Справа № 559/2634/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Кічатої О.Ю.,

секретаря Остапчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Тараканівської сільської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

позивачі просять суд визнати за ними право власності на спадкове майно після смерті брата ОСОБА_4, а саме: житловий будинок з прилеглими до нього погосподарськими будівлями, що розташований на АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер їхній брат, - ОСОБА_4, який на час відкриття спадщини був постійним жителем АДРЕСА_1. На день смерті ОСОБА_4 на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1. Після його смерті позивачі вчасно прийняли спадщину, так як згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України ОСОБА_2 вчасно звернулася до нотконтори та до 6-ти місячного терміну подала заяву про прийняття спадщини, яка була зареєстрована Другою Дубенською державною нотаріальною конторою Рівненської області 13 вересня 2008 року за №1029, згідно якої Другою Дубенською державною нотаріальною конторою 13 вересня 2008 року було заведено спадкову справу за № 791 (за 2008 рік). ОСОБА_1, згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що спадщину прийняв, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інші спадкоємці за законом чи за заповітом, які б могли претендувати на частку спадкового майна після смерті ОСОБА_4, у тому числі спадкоємці, які б могли претендувати на спадкове майно згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України, в термін, відведений для прийняття спадщини, не виявили наміру її прийняти та заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини не пред'явили. 16 листопада 2016 року вони як спадкоємці звернулися до Другої Дубенської державної нотаріальної контори щодо оформлення своїх спадкових прав на спадкове майно, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, свідоцтва про право на спадщину їм не видали. У зв»язку із зазначеними обставинами, змушені звернутись до суду.

У судове засідання позивачі не з'явились, згідно поданих заяв справу просять розглянути у їхній відсутності. Позов підтримують (а.с. 25, 26).

Відповідач, належно повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява голови Тараканівської сільської ради, в якій просить справу розглядати без участі представника сільської ради, позов визнає (а.с. 42).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, згідно поданої заяви, просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю (а.с. 61).

Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 (а.с. 4).

У свідоцтвах про народження позивачів батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 5,9).

Після одруження позивачка змінила прізвище на ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про одруження НОМЕР_2 (а.с. 6).

Згідно довідки №988 від 02.09.2016, виданої виконкомом Тараканівської сільської ради, ОСОБА_4 належав житловий будинок АДРЕСА_1 згідно запису в погосподарській книзі №2 с.Тараканів на 2006-2010 року, номер об»єкта 155 (а.с. 12).

ОСОБА_4 на день смерті проживав в АДРЕСА_1 разом з ним постійно проживав та був зареєстрований брат ОСОБА_1, що підтверджується довідкою №989 від 02.09.2016, виданою виконкомом Тараканівської сільської ради (а.с. 13).

Договір купівлі-продажу житлового будинку на ім»я ОСОБА_4 посвідчений 11.04.2007 Другою Дубенською ДНК за реєстровим номером 1-1077 втрачений, про що розміщено оголошення у пресі, а саме: місцевій газеті «Скриня» №2(1117) від 12.01.2017 (а.с. 28).

Згідно матеріалів спадкової справи №791, заведеної після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись в нотаріальну контору із заявами на прийняття спадщини після смерті брата (а.с.33, 39). Сестра померлого ОСОБА_7 відмовилась від прийяття спадщини на користь сестри ОСОБА_2, про що свідчить нотаріально поствідчена заява (а.с.38).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У повідомленні Другої Дубенської державної нотаріальної контори №1100/01-16 від 19.11.2016 зазначено, що свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_4, позивачу не видано, в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а.с. 14).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_4 при житті набув або володів житловим будинком АДРЕСА_1 неправомірно, - в суді не встановлені. Позивачі відносяться до другої черги спадкоємців за законом.Як вбачається зі спадкової справи, їх батьки померли, ОСОБА_4 не був одружений, дітей не мав, а тому спадкоємці першої черги відсутні. В спадщину, згідно ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вступили своєчасно. Відповідач та третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 не заперечують проти того, щоб за позивачами було визнано право власності на вказаний житловий будинок.

Тому, суд приходить до висновку, що необхідно визнати право власності позивачів на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 3, 6, 10, 57, 60, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст.25, 328, 346, 1217-1218, 1220,1223, 1258, 1262, 1268-1269, 1297 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» суд, -

В И Р І Ш И В:

позов задоволити: визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на спадкове майно після смерті брата ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1, в рівних долях по 1/2 частці кожному.

На рішення може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 10 днів через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: