02 червня 2017 року м. Словянськ Єд. унік. № 243/4659/17
Провадження № 2/243/2742/2017
Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Мінаєв І.М.
при секретарі судового засідання Кабановій О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
22.05.2017 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона є власником будинку № 104 по пров. Маяковського в м. Словянську Донецької області на підставі договору дарування від 24 лютого 2017 року.
Станом на теперішній час у житловому будинку зареєстрован колишній вітчим позивача ОСОБА_2, який віїхав з будинку в січні 2015 року та добровільно з реєстрації не знімається.
Позивач просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком з господарськими та побутовими будівлями та спорудами № 104 по пров. Маяковському м. Словянська Донецької області
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини.
Відповідно до договору дарування житлового будинку від 24 лютого 2017 року, позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 104 по пров. Маяковського в м. Словянську Донецької області.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивач є власником 1/1 частки житловго будинку № 104 по пров. Маяковського в м. Словянську Донецької області .
З довідки про склад родини видно, що в будинку № 104 по пров. Маяковського в м. Словянську Донецької області зареєстрован також відповідач ОСОБА_2
У відповідності до акту від 25.04.2016 року, складеного керівником комітету мікрорайону залізничний № 2 у присутності сусідів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 видно, що відповідач ОСОБА_2 не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01.01.2015 року по теперішній час.
Частинами першою та другою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
За згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї, на вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушенні і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.
Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира (статті 379, 382 ЦК України).
Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.
Враховуючи, що відповідач понад встановленні строки не проживає в житловому будинку № 104 по пров. Маяковського в м. Словянську Донецької області , суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому відповідач ОСОБА_2 має бути визнаним таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 391, 405 ЦК України; ст. 150 ЖК України; ст. ст. 10, 11, 57, 88, 208, 209, 213-215 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком з господарськими та побутовими будівлями та спорудами № 104 по пров. Маяковському м. Словянська Донецької області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_2 судовий збір в сумі 640,00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.)
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення складене та підписане у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.
Суддя
Словянського міськрайонного суду ОСОБА_5