Провадження № 2/522/3542/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2017 року Приморськийрайонний суд м. Одеси
у складі: головуючогосудді ОСОБА_1
при секретарі Іскрич В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування, -
Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1. При цьому посилалався на те, що відповідач зареєстрований у вищевказаній квартирі, проте там не проживає, не бере участь у оплаті комунальних платежів, також відповідач жодним чином не приймає участь у оплаті комунальних платежів і не приймає участь у підтриманні належного стану зазначеної квартири.
Представник позивача у судовому засіданні, позовні вимоги підтримував, просив задовольнити, проти заочного розглядусправи не заперечував.
Відповідач у судовезасідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином повідомлявся про час та місцерозглядусправи.
Третя особа у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи.
Суд вважає за можливе, у відповідності до ст.224 ЦПК України, та зі згоди позивача провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Позивач є власником вказаної квартири, що підтверджується договором дарування від 17.06.2014 року.
Судом встановлено, що у квартирі № 17 будинку № 1 по провулку, ОСОБА_5 в м. Одесі зареєстрований відповідач ОСОБА_3, що підтверджується довідкою №706 форми №1 від 24.04.2017 року (випискою з домової книги про склад сімї та реєстрацію), копія якої наявна в матеріалах справи.
З жовтня 2015 року відповідач ОСОБА_3 у квартирі №17 у будинку № 1 не проживає,про що 30 березня 2017 року, складений акт о не проживанні і відсутності особистих речей, завірений представником Комунального підприємства «Житлово комунальний сервіс» Фонтанський», та за підписом мешканців будинку №1 по провулку Олександра Матросова, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
Також, не проживання ОСОБА_3, у вище зазначеній квартирі підтверджується листом головного лікаря КУ «Міська поліклініка №6» Виконавчого комітету ОМР Департамент охорони здоровя про те, що відповідач за період з січня 2015 року за медичною допомогою до КУ «Міська поліклініка №6» не звертався.
Також в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1., та ОСОБА_9 (Данила) Сергійовича ІНФОРМАЦІЯ_2, які дали пояснення про те, що ОСОБА_3, за адресою: квартира АДРЕСА_2, з жовтня 2015 року не проживає.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема можуть бути припинення дії, яка порушує право, примусове виконання обов'язку, або іншим способом.
Згідно до ч.2 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР до членів сім'їнаймача (власника) належать дружина наймача (власника) їх діти та батьки. Членами сім'ї наймача (власника) можуть бути визнані інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство.
На підставі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст. 71 ЖК України, збереження за відповідачем спірного жилого приміщення судом не встановлено.
Згідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, щовтратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Стаття 41 Конституції України гарантує право володіння та користування своєю власністю, а також вказує що право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно до п.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.
Стаття 391 ЦК Українинадаєвласнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою 17 будинку №1 по провулку Олександра Матросова в м. Одесі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88, ч.3 ст.209, ст.ст. 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Усунути перешкоди шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_3.
Рішення суду може бути переглянуте за заявою відповідача, який не приймав участі при розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, яки брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. Ю. Бойчук