Справа №591/7099/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/971/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Левченко Т. А. , Кононенко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 травня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом, у якому після уточнення, ОСОБА_3 просив суд: зобовязати ОСОБА_4 спростувати викладену у зверненні до позивача на засіданні комісії ІКЦ від 21.11.2016 року недостовірну інформацію «Ви тупий?» в такий же спосіб, у який вона була поширена, тобто шляхом публічної промови тексту наступного змісту на засідання комісії ІКЦ ПАТ «Сумиобленерго»: «Будучи присутнім на комісії ІКЦ ПАТ «Сумиобленерго», я, ОСОБА_4, допустився порушення честі, гідності і ділової репутації юрисконсульта ПАТ «Сумиобленерго» ОСОБА_3, звернувшись до нього з питанням «Ви тупий?». Поспішаю зазначити, що ця фраза сказана на комісії ІКЦ не відповідає дійсності, є образою людської честі, гідності та ділової репутації. Я не мав підстав щодо висловлення даної образи юрисконсульту. У звязку з викладеним, я, ОСОБА_4, приношу свої вибачення юрисконсульту ПАТ «Сумиобленерго» ОСОБА_3»; зобовязати ОСОБА_4 спростувати інформацію, визначену в його заяві до начальника ІКЦ ПАТ «Сумиобленерго» від 22.11.2016 року, а саме в частині повідомлення про звернення заявника до юрисконсульта товариства «Ви тупий?» в такий же спосіб, у який вона була поширена, тобто шляхом подання заяви до начальника ІКЦ ПАТ «Сумиобленерго» наступного змісту: «Заява про спростування інформації, викладеної в моїй заяві начальнику ІКЦ ПАТ «Сумиобленерго» 22.11.2016 року.

В своїй заяві я зазначав наступне: «Вимагаю від Вас та від членів комісії ІКЦ не спотворювати інформацію та не перекручувати, а саме моє запитання на адресу юриста (засідання відбулося 21.11.2016 року о 15:30) «Ви тупий?»…Вважаю запитання поставлене мною слушне та не є образою, тому що цьому питанню перебувала інформація від Ільницького щодо знищеного договору № 2402 від 10.11.2016 року то пояснення юриста не по суті.» Визнаю, що запитання адресоване юрисконсульту «Ви тупий?» є образою та недостовірною інформацією. Також визнаю що безпідставно поставив дане запитання юрисконсульту. У звязку з викладеним приношу свої вибачення особисто юрисконсульту ПАТ «Сумиобленерго» ОСОБА_3.»; 3) стягнути з ОСОБА_4 на його користь моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн. та вирішити питання судових витрат.

Свої вимоги мотивує тим, що 21.11.2016 року на засіданні комісії інформаційно-консультаційного центру ПАТ «Сумиобленерго», членом якої був позивач, ОСОБА_4 звернувся до нього з висловлюванням «Ви тупий?», чим публічно образив та умисно принизив честь, гідність та ділову репутацію позивача, який є юрисконсультом підприємства, та заподіяв моральну шкоду яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, так як відповідач принизив позивача перед членами комісії, серед яких як працівники ПАТ «Сумиобленерго», так і представники інших контролюючих органів. Крім того, 22.11.2016 року ОСОБА_4 була надіслана заява до начальника ІКЦ ПАТ «Сумиобленерго», в якій відповідач зазначив, що дійсно на імя позивача було висловлене вказане словосполучення.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04.05.2017 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове про задоволення позову, вирішити питання судових витрат.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд дійшов хибного висновку про віднесення спірного висловлювання до категорії оціночних суджень, оскільки, відповідно до лінгвістичних словників, слово «тупий», яке застосовується до людини, визначає її як нерозумну, дурнувату, розумово обмежену, некмітливу тощо. Тобто, вказане висловлювання є непристойним та принижує честь і гідність. Крім того, він не є публічним діячем, тому судова практика Європейського суду з прав людини не може братися до уваги, як підстава для винесення рішення. Вказує, про доведеність заподіяння моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідач вважає рішення законним і просив відхилити апеляційну скаргу, залишивши рішення без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірне висловлювання є оціночним судженням, а примусове вибачення, як спосіб судового захисту порушених прав, не передбачене нормами ЦК України, крім того, позивачем не було доведено факт заподіяння йому моральної шкоди.

Проте повністю з такими висновками місцевого суду колегія суддів не погоджується, оскільки визнає його таким, що не відповідає вимогам статей 213,214 ЦПК України.

Як вбачається із цивільної справи, що наказом ПАТ «Сумиобленерго» від 04.11.2016 року № 8/394 було затверджено склад постійно діючої комісії Інформаційно-консультаційного центру, до якої увійшов юрисконсульт ОСОБА_3 (а.с.12).

На засіданні комісії Інформаційно-консультаційного центру ПАТ «Сумиобленерго», що відбулося 21.11.2016 року, членом якої був позивач, ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_3 із запитанням «Ви тупий?».

Вказані обставини на матеріальних носіях не відображенні, оскільки на засіданні вказаної комісії 21.11.2016 року аудіо або відеофіксація не проводилася (а.с. 48), проте сторонами по справі визнаються.

Також, 22.11.2016 року ОСОБА_4 на імя начальника ІКЦ ПАТ «Сумиобленерго» надійшла його заява, в якій вимагав від начальника ІКЦ ПАТ «Сумиобленерго» та від членів комісії ІКЦ не спотворювати інформацію та не перекручувати, а саме: його запитання на адресу юриста «Ви тупий?». Вважає, що члени комісії перекручують та спотворюють інформацію і стверджують, що відповідач особисто ображає юриста. В даній заяві також зазначив, що він вважає, що запитання поставлене ним, не є образою (а.с.13).

Відповідно до положень ст. 270 ЦК України до особистих немайновим прав фізичної особи належить, зокрема, право на повагу до гідності та честі.

Згідно зі ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

За змістом статей 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Відповідно до ст.ст. 23, 280 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її особистого немайнового права, зокрема, у разі приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації.

Відповідності до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Як розяснено у п.19 цієї постанови, якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Відповідно до Академічного тлумачного словника слово «тупий» означає розумово обмежений, некмітливий, нетямущий.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що запитання «Ви тупий?» є оціночним судженням, оскільки воно являється субєктивною димкою ОСОБА_4 та вжите в формі образи, що принижує честь і гідність ОСОБА_3

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про порушення особистих немайнових прав ОСОБА_3 та наявності підстав для відшкодування моральної шкоди у розмірі 300,00 грн., що відповідатиме засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Враховуючи, що звернення до позивача «Ви тупий?» було вжите у формі образи, та не являється недостовірною інформацією у розумінні ст. 277 ЦК України, то вимоги позову про зобовязання ОСОБА_4 спростувати висловлювання не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Отже, рішення суду першої інстанції через невідповідність висновків суду обставинам справи підлягає скасування з ухвалення нового про часткове задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у розмірі 300,00 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 551,20 грн. у відшкодування фактично понесених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 травня 2017 року скасувати.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 300,00 гривень та у відшкодування фактично понесених судових витрат в розмірі 551 гривень 20 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: