ухвала

іменем україни

31 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Демяносова М.В., Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В., Леванчука А.О., Ступак О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про зменшення розміру аліментів, за касаційною скаргою представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 на рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 25 травня 2016 року,

встановила:

У січні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи який вказав, що рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 22 грудня 2014 року стягнуто аліменти на утримання непрацездатної матері ОСОБА_7 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Крім того, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 квітня 2013 року з нього на користь ОСОБА_8 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини. Позивач зазначає, що перебування його на сьогоднішній день в зоні проведення антитерористичної операції та наявність сім'ї значно ускладнили його матеріальне становище.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив зменшити розмір аліментів, сплачуваних на підставі рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 15 квітня 2013 року на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 1/6 частини усіх видів його заробітку щомісячно та розмір аліментів, сплачуваних на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 квітня 2014 року на утримання непрацездатної матері ОСОБА_7, до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2016 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про зменшення розміру аліментів задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_6 на утримання непрацездатної матері ОСОБА_7, за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2014 року до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до смерті ОСОБА_7, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 25 травня 2016 року рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2016 року в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про зменшення розміру аліментів скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 на утримання доньки ОСОБА_10 до 1/5 частки заробітку (доходу).

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_8 - ОСОБА_9 просить скасувати судове рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову до ОСОБА_8, суд першої інстанції виходив з того, що для зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини відсутні підстави.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд виходив з доведеності факту зміни матеріального і сімейного становища платника аліментів та наявності підстав, передбачених ст. 192 СК України для зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини до 1/5 частки заробітку.

Проте з таким висновком суду апеляційної інстанції у повній мірі погодитися не можна.

Як установлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 квітня 2013 року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 на утримання їхньої малолітньої доньки ОСОБА_10 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу).

22 грудня 2014 року рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва з ОСОБА_6 на утримання непрацездатної матері ОСОБА_7 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу).

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 липня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про зменшення розміру аліментів на утримання їхньої малолітньої доньки ОСОБА_10 відмовлено.

ОСОБА_6 працює докером-механізатором у ТОВ «Стивідорна компанія Нікмет-Термінал», а його заробітна плата (за період листопад 2015 року - квітень 2016 року становить 98 427 грн 55 коп.) значно перевищує середній рівень по Україні. На цьому ж підприємстві працює і ОСОБА_8, яка отримує достатній дохід для пропорційного з позивачем утримання їхньої спільної дитини.

Після повернення із зони антитерористичної операції на сході України його фізичний стан погіршився, що викликає необхідність в додаткових коштах на лікування. Також на його утриманні перебуває хвора матір, яка є інвалідом 1 групи.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, за правилами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України передбачені способи виконання батьками такого обов'язку.

Відповідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 57-60, 131-132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215 ЦПК України, визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, наявності доказів, що їх підтверджують).

Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.

Так, апеляційний суд вищевикладеного належним чином не врахував, не взяв до уваги, що під час визначення розміру аліментів у розмірі ј частини усіх доходів ОСОБА_6 суди врахували стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи, правильно визначили розмір аліментів, а позивач належним чином не довів підстав зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із батьків.

За таких обставин ухвалене судом апеляційної інстанції судове рішення не можна вважати законним та обґрунтованим й воно підлягає скасуванню з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України, з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 25 травня 2016 рокускасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий М.В. Демяносов
Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак