Ухвала

іменем україни

07 червня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Євграфової Є.П.,

ІзмайловоїТ.Л., Мостової Г.І.,

за участю представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

та представника ТОВ «Кредитні ініціативи» - МаксимцяВ.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовомОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», про визнання договору про передачу прав за іпотечним договором частково недійсним,

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 липня 2016 року,

вс т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи»), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі - ТОВ «ФК «Вектор Плюс»), в якому просив визнати частково недійсним договір про передачу прав за іпотечним договором, укладений 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» в частині передачі ТОВ «Кредитні ініціативи» права за іпотечним договором від 01 липня 2008 року № 2621/0708/71-143-Z-1, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3, відповідно до додатку № 1 до договору про передачу прав за іпотечним договором, укладеним 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи».

Посилаючись на вищевказані обставини, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 27 липня 2016 року, позов задоволено. Визнано частково недійсним договір про передачу прав за іпотечним договором, укладений 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи», в частині передачі ТОВ «Кредитні ініціативи» права за іпотечним договором від 01 липня 2008 року № 2621/0708/71-143-Z-1, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3, відповідно до додатку № 1 до договору про передачу прав за іпотечним договором, укладеним 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ТОВ «Кредитні ініціативи» просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом установлено, що 01 липня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 2621/0708/71-143.

Відповідно до п 1.1 вищевказаного договору банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 164 600,00 дол. США на строк з 01 липня 2008 року по 29 червня 2033 року включно та на умовах, передбачених у цьому договорі.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором, 01 липня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір № 2621 /0708/71-143-Z-1, згідно з яким останній передав банку в іпотеку майно, а саме: житловий будинок житловою площею 41,6 кв. м, 1967 року побудови, який складається з: літера «А» - житловий будинок (цегла, житловою площею 41,60 кв. м); літера «Б» - літня кухня з прибудовою; літера «В» - сарай; літера «Г» - льох; літера «Д» - вбиральня; літера «Е» - сарай; № 1-5: 1- спорудження; а також земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: НОМЕР_1 які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу, згідно з яким банк відступає Фактору свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними з боржниками, право вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими Фактору (п. 2.1,2.2 договору).

28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу, згідно з яким клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступає фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору.

Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів.

Відповідно до п. 1.1 договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором сторони домовились, що згідно зі ст. 24 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року та умов цього договору разом із відступленням прав вимоги заборгованостей за кредитними договорами від боржників, що здійснюється на підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 року, укладеного між сторонами, одночасно передаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені цим договором.

Таким чином, унаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора.

Частиною 1 ст. 1078 ЦК України передбачено, що предметом договор факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, також право вимоги, яке виникне в майбутньому.

Частиною 3 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що у вказаній справі в один день, а саме 28 листопада 2012 року, було укладено два договори факторингу, але відповідачем ТОВ «Кредитні ініціативи» як наступним фактором за другим договором факторингу не надано суду доказів, що перший фактор в особі ФК «Вектор Плюс» встиг прийняти документацію від клієнта ПАТ «Сведбанк», зареєструвати свої права за переданими іпотечними договорами в державному реєстрі обтяжень, отримати згоду банку на наступне відступлення права грошової вимоги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відсутність нотаріального посвідчення договору про відступлення прав за іпотечним договором, укладеним 01 липня 2008 року між іпотекодержателем в особі ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк», та ТОВ «ФК «Вектор Плюс», є безумовною підставою для визнання вказаного договору про відступлення прав за іпотечним договором недійсним у певній частині, як такого, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Суд першої інстанції в рішенні зазначав, що обидва договори Факторингу укладені в один день 28 листопада 2012 року, але ТОВ «Кредитні ініціативи» як наступним фактором за другим договором Факторингу не надано доказів, що перший фактор в особі Факторингової компанії «Вектор Плюс» встиг прийняти документації від клієнта ПАТ «Сведбанк», зареєструвати свої права за переданими іпотечними договорами в Державному реєстрі обтяжень, отримати згоду банку на наступне відступлення права грошової вимоги.

Оскільки між дійсним іпотекодержателем ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» нотаріально посвідчений договір про передачу прав за Іпотечним договором не укладався, як це обов'язково передбачено статтею 24 Закону України «Про іпотеку» па відповідним договором факторингу, укладеним між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс», то, за таких обставин до ТОВ «ФК «Вектор Плюс» не перейшло право вимоги за Іпотечним договором та з цієї причини не могло відчужуватися в будь-який спосіб на користь інших осіб.

Тобто суд виходив з того, ТОВ «Кредитні Ініціативи» не є іпотекодержателем та не володіє правами, наданими ВAT «Сведбанк» за іпотечним договором, укладеним з позивачем.

Проте повністю з такими висновками судів погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов᾽язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов᾽язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 1082 ЦК України боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

Із матеріалів справи вбачається, що 10 серпня 2015 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс» залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 158 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Повідомлення учасників процесу про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України.

Про належне повідомлення особи про дату розгляду справи може свідчити розписка.

Однак з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Вектор Плюс», яка є стороною договору факторингу та відповідно договору про передачу прав за іпотечними договорами, про час і місце розгляду справи в установленому процесуальним законом порядку судом першої інстанції не повідомлявся.

Апеляційний суд безпідставно не взяв до уваги зазначені доводи, які свідчили про порушення районним судом конституційних принципів судочинства - диспозитивності й змагальності сторін, та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства та згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд; зазначені доводи касаційної скарги взагалі не обговорив та не дав їм правової оцінки.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 169 ЦПК України суд першої інстанції відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки.

Проте суд першої інстанції у порушення вимог процесуального закону розгляд справи не відклав, а, розглянувши справу у відсутність третьої особи ТОВ «ФК «Вектор Плюс», доводів останньої щодо суті спору не перевірив, чим позбавив його гарантованого права на судовий захист.

Разом з цим, судом не залучено до участі у праві як третю особу - ПАТ «Омега Банк», який є стороною договору факторингу укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс». Судами також не перевірено чи дотримано сторонами вимоги ст. 1083 ЦК України.

На порушення вимог ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суди не сприяли всебічному і повному з'ясуванню дійсних обставин справи, що мають визначальне значення у її вирішенні, а допустили суттєву неповноту у з'ясуванні таких обставин. Висновки судів у порушення вимог закону ґрунтуються на припущеннях.

Таким чином, неповно з'ясувавши дійсні обставини справи, не давши належної оцінки доказам, суди допустили порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених судових рішень із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 липня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.О. Кузнєцов
Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова