Справа № 640/4020/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

10 травня 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Шмадченко С.І.,

за участю секретаря Черниш О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання бездіяльності незаконною та скасування арешту,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просить визнати незаконною бездіяльність Київського ВДВС ГТУЮ у Харківській області; скасувати арешт нерухомого майна боржника, ОСОБА_2, накладений постановою старшого державного виконавця Київського ВДВС ГТУЮ у Харківській області Аршава І.Я. від 29.11.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що мати позивача ОСОБА_2 була боржником перед ТОВ «ФК» Рантьє». 08.04.2016 р. ТОВ «ФК» Рантьє» звернувся до суду з позовом до останньої про стягнення боргу за кредитним договором у розмір 29 383,20 грн. 11.04.2016 р. померла його матір ОСОБА_2 Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11.07.2016 р. у справі № 640/5628/16-ц позовні вимоги ТОВ «ФК» Рантьє» задоволені. На підставі вказаного рішення видано виконавчі листи, які предявлено на виконання до Київського ВДВС м. Харкова ГТУЮ. Постановою старшого державного виконавця Київського ВДВС м. Харкова ГТУЮ ОСОБА_3 від 29.11.2016 р. відкрито виконавче провадження № 53004900. Після того, як позивач звернувся до виконавця, у вказаному виконавчому провадженні було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, якою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Однак станом на день звернення з цим позовом арешт з квартири не знятий, що позбавляє його як спадкоємця отримати спадщину, після смерті своєї матері, тому він вимушений звернутись до суду для захисту своїх прав.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримав, просив суд його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити, виходячи з наступного:

Судовим розглядом встановлено, що 08 квітня 2016 р. на адресу суду надійшов позов ТОВ «Факторингова Компанія «Рантьє» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором Р24.205.70677 від 28.10.2013 р. у розмірі 29 383,20 грн. та судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

З копії свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 539802 від 13.04.2016 р. вбачається, що ОСОБА_2 померла 11.04.2016 р. (а/с. 8).

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11.07.2016 р. у справі № 640/5628/16-ц задоволено позовні вимоги ТОВ «Факторингова Компанія «Рантьє» та стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість у сумі 29 383,20 грн., у звязку з чим позивачу видано виконавчий лист.

29.11.2016 р. старшим державним виконавцем Київського ВДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківській області ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53004900, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження (а/с. 9).

Постановою старшого державного виконавця Київського ВДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківській області ОСОБА_3 від 29.12.2016 р. закінчено виконавче провадження, у звязку зі смертю боржника. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішень (а/с. 10).

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" передбачено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст.24 ЦПК, ст. 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 2016 рік) виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті стягувача чи боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 2016 рік) уразі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадові особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 82283318 від 14.03.2017 р. вбачається, що накладений на підставі постанови державного виконавця арешт на квартиру не знятий (а/с. 13).

Частиною 2 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Враховуючи те, що заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 11.07.2016 р. було винесено, коли відповідачка померла, вважаю за необхідне задовольнити позов ОСОБА_1, оскільки накладений арешт унеможливлює перехід до нього прав власності на квартиру № 9 в буд. 14 по Куликівському узвозу в м. Харкові, в порядку спадкування, чим порушує його права.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 169, 212- 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Скасувати арешт з квартири № 9 по Куликівському узвозу, буд. 14 м. Харкова, накладений 29.11.2016 р. постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 32617039 від 29.11.2016 р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: