Справа № 454/361/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 22-ц/783/2305/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Я. А.
Провадження № 22-ц/783/2327/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Симець В.І.,

за участі в судовому засіданні представника ОСОБА_2-С.І. ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 10 листопада 2016 року та на додаткове рішення цього ж суду від 10 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Поторицької сільської ради про встановлення факту проживання та визнання права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и л а :

рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 10 листопада 2016 року позов задоволено частково. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 однією сім'єю протягом більше пяти років до часу відкриття спадщини з 2008 року до 02.10.2014 року.

Додатковим рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 10 листопада 2016 року визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок №101 на вул. Зеленій в с. Поториця Сокальського району Львівської області з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_6, який помер 02.10.2014 року в с. Поториця Сокальського району Львівської області. Визнано за ОСОБА_4 право власності на земельні ділянки (пай) загальною площею 2,0977 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Поторицької сільської ради Сокальського району Львівської області в порядку спадкування за законом як спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_6, який помер 02.10.2014 року в с. Поториця Сокальського району Львівської області.

Дані рішення оскаржила ОСОБА_2-С.І.

В своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення Сокальського районного суду Львівської області та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позовних вимогах повністю. Вважає рішення незаконними та необґрунтованими, ухваленими з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що після смерті її племінника ОСОБА_6 відкрилась спадщина. Спадкоємці першої та другої черги були відсутні, адже він не був одружений та не мав дітей. Вказує на те, що вона, як рідна тітка померлого, є спадкоємцем третьої черги. В житловому будинку, що залишився після смерті племінника, залишилась проживати його співмешканка ОСОБА_4 Зазначає, що у встановлений законом шестимісячний термін вона не змогла оформити спадщину після смерті свого племінника по причині захворювання. Зазначає, що звернулась з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, однак в нотаріальній конторі їй пояснили необхідність звернутись до суду і продовжити термін необхідний для прийняття спадщини. На початку лютого 2017 року вона звернулась до Сокальського районного суду Львівської області з заявою про продовження терміну для прийняття спадщини і там дізналася, що ОСОБА_4 ще в 2016 році звернулася до суду з вимогою визнати право власності на все майно після смерті ОСОБА_6 і відповідно оскаржуваними рішеннями позов ОСОБА_4 було задоволено. Зазначає, що ОСОБА_4 приховала факт існування спадкоємця третьої черги, ввівши в оману суд незаконно отримала у власність майно, яке не повинно їй належати.

В судове засідання окрім представника особи, що подала апеляційну скаргу, решта особи, що беруть участь у справі (їх представники) не зявилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, зважаючи на те, що особи, які беруть участь у справі належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України, те що інтереси особи, яка подала апеляційну скаргу в судовому засіданні захищав представник та те, що від імені відповідача до суду надійшов лист з проханням про розгляд справи у відсутності їх представника.

Клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи у звязку із відпусткою колегія суддів вважала необґрунтованим та таким, що не свідчить про поважність причин її неявки у судове засідання, оскільки жодних доказів на підтвердження доводів клопотання суду представлено не було, а також зважаючи і на те, що жодних доводів, щодо причин неявки позивача не наведено.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника особи, що подала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваних рішень вбачається, що задовольняючи позов, суд першої інстанції, посилаючись зокрема, на ч. 4 ст. 174, 256, 328, 392, 1264 ЦК України, ч. 1 ст. 81 ЗК України, виходив з того, що із акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 19.10.2015 року встановлено, що ОСОБА_4 проживає без реєстрації з 2008 року у с. Поториця на вул. Зеленій, 101 Сокальського району Львівської області. Із довідки Червоноградського МБТІ від 12.11.2015 року №5625 встановлено, що будинок №101 на вул. Зеленій в с.Поториця Сокальського району зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_7 Із довідки №237 від 11.12.2015 року виданої виконкомом Поторицької сільської ради вбачається, що ОСОБА_7 до дня смерті проживала у с. Поториця та 26.01.2006 року посвідчувала заповіт на користь сина ОСОБА_6 В свою чергу із довідки №238 від 11.12.2015 року виданої виконкомом Поторицької сільської ради встановлено, що ОСОБА_6 який помер 02.10.2014 року, до дня смерті проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_4 як співмешканка, проживала і проживає без реєстрації по даний час. Так із довідки №917 виданої виконавчим комітетом Поторицької сільської ради Сокальського району відомо, що ОСОБА_7, яка проживала до дня смерті у с. Поториця на вул. Зеленій 101, у своїй власності мала також земельну частку(пай) розміром 2,0977га. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 був сином покійної ОСОБА_7 та після смерті якої не оформив належним чином спадкове майно, проте вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в законне управління або володіння спадковим майном. В свою чергу ОСОБА_4 дійсно проживала однією сімєю з покійним ОСОБА_6, вела з ним спільне господарство, що стверджується показами свідків та доданими довідками у справі. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, ОСОБА_4, як спадкоємець четвертої черги має право на спадкування за законом вказаного будинковолодіння та земельної ділянки після смерті ОСОБА_6 За таких підстав, суд прийшов до висновку, що позов в цілому підлягає до задоволення.

Колегія суддів перевіряючи судові рішення в межах доводів апеляційної скарги на предмет порушення такими прав та законних інтересів особи яка її подала вважає, що підстав для скасування оскаржуваних рішень суду немає.

Як вбачається із апеляційної скарги та матеріалів доданих до неї (копія паспорту ОСОБА_2-С.І., копія свідоцтва про народження ОСОБА_2-С.І., копія свідоцтва про народження ОСОБА_8, копія свідоцтва про смерть ОСОБА_7, копія свідоцтва про смерть ОСОБА_6, копія заповіту ОСОБА_7, копія свідоцтва про шлюб, копія свідоцтва про право власності, копія ОСОБА_3 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, а.с. 74-82) апелянт є тіткою померлого 2.01.2014 року ОСОБА_6 та відповідно сестрою його матері ОСОБА_8, що померла 6.04.2006 року.

Відповідно до вимог ст. 1263 ЦК України апелянт є потенційним спадкоємцем померлого ОСОБА_6 третьої черги.

Однак для реалізації права на спадкування та можливості претендувати на спадкове майно чи заперечувати стосовно спадкування такого іншими особами чи визнання права власності на таке в порядку спадкування, зокрема і у судовому порядку, спадкоємець повинен прийняти спадщину (ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України).

У випадку відсутності спадкоємців, що прийняли спадщину належними відповідачами по справах, що стосується спадкування (визнання права власності на майно в порядку спадкування, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, тощо) є відповідні територіальні громади за місцем відкриття спадщини в особі органів місцевого самоврядування (п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у правах про спадкування» та п.п. 3, 4 № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування»).

Як вбачається із матеріалів справи та вказано і представником апелянта в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, апелянт спадщини після смерті племінника ОСОБА_6 не прийняла. Із заявою до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини не зверталась та на час смерті з ним постійно не проживала (ст.ст. 1268, 1269 ЦК України).

Зважаючи на вказане до прийняття спадщини апелянтом вона може вважатись лише потенційним спадкоємцем свого племінника та питання спадкування його майна прямо її не стосуються. Відповідно рішення суду, яким встановлено факт проживання позивача із померлим, що є необхідним для прийняття позивачем спадщини та визнання права власності на спадкове майно за позивачем, не впливає на права та інтереси апелянта та таке рішення не слід вважати таким, що ухвалене з порушенням вимог закону або з порушенням прав та законних інтересів особи, що подала апеляційну скаргу.

Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід відхилити, оскільки доводи такої не вказують на незаконність чи необґрунтованість рішення, рішення ж суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргуОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 10 листопада 2016 року та додаткове рішення цього ж суду від 10 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

ОСОБА_9