УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2017 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Веселе заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа № 2-372/11 виданий Веселівським районним судом Запорізької області 24.01.2012 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики у розмірі 15 400,00 грн. та понесені судові витрати в сумі 274,00 грн., до органу державної виконавчої служби, з метою подальшого його примусового виконання.

Представник заявника у судове засідання не зявився, але на адресу суду надав заперечення з проханням розглянути справу без його участі, заяву задовольнити.

Боржник ОСОБА_2 про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, але у судове засідання не зявився. Його неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката та про поновлення пропущеного строку.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд встановив наступне.

06.01.2012 р. Веселівським районним судом Запорізької області ухвалено рішення у цивільній справі № 2-372/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу в розмірі 15 400,00 грн. та понесені позивачем судові витрати. Позов задоволено в повному обсязі та стягнуто з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 15 400,00 грн. та 274,00 грн. судових витрат (а.с.4).

Боржник рішення суду у добровільному порядку не виконав, 23.02.2012 р. ОСОБА_1 подав на примусове виконання виконавчий лист № 2-372/11 виданий Веселівським районним судом Запорізької області від 24.01.2012 р. до Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області (а.с. 5).

01.02.2017 р. ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до Веселівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі орган державної виконавчої служби) про надання йому інформації про стан виконавчого провадження.

Листом від 02.03.2017 р. за вих. № К-174/16.14.17/09.34 ОСОБА_1 повідомлено, що постановою головного державного виконавця ВДВС Веселівського РУЮ ОСОБА_4 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20.12.2013 р. у звязку із тим, що ним не здійснено авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій (а.с. 7).

Звернувшись до органу державної виконавчої служби з метою отримання додаткових пояснень, ОСОБА_1 було повідомлено, що головний державний виконавець Новіцька М.Ф. у відділі не працює з осені 2016 року, про хід виконання рішення суду іншим державним виконавцям нічого не відомо. На пояснення ОСОБА_1, що він не міг своєчасно повторно предявити виконавчого документу до виконання та те, що внаслідок відсутності понад року на території Веселівського району, не отримував жодних пропозиції на авансування витрат та інших процесуальних документів виконавчого провадження, зокрема постанови про повернення виконавчого документа, заявнику розяснено, що питання в частині поновлення строку на предявлення виконавчого документа до виконання може бути вирішено лише у судовому порядку та при наявності такого рішення суду, органом державної виконавчої служби буде прийнято на примусове виконання виконавчий лист № 2-372/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в розмірі 15 400,00 грн.

Статті 124 Конституції України та ст.14 ЦПК України гарантують обовязковість виконання судових рішень, що набрали законної сили, для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606 від 21.04.1999 р. встановлений річний строк предявлення до виконання рішення суду.

Статтею 24 вказаного закону надано право стягувачу, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Cферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

З огляду на викладене вбачається, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

На думку суду, зазначені обставини свідчать про поважність пропущеного строку.

Таким чином, враховуючи, що строк для предявлення виконавчого документа до виконання пропущений з поважних причин, суд вважає за можливе заяву ОСОБА_1 задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.197, 371, 208-210 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для предявлення виконавчого листа № 2-372/11 виданого Веселівським районним судом Запорізької області 24.01.2012 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики у розмірі 15 400,00 грн. та понесені судові витрати в сумі 274,00 грн., до органу державної виконавчої служби, з метою подальшого його примусового виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької протягом п'яти днів з дня її проголошення через Веселівський районний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5