Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

за участю:

представника відповідача Подільської районної в місті Києві державної адміністрації - Мороза Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, Начальника відділу з питань майна комунальної власності Подільської районної в місті Києві державної адміністрації Гоглюватого Юрія Ігоровича про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Подільського районного суду від 20.11.2015 року по справі № 758/12483/15-ц за нею визнано право користування квартирою АДРЕСА_1.

Зазначає, що 02.09.2016 року вона звернулась в установленому порядку до Центру надання адміністративних послуг із заявою на приватизацію квартири АДРЕСА_1, до якої нею було додано всі необхідні документи.

Посилається на те, що 04.10.2016 року Листом № Г-265 начальник відділу з питань майна комунальної власності Гоглюватий Ю.І. відмовив у задоволенні її заяви на приватизацію квартири, посилаючись при цьому на те, що Прокуратурою Подільського району буде проводитись перевірка законності видачі наказу про надання їй дозволу на користування квартирою.

Звертає увагу суду на те, що жодним нормативно-правовим актом не передбачається такої підстави для відмови у приватизації як «проведення прокуратурою перевірки», а тому вважає дії начальника відділу з питань майна комунальної власності Подільської районної в місті Києві державної адміністрації із надання їй відповіді про відмову в задоволенні її заяви на приватизацію такими, що вчинені ним із перевищенням повноважень та є порушенням її права на приватизацію.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» звертається з даним позовом до суду і просить визнати протиправними дії начальника відділу з питань майна комунальної власності Подільської районної в місті Києві державної адміністрації Гоглюватого Юрія Ігоровича щодо відмови їй у передачі в приватну власність квартири АДРЕСА_1 та зобов'язати Подільську районну в місті Києві державну адміністрацію передати їй в приватну власність квартиру АДРЕСА_1 на підставі її заяви поданої 02.09.2016 року до центру (відділу) надання адміністративних послуг Подільської районної в місті Києві державної адміністрації.

Позивачка в судове засідання не з'явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, до суду надала заяву згідно якої просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності позивачки, відповідно до вимог ст.ст. 158, 169 ЦПК України.

Представник відповідача - Подільської районної в місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні заявлені позивачкою до них позовні вимоги не визнає мотивуючи тим, що рішення Подільського районного суду м. Києва від 20.11.2015 року по справі № 758/12483/15-ц, яким за позивачкою визнавалось право користування спірною квартирою, було скасоване рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25.01.2017 року, а тому на даний час відсутні підстави для зобов'язання Подільської районної в місті Києві державної адміністрації передати позивачці в приватну власність квартиру АДРЕСА_1 на підставі її заяви поданої 02.09.2016 року до центру (відділу) надання адміністративних послуг Подільської районної в місті Києві державної адміністрації. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Відповідач - начальник відділу з питань майна комунальної власності Подільської районної в місті Києві державної адміністрації Гоглюватий Ю.І. в судовому засіданні також заперечує проти позовних вимог позивачки вказуючи на те, що отримавши документи на приватизацію спірної квартири від центру надання адміністративних послуг Подільської районної у м. Києві державної адміністрації у нього виник сумнів щодо законності рішення Подільського районного суду м. Києва від 20.11.2015 року по справі № 758/12483/15-ц, оскільки в пакеті документів на приватизацію був відсутній ордер на жиле приміщення, за отриманою ним інформацією від квартирного відділу Подільської районної в місті Києві державної адміністрації позивачці не видавався ордер на спірну квартиру, також серед документів була відсутня довідка про використання житлових чеків.

Зазначає, що виходячи з вищевикладеного Подільською районною в місті Києві державною адміністрацією було направлено лист до Прокуратури Подільського району м. Києва щодо перевірки законності приватизаційних документів, про що повідомлено позивачку.

