У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

№ 336/2191/17

4-с/336/59/2017

7 червня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Зарютіна П.В., при секретарі Чернишовій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Концерну «Міські теплові мережі» на бездіяльність та рішення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, заінтересована особа: ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла скарга Концерну «Міські теплові мережі» на бездіяльність та рішення державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області.

У скарзі заявник зазначає, що Концерном на адресу Шевченківського ВДВС направлено заяву про примусове виконання виконавчого документа, виданого судом.

В заяві про примусове виконання рішення стягувач просив здійснити відповідні дії, в тому числі, накласти арешт на майно боржника, звернутися до суду із поданням про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Згодом стягувачем було отримано виконавчий документ та постанову від 22.12.2014 року про повернення виконавчого документу стягувачеві згідно п.5 ч.1 ст. 47 Закону у звязку з тим, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів боржник не розшуканий, встановити його місце мешкання виявилося неможливим.

З прийнятим рішенням державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачеві з підстав вказаних у постанові, Концерн «МТМ» не згодний і вважає постанову протиправною, оскільки вона містить відомості, які не відповідають реальним обставинам.

За скаргою Концерн «МТМ» просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця, що полягає у ненаправленні стягувачу постанови від 22.12.2014 року про повернення виконавчого документу у триденний строк з моменту її винесення, у відсутності перевірки перевірки права власності на нерухоме/рухоме майно боржника, у невинесенні постанови про арешт майна, у ненаправленні запитів до ДПІ та ПФУ про отримання доходу боржником та наявність у боржника розрахункових рахунків, відкритих у банківських рахунках, у ненаправленні до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, визнавши оскаржувану постанову також неправомірною.

У судовому засіданні представник скаржника наполіг на скарзі за вищевказаними підставами, а державний виконавець на скаргу заперечив, вказуючи на обґрунтованість та законність вчинених дій та прийнятого рішення, що оскаржується. Крім того, державний виконавець зазначив на пропуск стягувачем строку для оскарження винесеної постанови.

Вивчивши скаргу, матеріали, що до неї додані, та докази по справі, суд приходить до переконання, що скаргу необхідно залишити без розгляду з наступних підстав.

Судом встановлено, що у провадженні державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2 знаходилося виконавче провадження ВП № 45119388 з примусового виконання судового наказу № 336/4677/14-ц, виданого 23.09.2014 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення із заінтересованої особи на користь Концерну «Міські теплові мережі» боргу.

22.12.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Зазначена постанова мотивована тим, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів боржник не розшуканий, встановити його місце мешкання виявилося неможливим.

За положеннями ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду:

у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод;

у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, оскаржувану постанову стягувач отримав ще 05.03.2015 року, отже, саме цього дня він повинен був дізнатися про порушення його прав у звязку із поверненням виконавчого документу, зважаючи на встановлене законом право сторони виконавчого провадження знайомитися із матеріалами виконавчого провадження.

Натомість, своїми правами стягувач знехтував, він без будь-яких поважних на те причин пропустив строк на зверненням до суду зі скаргою у цій справі, через що суд має залишити таку без розгляду, оскільки ст. 72 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом , а документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку. Та навіть такого клопотання стороною стягувача не заявлялося.

Керуючись ст. ст. 6, 11, 19, 20, 25, 27, 31, 32, 40, 47, 52, 82 Закону України Про виконавче провадження, ст. ст. 3, 4, 383-387, 293, 294 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду скаргу Концерну «Міські теплові мережі» на бездіяльність та рішення державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, заінтересована особа: ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя П.В. Зарютін