Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/281/17-ц
Провадження № 2/499/212/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"31" травня 2017 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Одеської області цивільну справу за позовом органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про зобовязання відновлення порушеного права власності малолітнього, третя особа: служба у справах дітей Іванівської РДА Одеської області,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про зобовязання відновлення порушеного права власності малолітнього обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачі у 2014 році звернулися до служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради з заявою про надання дозволу органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради на продаж 1/4 частки квартири АДРЕСА_1, що була приватною власністю дитини, від іменні малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобовязалися придбати на імя дитини будинок №53 та земельну ділянку площею 0,25 га по вул. Центральній у с. Баранове Іванівського району Одеської області.

Рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 11.07.2014 року відповідачам було надано відповідний дозвіл. На виконання даного рішення відповідачам було надано трьохмісячний термін, однак до цього часу право власності дитини відновлено не було, на підставі чого позивач був змушений звернутися до суду з позовом, в якому просив ухвалити рішення про зобовязання відповідачів відновити порушене право власності їх малолітнього сина ОСОБА_3, шляхом придбання на імя дитини житла або його частки, яка відповідатиме її відчуженому праву на 1/4 частку у квартирі АДРЕСА_2, із загальною площею 61,4 кв. м.

Представник позивача у судове засідання не зявився, проте надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягав.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом отримання повісток, про що в матеріалах справи є підтвердження, заяв та клопотань до суду не надавали, про причини неявки не повідомили, тому суд визнає їх неявку з неповажних причин.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не надавав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст.10 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.60 Цивільно-процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На підставі ст.57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином відповідачів, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав Миколаївського Міжміського БТІ та свідоцтва про право власності на житло, ОСОБА_3 належала на праві приватної спільної часткової власності 1/4 частини квартири за адресою АДРЕСА_3.

Відповідачі звернулися до начальника служби у справах дітей Ленінського (нині - Інгульського) району з заявою про надання дозволу органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради на продаж 1/4 частки квартири АДРЕСА_1, що була приватною власністю дитини, від іменні малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобовязалися придбати на імя дитини будинок №53 та земельну ділянку площею 0,25 га по вул. Центральній у с. Баранове Іванівського району Одеської області, що підтверджується копією відповідних заяв від 26.06.2014 року.

Як вбачається з рішення №650 від 11 липня 2014 року виконкомом Миколаївської міської ради було надано дозвіл відповідачам продати 1/4 частку квартири АДРЕСА_4, що належала ОСОБА_3 за умови придбання будинку №53 та земельну ділянку площею 0,25 га по вул. Центральній у с. Баранове Іванівського району Одеської області з оформленням права власності на малолітнього.

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_4, загальною площею 61,4 кв. м. належить на праві приватної власності ОСОБА_4, отже відчуження права приватної спільної часткової власності малолітнього мало місце.

Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради неодноразово зверталася до Баранівської сільської ради Іванівського району Одеської області щодо інформації про виконання рішення виконкому Миколаївської міської ради №650 від 11.07.2014 року, про що в матеріалах справи містяться копії звернень.

Відповідно до письмових пояснень відповідачів, які були надані ними в 2014 році, які вони надавали на звернення служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, будинок №53 по вул. Центральній в с. Баранове Іванівського району Одеської області по обєктивним причинам вони придбати не змогли, натомість придбали будинок №76-а по вул. Центральній в с. Баранове Іванівського району Одеської області та зазначили, що процес оформлення права власності на ОСОБА_3 розпочався.

Однак, відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно житловий будинок №76-а по вул. Центральній в с. Баранове Іванівського району Одеської області належить на праві власності ОСОБА_5

Згідно п.2 ч.2 ст.32 ЦК України на вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків і дозвіл органу опіки та піклування.

Згідно вимог ст.150 Сімейного Кодексу України, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч.1,2 ст.155 Сімейного Кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватись на повазі прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ч.1 ст.173 СК України батьки і діти, зокрема ті, які спільно проживають, можуть бути самостійними власниками майна, як у даному випадку.

Відповідно до статті 12 Закону України « Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Отже, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що права неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 були порушенні, обставини на які посилався позивач знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та вважає за можливе позов задовольнити в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 197, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 32,150,155, 173 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про зобовязання відновлення порушеного права власності малолітнього, третя особа: служба у справах дітей Іванівської РДА Одеської області - задовольнити.

Зобовязати відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відновити порушене право власності їх малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом придбання на імя дитини житла або його частки, яка відповідає її відчуженому праву на 1/4 частку у квартирі АДРЕСА_5 із загальною площею 61,4 кв. м.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_6