 09 вересня 2013 року, видане ДМ України, оцінювач ОСОБА_12 (кваліфікаційне свідоцтво АДРЕСА_2, що підтверджено звітом про незалежну експертну оцінку та висновком суб'єкта оціночної діяльності, і вартість об'єкта нерухомості становить 1 480 870, 00 (один мільйон чотириста вісімдесят тисяч вісімсот сімдесят) гривень. Позивачем погоджено, що вказана ціна іпотечного майна відповідає середній ринковій вартості предмета іпотеки станом на 05 березня 2015 р.

Витяг з Державного реєстру іпотек від 09.08.2008р. за № 20169961, підтверджує, що інших обтяжень відносно предмету іпотеки не існувало.

Позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 2365/001 від 08 серпня 2008 року - комплекс, що складає: складське приміщення цегляне загальною площею 111, 5 м. кв.; склади тари металеві загальною площею 458, 4 кв. м., розташовані за адресою АДРЕСА_1, та належить на праві приватної власності іпотекодавцю ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу будівлі (споруди, приміщення) № 63 від 08 лютого 2002 року, зареєстровано в реєстрі № 1-196, та договору купівлі-продажу будівлі (споруди, приміщення) від 13 квітня 2000 року, зареєстровано в реєстрі № 1-1418, для задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" в особі філії - Черкаське обласне управління АТ „Державний ощадний банк України" за кредитним договором № 2365 від 08 серпня 2008 року, в сумі 1 490 166, 12 (один мільйон чотириста дев'яносто тисяч сто шістдесят шість) гривень, з них: - заборгованість по кредиту складає 688000 (шістсот вісімдесят вісім тисяч) грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за період з 01 серпня 2008 року по 31 січня 2013 року складає 326 356, 58 (триста двадцять шість тисяч триста п'ятдесят шість) грн.; пеня за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та несвоєчасній сплаті відсотків за користування кредитом за період з 11 березня 2014 року по 11 березня 2015 року складає 218 684, 16 (двісті вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн.; сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за період з 12 березня 2012 року по 12 березня 2015 року складає 216 809, 23 ( двісті шістнадцять тисяч вісімсот дев'ять) грн.; - 3% річних від прострочених сум заборгованості за період з 12 березня 2012 року по 12 березня 2015 року складає 40 316, 15 (сорок тисяч триста шістнадцять) гривень.

Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною предмета іпотеки 1 480 870, 00 (один мільйон чотириста вісімдесят тисяч вісімсот сімдесят) гривень. Стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

Заочним рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 травня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк України» в особі: філії Черкаського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_6 про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки за кредитним договором задоволено повністю.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 2365/001 від 08 серпня 2008 року - комплекс, що складає складське приміщення цегляне загальною площею 111, 5 м. кв.; склади тари металеві загальною площею 458, 4 кв. м., розташовані за адресою АДРЕСА_1, та належить на праві приватної власності іпотекодавцю ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу будівлі (споруди, приміщення) № 63 від 08 лютого 2002 року, зареєстрованого в реєстрі № 1-196, та договору купівлі-продажу будівлі (споруди, приміщення) від 13 квітня 2000 року, зареєстрованого в реєстрі № 1-1418, для задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" в особі філії - Черкаське обласне управління АТ „Державний ощадний банк України" за кредитним договором № 2365 від 08 серпня 2008 року, в сумі 1 490 166, 12 (один мільйон чотириста дев'яносто тисяч сто шістдесят шість) гривень, з них: - заборгованість по кредиту складає 688000 (шістсот вісімдесят вісім тисяч) грн.; - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за період з 01 серпня 2008 року по 31 січня 2013 року складає 326 356, 58 (триста двадцять шість тисяч триста п'ятдесят шість) грн.; - пеня за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та несвоєчасній сплаті відсотків за користування кредитом за період з 11 березня 2014 року по 11 березня 2015 року складає 218 684, 16 (двісті вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн.; сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за період з 12 березня 2012 року по 12 березня 2015 року складає 216 809, 23 (двісті шістнадцять тисяч вісімсот дев'ять) грн.; 3% річних від прострочених сум заборгованості за період з 12 березня 2012 року по 12 березня 2015 року складає 40 316,15 (сорок тисяч триста шістнадцять) гривень.

Визнано спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною предмета іпотеки 1 480 870, 00 (один мільйон чотириста вісімдесят тисяч вісімсот сімдесят) гривень.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" в особі філії - Черкаське обласне управління АТ „Державний ощадний банк України" сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 3654 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21 березня 2017 року заяву про перегляд заочного рішення суду ОСОБА_6 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на рішення суду. Апелянт вважає, що заочне рішення суду є необґрунтованим, не відповідає вимогам законності, суд не повно і не всебічно з`ясував обставини справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, обставини, які суд вважав доведеними, не доведені належними та допустимими доказами. Тому апелянт просить суд призначити по справі судову оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручити Черкаському відділенню КНДІСЕ (м. Черкаси, вул. Небесної Сотні 31/1), на вирішення якої поставити питання : Яка вартість предмета іпотеки, а саме комплексу, що складає: складське приміщення цегляне загальною площею 111,5 кв. м, склади тари металеві загальною площею 458,4 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ? Апелянт просить скасувати заочне рішення Канівського міськрайсуду Черкаської області від 22.05.2015 року по справі № 697/516/15-ц за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Черкаське обласне управління до ОСОБА_6 про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки за кредитним договором та постановити нове рішення з урахуванням викладених в апеляційній скарзі обставин.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Вирішуючи спір та ухвалюючи заочне рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, що є всі правові підстави для задоволення вимог банку щодо звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки за кредитним договором, посилаючись, що має місце заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 1 490 166, 12 грн., оскільки відповідачами не виконувались належним чином умови кредитного договору. Тому відповідно до умов договору є підстави звернути стягнення на предмет іпотеки.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції згідно до укладеного договору 08 серпня 2008 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Канівське відділення № 3284 філії - Черкаське обласне управління, після зміни назви юридичної особи та реорганізації відділення - Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого без балансового відділення № 10023/0165 та ОСОБА_9 було укладено кредитний договір № 2365.

Відповідно до умов кредитного договору позивач надав позичальнику кредит у розмірі 700 000, 00 (сімсот тисяч) гривень, зі щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 21,5% процентів, з терміном остаточного повернення кредиту 07 серпня 2018 року (120 місяців). Кредит видано на споживчі потреби.

В якості забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, між позивачем та ОСОБА_6 укладено іпотечний договір № 2365/001 від 08 серпня 2008 року, посвідчений нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Лагутінською Є. П., зареєстрований в державному реєстрі іпотек за № 7716366 та в реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 7716347.

За умовами іпотечного договору відповідач ОСОБА_6 передав в іпотеку позивачу (іпотекодержателю) нерухоме майно, а саме: комплекс, що складає - складське приміщення цегляне загальною площею 111, 5 м. кв., склади тари металеві загальною площею 458, 4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1. Об'єкт іпотеки розташований на земельній ділянці загальною площею 4832 кв. м. Право користування земельною ділянкою підтверджується договором оренди № 239 від 15 березня 2006 року. Право власності на предмет іпотеки підтверджується договором купівлі-продажу будівлі (споруди, приміщення) № 63, укладеного 08 лютого 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Лагутінською Є. П., зареєстрованого в реєстрі № 1-196; та договір купівлі-продажу будівлі (споруди, приміщення) 13 квітня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Лагутінською Є.П., зареєстрованого в реєстрі № 1-1418, та зареєстрованих в Канівському ВП Черкаського ООБТІ 08 серпня 2008 року в книзі № 51/1 за реєстровим № 126 згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19822006, реєстраційний № 24283032.

На період дії Іпотечного договору майно знаходиться у володінні, користуванні та на зберіганні у відповідача ОСОБА_6, що підтверджуються даними витягу з Державного реєстру іпотек та реєстру обтяжень нерухомого майна.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позичальник ОСОБА_9 припинила здійснювати платежі за кредитним договором, в результаті станом на 12.03.2015 року утворилася заборгованість по кредитному договору на загальну суму 1490 166,12 гривень, з яких заборгованість по кредиту складає 688 000 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за період з 01 серпня 2008 року по 31 січня 2013 року складає 326 356, 58 грн.; пеня за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та несвоєчасній сплаті відсотків за користування кредитом за період з 11 березня 2014 року по 11 березня 2015 року складає 218 684,16 грн.; сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за період з 12 березня 2012 року по 12 березня 2015 року складає 216 809, 23 грн.; 3 % річних від прострочених сум заборгованості за період з 12 березня 2012 року по 12 березня 2015 року складає 40 316, 15 гривень.

Умовами іпотечного договору передбачено, що у випадку невиконання, чи неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язання в цілому чи тієї або іншої його частини, іпотекодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку визначеному цим договором.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань по кредитному договору, відповідно до п.3.4., 15 на адресу позичальника та відповідача ОСОБА_6 15 листопада 2012 року були направлені претензії за № 26/466, № 26/467 з вимогою протягом 60 календарних днів з моменту отримання вимоги виконати своє зобов'язання, та сплатити заборгованість по кредиту, відсотках за користування кредитом, пеню. Також відповідача було попереджено, що у разі невиконання претензії у зазначений термін, банк буде змушений скористатися своїм правом на звернення стягнення на об'єкт іпотеки. Претензія була направлена рекомендованим листом з повідомленням та описом цінного листа, яку відповідач ОСОБА_6 отримав, що підтверджено підписом.

Позичальник та відповідач ОСОБА_6 на претензію належним чином не відреагували, борг не сплатили, що підтверджує умисне ухилення від виконання взятих на себе зобов'язань. Заборгованість відповідачем не погашена, що в свою чергу спричиняє позивачу значні збитки, тому банк вирішив використати своє право на дострокове повернення суми кредиту в цілому та звернути стягнення на предмети іпотеки.

Початкова ціна предмета іпотеки для подальшої реалізації визначена шляхом проведення оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності ПП „Ажіо", свідоцтво суб'єкта оціночної діяльності № 15158/13 від 09 вересня 2013 року, видане ДМ України, оцінювач ОСОБА_12 (кваліфікаційне свідоцтво АДРЕСА_2, що підтверджено звітом про незалежну експертну оцінку та висновком суб'єкта оціночної діяльності, і вартість об'єкта нерухомості становить 1 480 870, 00 (один мільйон чотириста вісімдесят тисяч вісімсот сімдесят) гривень. Позивачем погоджено, що вказана ціна іпотечного майна відповідає середній ринковій вартості предмета іпотеки станом на 05 березня 2015 р.

Витяг з Державного реєстру іпотек від 09.08.2008р. за № 20169961, підтверджує, що інших обтяжень відносно предмету іпотеки не існувало.

Відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку» суд, при винесенні рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки має право визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої в ст. 38 Закону України «Про іпотеку», або продажу предмету іпотеки з прилюдних торгах, що встановлено в ст. 41 Закону України «Про іпотеку».

Апелянт та його представник просили суд призначити по справі експертизу, однак колегією суддів відмовлено в задоволенні клопотання про призначення експертизи щодо оцінки предмета іпотеки.

Апелянт, оскаржуючи рішення суду першої інстанції, посилається на порушення норм процесуального права, що ним не отримано судових повісток з викликом до суду, тому він не приймав участі у розгляді справи та не отримав вчасно копію заочного рішення суду, не мав можливості захистити свої права.

