АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 43,44 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
секретарОСОБА_5

за участю:

представника позивача ОСОБА_6

представників відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги Драбівського колективного підприємства "Агропромбуд" та ОСОБА_9 на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 29 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_10 до Драбівського колективного підприємства "Агропромбуд", ОСОБА_9 про виділ частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності та виселення, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_10 звернувся в суд з позовом до Драбівського колективного підприємства "Агропромбуд" (Драбівське КП «Агропромбуд»), ОСОБА_9 про виділ частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності та виселення, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_10 придбав в 2005 році майнові паї Драбівського КП «Агропромбуд» на суму 990 000 грн., що становить 90 % від загальної вартості сертифікатів, про що йому було видано майновий сертифікат. ОСОБА_11 придбав 10 % даного підприємства. З квітня 2009 року відповідачі перестали звітувати перед ним за використання майна, а представника ОСОБА_10 з 2010 року не допускали на підприємство. Відповідач ОСОБА_11 самовільно став керівником Драбівського КП «Агропромбуд», тому виділення майна йому необхідне для встановлення контролю над підприємством.

Позивач вважає, що має право претендувати на 90% всього майна підприємства. Крім того, зазначив, що має право на розподіл прибутків від використання належного йому майна. За період з 1 січня 2009 року по 1 квітня 2010 року чистий прибуток Драбівського КП «Агропромбуд» склав 2 085 000 грн., 90% якого складають 1 876 500 грн.

Позивач посилаючись на вимоги ст.ст.16,258,355,356,364 ЦК України, просив виділити йому в натурі 9/10 майна придбаного за договором купівлі-продажу майна визначеного в рахунок майнового паю від 17 червня 2005 року посвідченого приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_12 та зареєстрованого в реєстрі за №1515. Витребувати з незаконного володіння Драбівського колективного підприємства «Агропромбуд» 9/10 майна придбаного за договором купівлі-продажу майна визначеного в рахунок майнового паю від 17 червня 2005 року посвідченого приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_12 та зареєстрованого в реєстрі за №1515. Виселити Драбівське колективне підприємство «Агропромбуд» з обєктів нерухомого майна, що включені до 9/10 майна придбаного за договором купівлі-продажу майна визначеного в рахунок майнового паю від 17 червня 2005 року посвідченого приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_12 та зареєстрованого в реєстрі за №1515. Стягнути з Драбівського колективного підприємства «Агропромбуд» 1876500 грн. частину прибутків з використання належного позивачу майна придбаного за договором купівлі-продажу майна визначеного в рахунок майнового паю від 17 червня 2005 року посвідченого приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_12 та зареєстрованого в реєстрі за №1515.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 29 липня 2014 року позов задоволено частково. Зобовязано Драбівське КП «Агропромбуд» виділити ОСОБА_10 майновий пай члена колективного підприємства вартістю 990 000 грн. в формі, визначеній загальними зборами підприємства, зокрема натурою за рахунок майна, яке входить до пайового фонду підприємства, та або/грішми чи цінними паперами.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_9 і Драбівське КП «Агропромбуд» подали апеляційні скарги та посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив з того, що згідно договору купівлі-продажу майна, визначеного в рахунок майнового паю від 17 червня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_12 та зареєстрованого в реєстрі за № 1515, позивач ОСОБА_10 придбав майнові паї Драбівського колективного підприємства «Агропромбуд» на суму 990000 гривень, що становить 90 % від загальної вартості сертифікатів, про що йому було видано майновий сертифікат ( т.1а.с.713). Тобто позивач придбав не конкретне індивідуально визначене майно (речі), а майнові права. Підтверджує дану обставину виданий за наслідками вчинення вказаного правочину майновий сертифікат про право власності на майновий пай від 23 червня 2005 року, згідно якого позивач набув правовий статус члена колективного підприємства «Агропромбуд» та право на частку в розмірі 90 відсотків пайового фонду вказаного підприємства на суму 990000 грн.( т.1 а.с.14).

Згідно рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.04.2013 року за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_9 про тлумачення умов договору купівлі-продажу майна, визначеного в рахунок майнового паю від 17.06.2005 року, яке набрало законної сили, предметом купівлі-продажу по договору купівлі-продажу майна, визначеного в рахунок майнового паю від 17.06.2005 року є майнові паї членів трудового колективу Драбівського КП «Агропромбуд» (т.1 а.с.111112).

Суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав вважати, що майно позивача знаходиться в чужому незаконному володінні, а тому вимоги позивача про витребування 9/10 майна придбаного за договором купівлі-продажу в КП «Агропромбуд» та виселення зазначеного підприємства задоволенню не підлягають.

Проте, будучи власником майнових прав - майнового паю (визначеної частки у майні підприємства), позивач має право на його виділ.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що з досліджуваного в судовому засіданні Статуту підприємства та даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Драбівське КП «Агропромбуд» є колективним підприємством, але не сільськогосподарським. Засновником його, згідно витягу з ЄРЮОФОП, є трудовий колектив «Агропромбуду». Проте, на час розгляду справи, ні Господарський кодекс України, ні Цивільний кодекс України, ні спеціальний закон не регулюють створення та діяльність підприємства такого типу. Як зазначено в Статуті, він базується на законах «Про підприємство», «Про власність», «Про кооперацію» та інших законодавчих актах, які в Статуті конкретно не зазначені. Перші два згаданих закони на час вирішення спору втратили чинність, проте на час затвердження Статуту передбачали наступне. Закон України «Про власність» передбачав таку організаційно-правову форму як колективне підприємство. Згідно ч.1 ст.20 Закону, колективне підприємство є субєктом права колективної власності. Відповідно ч.2 ст.23 Закону у майні колективного підприємства визначаються вклади його працівників. Розмір вкладу працівника у майні колективного підприємства визначається залежно від його трудової участі в діяльності державного або орендного підприємства, а також участі у збільшенні майна колективного підприємства після його створення. Згідно ч.4 ст.23 Закону, працівникові, який припинив трудові відносини з підприємством, а також спадкоємцям померлого працівника виплачується вартість вкладу. Таким чином, статутна діяльність підприємства, яка визначалась і вказаними нормами, передбачала право отримати грошову компенсацію вкладу працівника у майні підприємства.

Суд першої інстанції виходив з того, що на підприємстві відбулось паювання майна, а тому зробив висновок, що необхідно керуватись нормами Закону України «Про кооперацію», який на час розгляду справи не втратив чинність і про який, як про правове джерело організації діяльності підприємства, зазначає Статут. За аналогією закону найбільш близькими для застосування суд вважав норми цього закону, які визначають таку організаційно - правову форму підприємства як виробничий кооператив, хоч позивач, будучи власником майнового паю, трудової участі в діяльності підприємства не бере.

Відповідно до ст.2 Закону, кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Виробничий кооператив кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних осіб для спільної виробничої або іншої господарської діяльності на засадах їх обов'язкової трудової участі з метою одержання прибутку.

Згідно ч.1 ст. 95 ГК України, виробничим кооперативом визнається добровільне об'єднання громадян на засадах членства з метою спільної виробничої або іншої господарської діяльності, що базується на їх особистій трудовій участі та об'єднанні майнових пайових внесків, участі в управлінні підприємством та розподілі доходу між членами кооперативу відповідно до їх участі у його діяльності.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про кооперацію», Статут повинен містити порядок скликання загальних зборів, умови і порядок повернення паю. Відповідно ст.12 Закону, член кооперативу має право на одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його Статутом. Згідно ч.2 ст.21 Закону, у разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу.

Згідно ч.4 ст.98 ГК України, членство у виробничому кооперативі припиняється у разі добровільного виходу з кооперативу, припинення трудової участі в діяльності кооперативу, виключення з кооперативу у випадках і в порядку, визначених статутом, не затвердження загальними зборами членів кооперативу рішення правління (голови) про прийняття до кооперативу, смерті члена кооперативу.

Відповідно ч.1 ст.99 ГК України передбачено право одержання паю члена кооперативу при виході з нього, проте, в якій формі воно здійснюється, натурою чи грошима, ГК України не вказує.

Згідно ч.1 ст.166 ЦК України, член виробничого кооперативу має право на вихід із кооперативу. У цьому разі йому виплачується вартість паю або видається майно, пропорційне розміру його паю, а також здійснюються виплати, встановлені статутом кооперативу.

При цьому суд першої інстанції враховував, що згідно ч.3 ст.19 Закону України «Про кооперацію», кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом.

Володіння, користування та розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу відповідно до їх компетенції, визначеної статутом кооперативу.

Беручи до уваги, що Статутом підприємства КП «Агропромбуд» не передбачено умови і порядок виділення або повернення паю, а вищим органом управління підприємства згідно п.5.1 Статуту є загальні збори підприємства, вони на думку суду і повинні вирішити в якій формі повинен бути виділений майновий пай позивачу, оскільки згідно ч.2 ст.102 ГК України, загальні збори мають право приймати будь-які рішення, пов'язані зі статутною діяльністю виробничого кооперативу.

Як встановлено із наданих суду та досліджених доказів, майно КП «Агропромбуд» складається не лише з майна пайового фонду, а й інших активів. Вказані обставини підтверджені наданим суду протоколом зборів трудових колективів Драбівського КП «Агропромбуд» та ДП «Будматеріали» від 14 грудня 2004 року, на якому було затверджено акт розрахунку пайового фонду. Згідно вказаного акта, вартість майна підприємства станом на 1 грудня 2004 року складала 1247401,74 грн., а розмір пайового фонду - 1100035, 47 грн. Вартість об'єктів соціальної сфери складала 147366,27 грн., тобто вказане майно, яке не підлягало паюванню, також належить підприємству.

З часу розпаювання та продажу майнових паїв, розмір пайового фонду не уточнювався та не змінювався. Натомість згідно балансу підприємства станом на 01 січня 2010 року залишкова вартість необоротних активів підприємства складала 1642454 тис.грн., оборотних активів 1454 тис. грн., що значно перевищує розмір пайового фонду підприємства. Станом на 01 січня 2010 року по балансу залишкова вартість необоротних активів підприємства складала 1550 тис. грн.., оборотних активів 1971 тис.грн.

З дослідженого в судовому засіданні районним судом звіту про фінансові результати за 2009 рік, підприємство не мало чистого прибутку, а збиток складав 23 тис.грн. За Звітом про фінансові результати за 2010 рік, підприємство мало чистого прибутку 2 тисячі грн., що підтверджується і Декларацією податку на прибуток ( т.1 а.с.4952).

При цьому суд першої інстанції враховував, що загальні збори підприємства, які є вищим органом управління підприємства, на час розгляду справи не ухвалювали рішення про розподіл прибутку. Крім того, як встановлено судом першої інстанції, на підприємстві відсутні інші внутрішні правові акти, які б врегульовували підстави та порядок розподілу прибутків між пайовиками, а тому суд першої інстанції прийшов до висновку та зобовязав Драбівське КП «Агропромбуд» виділити ОСОБА_10 майновий пай члена колективного підприємства вартістю 990 000 грн. в формі, визначеній загальними зборами підприємства, зокрема натурою за рахунок майна, яке входить до пайового фонду підприємства, та або/грішми чи іншими паперами.

З даним висновком не погоджується колегія суддів виходячи з наступного.

Відповідно до ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Позивачем не оскаржується рішення суду першої інстанції, з чого можна зробити висновок про те, що позивач погоджується з відмовою в задоволенні позовних вимог в частині виділення йому в натурі 9/10 майна придбаного за договором купівлі-продажу майна визначеного в рахунок майнового паю від 17 червня 2005 року; витребуванні з незаконного володіння Драбівського колективного підприємства «Агропромбуд» 9/10 майна придбаного за договором купівлі-продажу майна визначеного в рахунок майнового паю від 17 червня 2005 року; виселенні Драбівського колективного підприємства «Агропромбуд» з обєктів нерухомого майна, що включені до 9/10 майна придбаного за договором купівлі-продажу майна визначеного в рахунок майнового паю від 17 червня 2005 року ; стягненні з Драбівського колективного підприємства «Агропромбуд» 1876500 грн. частини прибутків з використання належного позивачу майна придбаного за договором купівлі-продажу майна визначеного в рахунок майнового паю від 17 червня 2005 року.

Колегія суддів переглядає скарги Драбівського колективного підприємства "Агропромбуд" та ОСОБА_9 на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 29 липня 2014 року в частині зобовязання Драбівського КП «Агропромбуд» виділити ОСОБА_10 майновий пай члена колективного підприємства вартістю 990 000 грн. в формі, визначеній загальними зборами підприємства, зокрема натурою за рахунок майна, яке входить до пайового фонду підприємства, та або/грішми чи цінними паперами.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не

підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

Згідно з ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до ст. 19 Конституції України, статті 1 ЦПК України та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК України вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

Звертаючись з позовом до суду, представник позивача ОСОБА_10 ОСОБА_6, просив суд: виділити позивачу в натурі 9/10 майна придбаного за договором купівлі-продажу майна визначеного в рахунок майнового паю від 17 червня 2005 року; витребувати з незаконного володіння Драбівського колективного підприємства «Агропромбуд» 9/10 майна придбаного за договором купівлі-продажу майна визначеного в рахунок майнового паю від 17 червня 2005 року; виселити Драбівське колективне підприємство «Агропромбуд» з обєктів нерухомого майна, що включені до 9/10 майна придбаного за договором купівлі-продажу майна визначеного в рахунок майнового паю від 17 червня 2005 року ; стягнути з Драбівського колективного підприємства «Агропромбуд» 1876500 грн. частину прибутків з використання належного позивачу майна придбаного за договором купівлі-продажу майна визначеного в рахунок майнового паю від 17 червня 2005 року. (т.1 а.с.1-3).

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, зобовязавши Драбівське КП «Агропромбуд» виділити ОСОБА_10 майновий пай члена колективного підприємства вартістю 990 000 грн. в формі, визначеній загальними зборами підприємства, зокрема натурою за рахунок майна, яке входить до пайового фонду підприємства, та або/грішми чи цінними паперами вийшов за межі позовних вимог та вирішив незаявлену позивачем вимогу.

Крім того, відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає спосіб захисту цивільних прав та інтересів.

Звертаючись з позовом до суду, представник позивача ОСОБА_10 ОСОБА_6 посилався, як на підставу задоволення позовних вимог позивача на ст.ст.16,258,355,356,364 ЦК України.

Колегія суддів приходить до висновку, що позивачем також не вірно обраний спосіб захисту своїх цивільних прав та інтересів.

Так, позивач зазначає, що відповідно до ст.ст.355,356 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

На думку позивача з договору купівлі-продажу вбачається, що позивач з відповідачем володіють майном підприємства на праві спільної часткової власності з відповідними частками 9/10 та 1/10, а тому відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України, співвласники можуть домовитися про порядок володіння і користування майном та відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України позивач має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Дане твердження позивача є помилковим, оскільки згідно договору купівлі-продажу майна, визначеного в рахунок майнового паю від 17 червня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Драбівського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_12, позивач ОСОБА_10 придбав майнові паї Драбівського колективного підприємства «Агропромбуд» на суму 990000 гривень, що становить 90 % від загальної вартості сертифікатів, про що йому було видано майновий сертифікат ( т.1а.с.713). Позивач придбав не конкретне індивідуально визначене майно (речі), а майнові права.

Підтверджує дану обставину виданий за наслідками вчинення вказаного правочину майновий сертифікат про право власності на майновий пай від 23 червня 2005 року, згідно якого позивач набув правовий статус члена колективного підприємства «Агропромбуд» та право на частку в розмірі 90 відсотків пайового фонду вказаного підприємства на суму 990000 грн.( т.1 а.с.14).

Згідно рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.04.2013 року за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_9 про тлумачення умов договору купівлі-продажу майна, визначеного в рахунок майнового паю від 17.06.2005 року, яке набрало законної сили, предметом купівлі-продажу по договору купівлі-продажу майна, визначеного в рахунок майнового паю від 17.06.2005 року є майнові паї членів трудового колективу Драбівського КП «Агропромбуд» (т.1 а.с.111112).

Позивач має лише право на частку пайового фонду майна Драбівського КП «Агропромбуд» і відсутні будь-які дані про виділення в натурі будь-якого майна.

З огляду на викладене, оскільки оскаржуване рішення ухвалено при недовідності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи та з порушення і неправильним застосування норм матеріального права, колегія суддів апеляційні скарги Драбівського колективного підприємства "Агропромбуд" та ОСОБА_9 задовольняє, а рішення суду першої інстанції скасовує і в задоволенні позову ОСОБА_10 до Драбівського КП "Агропромбуд", ОСОБА_9 про виділ частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності та виселення відмовляє.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги Драбівського колективного підприємства "Агропромбуд" та ОСОБА_9 задовльнити.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 29 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_10 до Драбівського КП "Агропромбуд", ОСОБА_9 про виділ частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності та виселення - скасувати та ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_10 до Драбівського КП "Агропромбуд", ОСОБА_9 про виділ частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності та виселення відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :