Провадження № 2/229/379/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2015 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначив, що 27 березня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 190М-08. Відповідно до умов договору банк надав відповідачу кредит у сумі 15000 доларів США з строком погашення до 24 березня 2016 року. Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором.

Погашення заборгованості за договором здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати ОСОБА_2 повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з відсотків, комісії, а також інших витрат, передбачених кредитним договором.

ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязання за договором виконав у повному обсязі, тобто надав відповідачу кредит у розмірі 15000,00 доларів США.

У випадку порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, ОСОБА_2 повинен сплатити банку проценти за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, які нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Відповідач грубо порушував умови кредитного договору, тому відповідно до умов кредитного договору Банк має право вимагати від нього дострокового повернення одержаної суми кредиту, сплати нарахованим за ним процентів, відшкодування збитків.

Відповідач до теперішнього часу не виконав зобов'язання щодо повернення в повному обсязі кредитних коштів та сплати процентів.

Станом на 17 серпня 2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором № 190М-08 складає 5769,31 доларів США, з яких:

-4344,12 доларів США- заборгованість за кредитом;

-692,11 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 447,40 доларів США пеня за несвоєчасність виконанні зобовязань за договором;

штрафи:

- 11,49 доларів США (фіксована частина);

- 274,18 доларів США (процентна складова).

В забезпечення виконання зобовязання за договором №190М-08 27 березня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки.

Банк надіслав на адресу відповідачів повідомлення від 05 серпня 2015 року №30.1.0.0/2-G50, в якій вимагав достроково погасити заборгованість за кредитним договором у пятиденний строк.

Позивач просить стягнути з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у розмірі 5769,31 доларів США, що за курсом 21.75 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.08.2015 року складає 125482,40 грн. та судовий збір у сумі 1882,24 грн.

В уточненій позовній заяві позивач збільшив позовні вимоги і просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором станом на 24 січня 2017 року у сумі 6980,95 доларів США, що за курсом 27,33 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.01.2017 року складає 190789,36 грн. та судовий збір.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково у сумі 5870 доларів США.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що заборгованість підлягає сплаті національній валюті, еквівалентній заборгованості в валюті за курсом НБУ на день ухвалення рішення.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, встановив таке.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суд встановив, що 27 березня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 190М-08, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит на споживчі цілі в сумі 15000,00 доларів США, строком погашення до 24 березня 2016 року, зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 17,00% річних (а.с. 11).

Відповідно до ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідач, укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами.

Відповідно до п.2.2.3 позичальник зобовязаний погашати кредит в дату оплати згідно графіку погашення кредиту, процентів та винагороди (а.с.11).

Відповідно до п. 4.3 кредитного договору, при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбаченого п.п.1.3,2.2.3, п.2.3.3., 2.4.1, 4.11 договору, позичальник оплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 32% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (а.с.12, зворот. стор.).

Пунктом 4.9 договору зазначено, що при несплаті кредиту у строк, що встановлений графіком погашення заборгованості, а також п.2.3.3, 4.12 кредитного договору, заборгованість в частині своєчасно несплаченої суми кредиту вважається простроченою, на залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту розрахунок процентів проводиться згідно з п.4.3 договору з дня виникнення простроченої заборгованості (а.с.13, зворот. стор.).

Пунктом 6.1 кредитного договору вказано, що при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань по оплаті процентів за користування кредитом, передбачених графіком погашення, а також п.п.2.2.2., 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.4.1, 4.1, 4.2, 4.3,4.4 договору, строків повернення кредиту, передбаченого графіком погашення, а також п.п..1.3.,2.2.3,2.3.3 договору, винагороди, передбаченої п.п4.5, 4.6 позичальник оплачує банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ України, діючої у період, коли сплачується пеня (а.с.13, зворот. стор.).

Суд встановив, що банк виконав свої зобовязання, а сторона за договором кредиту - відповідач ОСОБА_2 істотно порушив умови кредитного договору несвоєчасним поверненням суми кредиту та відсотків, і станом на 24 січня 2017 року заборгованість складає 6980,95 доларів США, з яких:

- заборгованість за кредитом - 4344,12 доларів США;

- заборгованість за нарахованими процентами - 2636,83 доларів США.

Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Тобто вимоги банку про повернення відповідачем кредиту, оскільки відповідач прострочив строки виконання зобовязання, частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів є такими, що ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Частинами 1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

27 березня 2015 року між ОСОБА_4 (поручитель), та «Приватбанком» (кредитор) укладено договір поруки. Предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором на виконання ОСОБА_2 обовязків за кредитним договором від 27 березня 2008 року №190М-08 (а.с. 15).

Пунктом 1 договору позики зазначено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмірі, що ї боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (а.с15).

Пунктом 4 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником обовязків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (а.с15).

Суд встановив, що 05 серпня 2015 року позивач письмово звертався до відповідачів з повідомленням №30.1.0/02- G50 достроково погасити кредит (а.с.8), однак така вимога відповідачами не виконана.

Суд вважає обґрунтованими вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом та процентам.

Разом з тим, суд встановив, що позивач нараховував та здійснював списання пені за прострочення погашення кредиту і сплати процентів.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Відповідно до ст. 1 цього Закону період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до пункту якого було включено м. Дружківка Донецької області, де зареєстрований відповідач.

На час розгляду справи відсутній Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України, тому суд вважає, що відсутні законні підстави для нарахування пені за прострочення сплати основної суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають, в даному випадку, у м. Дружківка Донецької області.

Виходячи з цього, суд вважає, що нарахування та списання позивачем пені після 14 квітня 2014 року є безпідставним. З 14 квітня 2014 року позивачем списано пені у розмірі 104,21 доларів США. Суд вважає, що ця сума підлягає відрахуванню від суми заборгованості.

Відповідно до п. 4.8 кредитного договору зобовязання виконуються в такій послідовності: 1) витрати банку, повязані з виконанням договору; 2) неустойка (штраф, пеня); 3) прострочена винагорода; 4) винагорода; 5) прострочені проценти; 6) проценти; 7) прострочений кредит; 8) кредит.

Оскільки станом на 24 січня 2017 року відповідач ОСОБА_2 має заборгованість за процентами та кредитом, то по черзі, встановленій п. 4.8 кредитного договору, кошти, списані в рахунок пені, мали бути скеровані банком на погашення прострочених процентів за кредитом. Таким чином, суд вважає, що сума списаної пені 104,21 доларів США має бути вирахувана з суми заборгованості по процентам.

Суд вважає обґрунтованими вимоги банку про стягнення суми заборгованості в такому розмірі:

- заборгованість за кредитом - 4344,12 доларів США;

- заборгованість за нарахованими процентами - 2532,62 доларів США.

в загальній сумі 6876,74 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного Банку України станом на 26 травня 2017 року (день ухвалення рішення) становить 180 697 грн. 83 коп., яка підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку.

Суд встановив, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 2861,84 грн.

Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (95%) з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у сумі 2718,75 грн.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 є інвалідом другої групи та, відповідно, звільнений від сплати судового збору, судові витрати підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_4

В задоволенні решти позову суд вважає за необхідне відмовити.

Керуючись ст.10, 11, 60,61, 88, 212- 215, 218 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; РНОКПП НОМЕР_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" () на розрахунковий рахунок №3111 заборгованість за кредитним договором №190М-08 від 27 березня 2008 року станом на 24 січня 2017 року у сумі 6876 (шість тисяч вісімсот сімдесят шість) доларів 74 цента США, а саме: заборгованість за кредитом 4344,12 доларів США; заборгованість за нарахованими процентами 2532,62 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного Банку України станом на 26 травня 2017 року становить 180 697 (сто вісімдесят тисяч шістсот девяносто сім) грн. 83 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" () на розрахунковий рахунок №3111 судовий збір у сумі 2718 (дві тисячі сімсот вісімнадцять) грн. 75 коп.

В задоволенні решти позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 01 червня 2017 року.

Суддя: С. О. Рагозіна