Однак, дані доводи апелянта спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, тому судом першої інстанції було обґрунтовано відмовлено у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду, оскільки відповідач не надав суду належних доказів щодо задоволення його заяви із вказаних підстав необізнаності щодо розгляду справи. ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції із скаргою, тому колегією суддів переглядається заочне рішення суду та дається оцінка доводам апелянта, тому відсутні підстави для задоволення доводів апелянта щодо порушення судом процесуального права та скасування рішення суду першої інстанції з вказаних підстав.

Також як вбачається із матеріалів справи відповідач ОСОБА_6 був обізнаний щодо наявності заборгованості по кредитному договору, ним періодично протягом 2015 року вносились певні суми для погашення заборгованості по кредиту, також отримувались повідомлення банку, тому доводи апелянта є безпідставними та не підлягають задоволенню в цій частині вимог апеляційної скарги.

Доводи апелянта щодо застосування строку позовної давності та непогодження із наданим банком розрахунком є необґрунтованими та не підлягають колегією суддів до задоволення, оскільки судом апеляційної інстанції переглядається справа про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки за кредитним договором.

Тому розрахунок заборгованості по кредиту, з яким не згодні позичальник - дружина відповідача та майновий поручитель - апелянт не є предметом розгляду даної справи, оскільки судом звернуто стягнення на іпотечне майно апелянта в рахунок заборгованості по кредитному договору, а розмір заборгованості по кредитному договору не стягується в судовому порядку, оскільки такі вимоги не заявлялись позивачем.

Відповідач ОСОБА_6, не був присутнім при розгляді справи в суді першої інстанції , тому вважає, що не мав можливості подати заяву про застосування строку позовної давності, до заявлених вимог позивача.

Однак, як вбачається із матеріалів справи позивачем не пропущено строки позовної давності, оскільки позов пред'явлено 18 березня 2015 року, термін остаточного повернення кредиту 07 серпня 2018 року, претензію про повне погашення кредиту банком направлено 15.11. 2012 року, яку отримано відповідачем 24.11. 2012 року зі строком сплати протягом 60 днів з моменту отримання претензії, а банком як зазначалось вище пред'явлено позов на дострокове повернення суми кредиту в цілому та звернуто стягнення на предмет іпотеки, що передбачено умовами договору. Тому доводи апелянта є безпідставними і не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 253 ЦК України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (ч.1 ст.254 ЦКУ).

Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки.

За умовами кредитного договору (п.7.8 р.7) сторони домовилися про збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України до 3(трьох) років для всіх грошових зобов`язань позичальника ( в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені, тощо), що передбачені умовами договору.

Згідно ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Останній платіж перед подачею банком позову був здійснений позичальником 29 грудня 2011 року в рахунок погашення прострочених відсотків та тіла кредиту, що підтверджується копією меморіального ордеру № 7161409 від 29.12.2011 року, що міститься в матеріалах справи.

В січня 2017 року ОСОБА_9 здійснила платіж в розмірі 250000 гривень. Тому безпідставними є посилання апелянта щодо спливу терміну позовної давності щодо щомісячних платежів по тілу та процентах, так як частина заборгованості стягнутої згідно рішення суду вже погашена позичальником, так як борг, який не визнається відповідачем сплачується позичальником. Отже, доводи апелянта щодо пропущення строку позовної давності є безпідставними та не підлягають задоволенню колегією суддів.

Посилання апелянта, що розрахунки сум кредитної заборгованості не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки позивач під час їх проведення виходив із договірних строків - графіків платежів , а пред'явивши вимоги про дострокове повернення кредиту, змінив договірні строки зобов'язання є необґрунтованими та підлягають відхиленню. Своїх розрахунків апелянт не надав , а надані розрахунки позивача не спростував.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Інших доводів, які б слугували підставою для скасування рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Обов'язок доказування та подання доказів, встановлений ст. 60 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, посилання апелянта, що рішення суду першої інстанції є незаконним не підтверджено доказами та не наведено підстав, визначених у ст. 309 ЦПК України, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення у справі.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Заочне рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 травня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі: філії - Черкаського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_6 про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки за кредитним договором - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції .

Головуючий :

Судді :