УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гончарука В.П.,

за участю секретаря Краснової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Елаксен», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Армапром», ОСОБА_1, ОСОБА_2, про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № Д-2326/12 від 31 серпня 2012 року, -

в с т а н о в и в:

ТОВ «Елаксен» звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва, як компетентного суду, із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 31 серпня 2012 року по справі № Д-2326/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Армапром», ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи заяву тим, що 31 серпня 2012 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків ухвалено рішення, яким задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Армапром», ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором, однак заявник вважає, що третейським судом розглянуто справу щодо прав і обов'язків особи, яка не брала участь у справі, а саме щодо ТОВ «Елаксен», яке виступає майновим поручителем боржника ТОВ «Армапром» згідно іпотечного договору № К-2003408/S-1 від 29.04.2011 року, за яким в іпотеку передано нерухоме майно, належне ТОВ «Елаксен», а саме: нежитлові приміщення загальною площею 808,5 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Оскаржуваним рішенням третейського суду встановлено наявність та розмір заборгованості боржника за кредитним договором № К-2003408 від 29.04.2011 року, за яку заявник ТОВ «Елаксен» зобов'язане відповідати своїм майном, тобто вирішено питання про обсяг відповідальності заявника як майнового поручителя, при тому, що сам поручитель участі у розгляді справи не брав, що є підставою його звернення з даною заявою в судовому порядку.

Представник заявника ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, однак надала до суду заяву, відповідно до якої заяву про скасування рішення третейського суду підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Білоус Т.А. в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду заяви повідомлена належним чином, однак надала до суду заяву, відповідно до якої у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду просить відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях від 01.02.2017 року та поясненнях від 08.02.2017 року, долучених до матеріалів справи. (а.с. 39, 55-56)

Заінтересовані особи ОСОБА_1, ОСОБА_2, уповноважений представник заінтересованої особи ТОВ «Армапром» в судове засідання не з'явились, про день, час та місце судового розгляду заяви повідомлялись належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків за № Д-2326/12, оцінивши наявні у справі докази та наведені заявником доводи щодо підстав для скасування рішення третейського суду, суд приходить до наступного.

Одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин є звернення до третейського суду.

Третейський суд це недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та (або) юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом, зокрема статтею 6 Закону України «Про третейські суди».

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції щодо визнанням поняття права на суд, встановлений законом, не обов'язково має розумітися як суд класичного виду, інтегрований у стандартну судову систему держави (рішення у справі «Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства» від 28.06.84 р., рішення справі «Літгоу та інші проти Сполученого Королівства» від 08.07.86 р., рішення у справі "Регент проти України" від 03.04.2008 р.).

Отже, третейський суд відповідає поняттю «суду» в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, а тому здійснюючи свою діяльність повинен дотримуватися в т. ч. встановлених такою нормою гарантій.

Судом встановлено, що 29.04.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Армапром» укладено Кредитний договір № К-2003408, за умовами якого кредитор зобов'язався надавати позичальнику грошові кошти у сумі 8 900 000,00 грн. у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання,зі сплатою 13% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості за Кредитом 28.04.2016 року включно.

В забезпечення зобов'язань ТОВ «Армапром» за кредитним договором № К-2003408 від 29.04.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір поруки № П-2003408/1, а також між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 укладено Договір поруки № П-2003408/2.

Крім того, 29.04.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю укладено Іпотечний договір № К-2003408/S-1, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полєжаєвою Н.П., зареєстрований в реєстрі за № 1800.

Згідно п. 2.1, 2.1.1 Іпотечного договору іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов'язання ТОВ «Армапром» перед ПАТ «Дельта Банк» , що випливає з Кредитного договору № К-2003408 від 29.04.2011 року, передав а іпотеко держатель прийняв в іпотеку нежитлові приміщення (знаходяться на стадії реконструкції), розташовані за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 808,5 кв.м.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

31 серпня 2012 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків (третейський суддя Кисельова М.Є.) ухвалено рішення, яким задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Армапром», ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором № К-2003408 від 29.04.2011 року.

Відповідно до положень ст.51 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, в разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Наведеному положенню Закону відповідає також Правова позиція, висловлена Верховним Судом України в постанові від 22 лютого 2017 року у справі № 6-2725цс16, відповідно до якої сторона, в якої за рішенням суду виникне право заявити вимогу до третьої особи або до якої у такому випадку може заявити вимогу сама третя особа, зобов'язана повідомити суд про цю третю особу (частина перша статті 36 ЦПК України).

Підстави для скасування рішення третейського суду визначені у статті ст.389-5 Цивільного процесуального кодексу України, якою передбачено, що рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано, зокрема, у разі якщо третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у розгляді справи. (п. 5 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України).

В той же час, місцевий загальний суд, як компетентний суд, не перевіряє рішення третейського суду на відповідність нормам матеріального або процесуального права, а лише на дотримання процедурних вимог, які встановлені Законом України «Про третейські суди», при цьому рішення третейського суду може бути скасовано лише з підстав, визначених у ст.389-5 Цивільного процесуального кодексу України.

Виходячи з аналізу наведених норм чинного законодавства, державний суд виконує функцію контролю за законністю рішення третейського суду, не будучи наділеним правом контролю за його діяльністю, правом скасування або зміни рішення по суті.

Недотримання норм законодавства або недостатня обґрунтованість рішення третейського суду не є підставою для скасування державним судом такого рішення третейського суду.

Згідно з Конституцією України Україна є демократичною, соціальною, правовою державою; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (ст. ст. 1, 3 Конституції України).

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України одночасно визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5 ст. 55 Конституції України). І це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч. 2 ст. 22, ст. 64 Конституції України).

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Виходячи з принципу верховенства права, положень ст. ст. 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, та положень ст. ст. 3, 15 ЦК України, ст. ст. 1, 3, 4 ЦПК України щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу слід дійти висновку про пріоритетність права особи на судовий захист цивільних прав і інтересів, у тому числі шляхом оскарження дій і рішень.

Відповідно до положень частини другої та третьої ст. 389-1 Цивільного процесуального кодексу України, заява про скасування рішення третейського суду подається до суду за місцем розгляду справи третейським судом сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особам, які брали у участь у справі, у разі, якщо третейський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізнались або повинні були дізнатись про прийняття рішення третейським судом.

Заява, подана після закінчення строку, встановленого частиною другої цієї статті, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

При вирішенні питання про дотримання заявником строків для звернення до компетентного суду із заявою про скасування рішення третейського суду, передбачених ст. 389-1 Цивільного процесуального кодексу України, суд враховує, що заявника ТОВ «Елаксен», який є майновим поручителем боржника, не залучено до участі у розгляді справи, в матеріалах справи третейського суду відсутні докази про направлення ТОВ «Елаксен» рішення третейського суду, в той час як заявником надано Акт приймання-передачі від 07.12.2016 року, за яким представником ТОВ «Армапром» передано представнику ТОВ «Елаксен» засвідчену копію ріщення третейського суду, тому з урахуванням положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст. 55 Конституції України, є підстави вважати, що заявником дотримано строки звернення до суду із заявою про скасування рішення третейського суду, яка подана до Дніпровського районного суду міста Києва 16 грудня 2016 року, що підтверджується датою реєстрацією заяви в канцелярії суду.

Також, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», де зазначено, що сторони повинні мати можливість скористатися правом на вчинення позову з того моменту, коли вони ознайомилися із рішенням, що покладають на них обов'язки або можуть порушувати їхні законні права чи інтереси. Як засіб спілкування між органами та сторонами, вручення рішення створює можливість для сторін знайомитись з рішенням та підставами для нього, таким чином надаючи їм змогу оскаржити його, якщо вони вважатимуть це за доцільне.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Елаксен», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Армапром», ОСОБА_1, ОСОБА_2, про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № Д-2326/12 від 31 серпня 2012 року є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись п. 14 ч. 1 ст. 6, ст.51 Закону України «Про третейські суди», ч.1 ст.360-7, ст.ст. 389-4, 389-5, 389-6 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Елаксен», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Армапром», ОСОБА_1, ОСОБА_2, про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № Д-2326/12 від 31 серпня 2012 року - задовольнити.

Скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 31 серпня 2012 року, яке ухвалено у справі № 7Д-2326/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Армапром», ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя