Справа № 304/284/17
Провадження № 2/304/167/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

при секретарі - Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області та ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 29 листопада 2011 року помер її чоловік ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку № 58 по вул. Зарічній в с.Порошково Перечинського району. Оскільки вона прийняла спадщину фактом спільного проживання з чоловіком та хоче оформити таку за ним, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, тому просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, однак подала заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити в повному обсязі.

Представник Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області як відповідача в судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечив щодо задоволення позову.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 також не зявилася, подала заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечила щодо їх задоволення. Крім цього вказала, що з 2010 по 2015 роки у спадковому будинку вона не проживала.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 09 листопада 2011 року помер чоловік позивача ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 125470, виданим виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 10 листопада 2011 року (а. с. 8-12).

Також встановлено, що згідно довідок Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № № 714, 750 від 01 та 06 березня 2017 року, виданих відповідно до даних погосподарської книги, ОСОБА_3, який помер 09 листопада 2011 року, був головою дворогосподарства № 58 по вул. Зарічній в с. Порошково Перечинського району Закарпатської області, де на момент його смерті була зареєстрованою та проживала лише ОСОБА_1 (а. с. 6, 7), а ОСОБА_2 з 2010 по 2015 роки у спадковому будинку не проживала (а. с. 37).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України (чинної на час виникнення спірних правовідносин) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно повідомлень Перечинської державної нотаріальної контори за вих. № 49/01-16 від 14 квітня 2017 року та Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області вих. № 75/02-26 від 23 травня 2017 року спадкова справа на майно померлого 09 листопада 2011 року ОСОБА_3 не заведена (а. с. 28, 34).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, оскільки позивач як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а відповідач ОСОБА_2 на час відкриття спадщини із ОСОБА_3 не проживала, заяву про прийняття спадщини нотаріусу чи уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування не подала, тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину одноосібно.

Разом з цим, відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу за вих. № 28/01-16 від 06 березня 2017 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за спадкодавцем ОСОБА_3, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок № 58 по вул. Зарічній в с. Порошково Перечинського району Закарпатської області відсутній (а. с. 5).

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги за законом одноосібно прийняла спадщину за своїм чоловіком ОСОБА_3 (а. с. 6, 28, 34, 37), однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 41, 55, 124 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 328, 331, 1216-1218, 1223, 1261, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 174 ч. 4, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області та ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом за спадкодавцем ОСОБА_3, який помер 09 листопада 2011 року, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 58 по вул. Зарічній в с. Порошково Перечинського району Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_4