Враховуючи зазначене не вважає свої дії по відношенню до ОСОБА_3 протиправними та такими, які б перевищували службові обов'язки або суперечили нормам діючого законодавства України, а тому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника відповідача - Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, відповідача - начальника відділу з питань майна комунальної власності Подільської районної в місті Києві державної адміністрації Гоглюватого Ю.І., дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Подільського районного суду м. Києва від 20.11.2015 року по цивільній справі № 758/12483/15-ц за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 було визнано право користування квартирою АДРЕСА_1 (а.с. 46-48).

02.09.2016 року ОСОБА_3 до Відділу (Центру) надання адміністративних послуг було подано пакет документів для приватизації квартири АДРЕСА_1, який складався з наступних документів: Оформлена заява на приватизацію спірної квартири (а.с. 37); копія паспорта (а.с. 44-45); копія ідентифікаційного коду (а.с.39); технічний паспорт на спірну квартиру (а.с. 49-52); довідка про склад сім'ї та займані приміщення (а.с. 38); довідка з обслуговуючої організації про відсутність ордеру (а.с. 40); копія рішення Подільського районного суду м. Києва від 20.11.2015 року по справі № 758/12483/15-ц з відміткою про те, що рішення набрало законної сили (а.с. 46-48); довідку від ПАТ «Ощадбанк» про те, що позивач не приймала участі в приватизації (а.с.42).

Факт подачі позивачкою вищезазначених документів об'єктивно підтверджується Актом прийому-передачі від 02.09.2016 року (а.с. 53).

Як вбачається з Листа від 04.10.2016 року № П-265 за підписом начальника відділу з питань майна комунальної власності Подільської районної в місті Києві державної адміністрації Гоглюватого Ю., позивачці ОСОБА_3 було відмовлено у приватизації спірної квартири у зв'язку з тим, що прокуратурою Подільського району м. Києва буде проводитись перевірка законності надання їй дозволу на фактичне проживання у спірній квартирі на підставі наказу генерального директора КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» від 14.05.2014 року (а.с. 34).

Судом встановлено, що правовідносини у сфері приватизації жилих приміщень державного житлового фонду врегульовані Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за № 109/17404, «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян».

Так відповідно до статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (надалі - Закон), приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону, до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Частиною 1 статті 8 Закону встановлено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

З пояснень відповідачів вбачається, що в Подільському районі м. Києва здійснення приватизації приміщень державного житлового фонду покладено саме на відділ з питань майна комунальної власності Подільської районної в м. Києві державної адміністрації.

Частиною 3 статті 8 Закону передбачено, що передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Відповідно до ч. 10 статті 8 Закону, органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Зі змісту норм Закону можна зробити висновок, що в частині приватизації квартир, даний Закон встановлює лише такі обмеження (ч. 2 ст. 2) - не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Вичерпний перелік документів, які мають подаватись для приватизації жилих приміщень визначено в п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, серед яких: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 7 своїх Узагальнень судової практики розгляду справ про приватизацію державного житлового фонду та гуртожитків від 12.01.2017 року № 9-48/0/4-17 звернув увагу судів на те, що у аспекті вимог ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Перелік підстав для відмови у приватизації чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. До них відноситься відсутність у особи права на приватизацію (ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»), заборона приватизувати конкретне приміщення (ч. 4 ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Отже, слід виходити з того, чи виникає взагалі у громадянина право на приватизацію, чи підлягає такий об'єкт приватизації та чи дотримано громадянином всіх процедур для проведення приватизації.

Також Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказує на те, що органами, які уповноважені здійснювати приватизацію, досить часто порушуються права громадян на приватизацію, оскільки причини відмови у її здійсненні не завжди відповідають вимогам законодавства.

Водночас органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Саме тому у справах щодо приватизації квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з'ясуванню підлягають: обставини щодо того, чи є ці приміщення об'єктами приватизації відповідно до вимог згаданих законів; склад осіб, які постійно, як члени сім'ї наймача проживають у спірних приміщеннях або за якими зберігається право на проживання; термін та законність підстав їх реєстрації та фактичного проживання у квартирах/гуртожитках; наявність у них власного житла та чи є вони громадянами України і чи не використано ними право на приватизацію державного житлового фонду раніше в повному обсязі.

Також у вказаному узагальненні судової практики звертається увага на те, що найголовнішою умовою є те, що вселення у житлове приміщення і користування ним відбулося на законних підставах. Отримання ордера є формалізованим підтвердженням наявності відповідного рішення.

Із вказаних нормативно-правових актів та Узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в даних правовідносинах вбачається те, що за наявності повного пакету документів на приватизацію окрім ордеру, замість якого наявний інший документ, що підтверджує законність проживання особи у відповідному житлі, орган приватизації не в праві відмовити у приватизації, а така підстава для відмови в приватизації як перевірка документів органами прокуратури законодавством взагалі не передбачена.

Судом же встановлено, що позивачкою при зверненні до органу приватизації було подано повний пакет документів, визначених п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, які необхідні для приватизації квартири АДРЕСА_1, а тому виходячи з вищевикладеного у відповідача - начальника відділу з питань майна комунальної власності Подільської районної в місті Києві державної адміністрації Гоглюватого Ю.І. були відсутні підстави для відмови у приватизації вказаної квартири.

Суд відхиляє посилання начальника відділу з питань майна комунальної власності Подільської районної в місті Києві державної адміністрації Гоглюватого Ю.І. про те, що серед документів на приватизацію, які подавались позивачкою був відсутній ордер на жиле приміщення, оскільки останньою було надано завірену копію рішення Подільського районного суду м. Києва від 20.11.2015 року по справі № 758/12483/15-ц, яким за позивачкою було визнано право користування спірною квартирою та яке на момент вчинення оскаржуваних дій мало законну силу.

Також суд вважає безпідставними посилання начальника відділу з питань майна комунальної власності Подільської районної в місті Києві державної адміністрації Гоглюватого Ю.І. про те, що позивачкою не було надано довідку про невикористання житлових чеків, оскільки як вже зазначалось вище, судом достовірно встановлено, що в матеріалах приватизаційної справи, які до речі були надані самим Гоглюватим Ю.І., наявна відповідна довідка встановленого зразка від ПАТ «Ощадбанк» (а.с. 42).

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З врахуванням вищевикладеного, а також встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що дії начальника відділу з питань майна комунальної власності Подільської районної в місті Києві державної адміністрації Гоглюватого Ю.І., які виразилися у відмові позивачці в приватизації квартири АДРЕСА_1, не можуть вважатися такими, що вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позов позивачки в частині позовних вимог про визнання таких дій протиправними, підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог позивачки до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про зобов'язання передати їй в приватну власність квартиру АДРЕСА_1 на підставі її заяви поданої 02.09.2016 року до центру (відділу) надання адміністративних послуг Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, то в їх задоволенні необхідно відмовити виходячи з наступного.

Так судом встановлено та не заперечується сторонами, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25.01.2017 року було скасовано рішення Подільського районного суду м. Києва від 20.11.2015 року по справі № 758/12483/15-ц, яким за позивачкою визнавалось право користування спірною квартирою і таким чином, станом на день розгляду справи, у позивачки відсутнє рішення суду, яким би за нею було визнано право користування спірною квартирою, а тому в свою чергу відсутні на даний час підстави для здійснення приватизації квартири АДРЕСА_1 та передачі її у власність позивачки.

За приписами статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінивши, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги позивачки знайшли своє часткове доведення в судовому засіданні, в частині і з підстав зазначених вище, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Крім того, оскільки суд прийшов до висновку про часткову доведеність позовних вимог позивачки та необхідності часткового задоволення її позову, в силу ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача - начальника відділу з питань майна комунальної власності Подільської районної в місті Києві державної адміністрації Гоглюватого Ю.І. на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в розмірі 551, 21 грн.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 19, 47, 124 Конституції України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-209, 213-214, 218, 221, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Начальника відділу з питань майна комунальної власності Подільської районної в місті Києві державної адміністрації Гоглюватого Юрія Ігоровича щодо відмови ОСОБА_3 у передачі в приватну власність квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з Гоглюватого Юрія Ігоровича на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 551, 21 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Декаленко