АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2688/17 Головуючий 1 інст. Салайчук С.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді : Пономаренко Ю.А.,

суддів колегії : ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря: Єрьоменко О.В.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» про зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом та просила зобов'язати ПАТ «Харківміськгаз» здійснити перерахунок наданих послуг за період з 13.02.2016 року по 11.08.2016 року без урахування визначеного нібито не облікованих обємів природного газу, разрахунок вартості яких був здійснений на підставі акту про порушення № 839 від 12.08.2016 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог послалась на те, що 16.04.2009 року нею було укладено типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання з ВАТ «Харківміськгаз» та відкрито особисті рахунки. 12 серпня 2016 року було складено акт №839. На підставі цього акту було зроблено розрахунок, відповідно до якого за період з 13.02.2016 року по 11.08.2016 року визначено обсяг газу за нормою споживання за вказаний період 1791,32 м3 на загальну суму 13345,49 грн. На момент складання акту про порушення - 12.08.2016 року показання лічильника становили 48790 м3. На 01.02.2016 року показання лічильника становили 48286 м3, тобто за період з 01.02.2016 року по 12.08.2016 року спожито 494 м3 газу. Крім того, в розрахунку не було враховано, що за вказаний період було сплачено фактично за 594 м3 природного газу, а саме: 2573,60 грн. Отже, обсяг газу за нормою споживання 1791,32 м3 нарахований за півроку 2016 року, на думку позивача, є значно завищеним. Крім того, міжповірочний інтервал лічильника складає 5 років. Однак, оскільки оператором ГСМ жодного разу з моменту установки лічильника газу в 1998 році не проводилась планова його повірка, позивач вважає дії оператора ГСМ по здійсненню нарахувань заборгованості, за відсутності такої заборгованості безпідставними, та такими що не відповідають вимогам діючого законодавства. У звязку з викладеним вимушена була звернутися до суду з вказаним позовом.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2017 року позов ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним рішенням суду 1 інстанції, ОСОБА_3 звернулася з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення є незаконним, необґрунтованим та постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. В своїй апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухваленні рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія апеляційну скаргу находить такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_3 щодо оскарження дій ПАТ «Харківміськгаз» про нарахування плати за надані послугита зобовязання відповідача здійснити перерахунок наданих послуг, суд виходив із того, що такий спосіб захисту як спонукання до вчинення дій не передбачено вимогами ст. ст. 3, 16 ЦПК України.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх законними та обґрунтованими, постановленим у відповідності до вимог діючого законодавства.

Матеріали справи містять данні про те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.07.2006 року ОСОБА_3 на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними побудовами, який знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Сніжківська,16.

16.04.2009 року між ПАТ «Харківміськгаз» та ОСОБА_3 було укладено типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання.

З акту про виявлення порушення № 839 від 12.08.2016 року вбачається, що при перевірці лічильника в будинку за адресою: м.Харків, вул.Сніжківська, 16, слюсарем було виявлено порушення в його роботі, а саме зупинка лічильного механізму БСГ.

На підставі вищевказаного акту про порушення, 21.10.2016 року було складено розрахунок вартості природного газу, з якого вбачається що за період з 13.02.2016 року по 11.08.2016 року визначено обсяг газу за нормою споживання за вказаний період 1791,32 м3 на загальну суму 13345,49 грн..

12.08.2016 року лічильник за вищевказаною адресою був демонтований, що підтверджується актом № 839 про демонтаж лічильника для проведення експертизи.

Таким чином, ОСОБА_3 звертаючись до суду ставить питання про перерахунок суми за спожитий газ, яку їй було нараховано постачальником після виявлення порушення (ПАТ «Харківміськгаз»), вважаючи її завищеною.

Разом з тим, згідно ст.3 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Отже, обєктом захисту є порушене невизнане або порушене право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені ст. 16 ЦК України.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі ж порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Між тим, позовні вимоги ОСОБА_3 щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок наданих послуг, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані вимоги можуть бути враховані судом у разі пред'явлення відповідачем до неї позову про стягнення заборгованості, проте ПАТ «Харківміськгаз» такого позову не висував.

Отже, позивачем неправильно визначено спосіб захисту прав, при відсутності належних даних про порушення її прав з боку ПАТ «Харківміськгаз».

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції, виконавши вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, ухвалив рішення таке, що відповідає вимогам ст. ст. 213, 124 ЦПК України.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

При такому положенні судова колегія вважає, що суд повно та всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку і постановив законне та обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального закону.

Доводи, які викладено в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують. В звязку з чим судова колегія не вбачає правових підстав для скасування рішення суду і задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - Ю.А. Пономаренко

Судді П.В. Кісь

ОСОБА_1