Провадження № 2/760/933/17
В справі № 760/8862/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретарів- Хілюк І.О., Чеботаренка А.П.

представника позивача - Лавошник Г.В.

представника відповідача 1- ОСОБА_3

представника відповідача 2- ОСОБА_4

3-ї особи- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, 3-я особа: ОСОБА_8 ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач у травні 2016 року звернувся до суду з позовом і просив стягнути з відповідачів 30 394 дол. США в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №6-052/06Р від 22 грудня 2006 року за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки - двохкімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом її продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, визначеною незалежним експертом оціночної діяльності на рівні, не нижчому звичайної ціни на цей вид майна.

У лютому 2017 року позивач зменшив розмір позовних вимог і просить стягнути з відповідачів 23 341 дол. США в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на дану квартиру.

Посилається в позові на те, що 22 грудня 2006 року між банком та ОСОБА_9 був укладений Кредитний договір №6-052/06Р, за умовами якого їй був наданий кредит в іноземній валюті на загальну суму 95 000 дол. США на споживчі цілі строком до 22 грудня 2031 року та сплатою 12% річних.

25 грудня 2006 року для забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед банком був укладений Договір іпотеки, відповідно до якого нею в іпотеку банку було передано нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 (ОСОБА_9.) померла.

Після її смерті залишилася спадщина, а зобов'язання за Кредитним договором №6-052/06Р не виконані в повному обсязі, а тому банк, на підставі статті 1281 ЦК України, заявив вимогу до її спадкоємців шляхом направлення претензії до Остерської районної державної державної нотаріальної контори Чернігівської області.

За повідомленням Остерської районної державної нотаріальної контори спадщину після смерті ОСОБА_10 прийняла її мати - відповідачка ОСОБА_6

Крім цього, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14 листопада 2011 року право власності на ? частину квартири, що є предметом іпотеки за Договором іпотеки, визнано за відповідачем ОСОБА_7, з яким ОСОБА_10 перебувала в шлюбі.

Вважає, що обов'язки, які виникли на підставі Кредитного договору №6-052/06Р, не відносяться до обов'язків, які нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, а тому повинні бути виконані відповідачами, оскільки останні набули право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Станом на 10 лютого 2017 року сума заборгованості за Кредитним договором №6-052/06Р складає 23 341 дол. США.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала.

Представник відповідачки ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову заперечував.

Зазначив, що позивач пропустив строк для звернення до суду.

Крім цього, просив врахувати, що відповідачка ОСОБА_6 жодного разу після смерті доньки не сплачувала заборгованість за Кредитним договором№6-052/06Р та жодної дії, яка б свідчила про переривання чи зупинення строків позовної давності не вчиняла.

Позивачу було відомо як до смерті так і після смерті боржника, що кредит за умовами договору погашав 3-я особа ОСОБА_8 ОСОБА_5, оскільки банк кожного разу під час зарахування коштів на свій рахунок ідентифікував його, як платника.

Виходячи з цього, просить у позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні проти позову також заперечувала.

Посилалася на те, що підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні, оскільки ОСОБА_10 на момент своєї смерті не мала заборгованості за Кредитним договором, зобов'язання виконувалися належним чином та в повному обсязі.

Крім того, вважає також, що позивач пропустив строк для звернення до суду і просить у позові відмовити.

Третя особа у судовому засіданні проти позову також заперечував.

Зазначив, що на підставі Договору поруки №6-052/06Р він зобов'язався нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання ОСОБА_10 зобов'язань за Кредитним договором №6-052/06P від 22 грудня 2006 року та належним чином виконував всі умови договору, сплачуючи кредит.

Весь цей час, у тому числі після смерті позичальника, про що банк мав інформацію, банк приймав у нього грошові кошти, заборгованості перед банком він не мав.

Виходячи з цього, також просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова, установа зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 22 грудня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» / правонаступник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРАВЕКС-БАНК»/ та ОСОБА_9 був укладений Кредитний договір №6-052/06Р, за умовами якого їй був наданий кредит у розмірі 95 000 дол. США строком до 22 грудня 2031 року зі сплатою 12% річних за користування кредитом.

25 грудня 2006 року для забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед банком між сторонами був укладений Договір іпотеки №6-052/06P, відповідно до якого у іпотеку банку було передано нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, яка належала іпотекодавцю ОСОБА_9 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу від 25 грудня 2006 року.

25 грудня 2006 року між ОСОБА_8 ОСОБА_5 та Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» / правонаступник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРАВЕКС-БАНК»/ був укладений Договір поруки №6-052/06Р, відповідно до якого останній у порядку та на умовах, передбачених Договором, зобов'язався нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань ОСОБА_11 за Кредитним договором та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 22 грудня 2031 року в розмірі 95 000 дол. США та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами Кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості.

/ а. с. 5 - 12; 183 - 186 /

18 серпня 2007 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 був розірваний, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЕЛ №019362, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області 18 серпня 2007 року.

Після розірвання шлюбу померла повернула дошлюбне прізвище ОСОБА_10.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_10 померла.

/ а. с. 18; 65; 68 /

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14 листопада 2011 року за відповідачем ОСОБА_7 визнано право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до інформації, яка міститься в спадковій справі №18/2009 померлої ОСОБА_10, яка заведена Остерською районною державною нотаріальною контрою, спадщину померлої ОСОБА_10 прийняла її мати, відповідачка ОСОБА_6

/ а. с. 55-73; 174 - 175 /

Відповідно до розрахунку позивача станом на 13 лютого 2017 року розмір заборгованості за Кредитним договором №6-052/06Р від 22 грудня 2016 року становить 23 341 дол. США.

/ а. с. 199 - 200/

Порядок здійснення права на спадкування визначений Главою 87 ЦК України.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу, не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця (ст.ст.1218- 1219 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 608 ЦК України зобов'язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язане з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Перелік зобов'язань, які не входять до складу спадщини,' визначені статтею 1219 ЦК України, а тому зобов'язання за кредитним договором та за договором іпотеки входять до складу спадщини.

Статтею 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено підстави припинення іпотеки, однак такої підстави, як смерть іпотекодавця, положення зазначеної норми не містять.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Верховний Суд України в своїй постанові № 6-31цс16 висловив правову позицію, згідно з якою правила статті 1281 ЦК України регулюють порядок пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців щодо виконання зобов'язань спадкодавця перед своїм кредитором, а не порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Строк, в межах якого іпотекодержатель може звернутися з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлюється загальними положеннями про позовну давність (глава 19 ЦК України).

Крім цього, зауважив, що якщо боржник та іпотекодавець - одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця в разі порушення боржником своїх зобов'язань переходять обов'язки іпотекодавця у межах вартості предмета іпотеки.

Судом встановлено, що померла ОСОБА_10 була позичальником за Кредитним договором №6-052/06Р та іпотекодавцем за Договором іпотеки, тобто одночасно виступала і боржником та іпотекодавцем.

З копії спадкової справи №18/2009 померлої ОСОБА_10, яка відкрита Остерською районною державною нотаріальною контрою, вбачається, що після її смерті спадщину прийняла відповідачка ОСОБА_6 шляхом подачі заяви про це, перебравши на себе обов'язки іпотекодавця в межах вартості предмета іпотеки.

В той же час суд вважає, що звернення стягнення на предмет іпотеки є можливим лише за умови, якщо зобов'язання боржником було порушене.

Так, Верховний Суд України в своїй постанові № 6-31цс16 вказав, що для правильного вирішення справи такої категорії необхідно встановити, чи допустив боржник борг, якщо так, то яка сума цього боргу, яка вартість предмета іпотеки.

З наданого позивачем при зверненні до суду розрахунку заборгованості вбачається, що у період з 01 січня 2007 року по 10 вересня 2008 року, тобто до смерті позичальника, на виконання умов Кредитного договору №6-052/06Р на рахунок позивача щомісяця надходила фіксована сума грошових коштів, яка визначена Договором.

Таким чином, на момент смерті позичальника, позичальник зобов»язання за умовам Кредитного договору не порушувала.

Відповідно до частини другої статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Непред'явлення кредиторами у встановлені статтею 1281 ЦК України строки претензій погашає належні їм права вимоги, в той час як з точки зору закону сплив строку позовної давності є підставою для відмови в позові.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач про смерть ОСОБА_10 дізнався в 2009 році, оскільки на адресу Остерської державної нотаріальної контори останнім було направлено претензію №6004/38 від 12 січня 2009 року.

Крім цього, згідно з рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14 листопада 2011 року в цивільній справі №2-57886/11 позивач не заперечував проти задоволення позову щодо визнання за відповідачем-2 права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, оскільки надіслав до суду відповідне клопотання.

/ а. с. 57 - 58; 174-175 /

Судом встановлено та не спростовується сторонами, відповідачі спадщину після смерті позивчальника не отримували і своє право власності на нього не оформили.

З наданої представником позивача ОСОБА_12 довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14 квітня 2017 року спірна квартира зареєстрована за померлою.

Виходячи з цих обставин та викладеного вище, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст.15,16, 526, 608,1049, 1054, 1216, 1218-1220, 1281-1282 ЦК України, ст.ст.12, 17, 33 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.3-4, 10-11, 57-60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: