АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 618/81/17 Головуючий суддя І інстанції Бунін Є. О.
Провадження № 22-ц/790/3130/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Довгаль А.П., Сащенко І.С.

при секретарі Чабан А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 на рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 21 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування позову зазначає, що з 05 вересня 2013 року по 29 березня 2016 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_3

Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею.

За час шлюбу придбано житловий будинок № 28 по вул. Будьонного (Шкільна) у с. Жовтневе (Богданівське) Дворічанського району Харківської області.

Після розлучення згоди щодо добровільного поділу майна не досягнуто.

Просить поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, виділити їй та визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку №28 по вул. Будьонного в с. Жовтневе Дворічанського району Харківської області, вартістю -60000 грн.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 позов не визнали. Пояснили, що будинок був придбаний за час шлюбу, але кошти на його придбання були особистими коштами ОСОБА_3 та надані його близькими родичами. Позивачка ніяких коштів на придбання житлового будинку не надавала.

Рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 21 березня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Зазначає, що відповідачем не надано належних та достовірних доказів про внесення коштів за будинок третіми особами.

Згідно договору купівлі- продажу будинку від 25 грудня 2013 року кошти повністю сплачені продавцеві покупцем ОСОБА_3 до підписання договору, а не третіми особами.

Рішення суду порушує її права, оскільки вона залишилась без житла наодинці з малолітньою дитиною і зараз змушена тулитися в чужому будинку.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з тих обставин, що спірний будинок придбано за особисті кошти відповідача, а тому він не є спільною сумісною власністю подружжя і не підлягає поділу між сторонами.

Погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до ст.ст. 60, 57, 69, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду";земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п. 23,24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2013 року до 29 березня 2016 року.

Спірний будинок придбано 25 грудня 2013 току, тобто в період зареєстрованого шлюбу сторін, а тому він є спільним майном подружжя.

За таких обставин позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з визнанням за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку № 28 по вул. Будьонного у с. Жовтневе Дворічанського району Харківської області.

Посилання ОСОБА_3 що будинок придбаний за його особисті кошти, які надані йому родичами, а тому є особистим майном безпідставне і судовою колегією не приймається.

З тексту договору купівлі - продажу від 25 грудня 2013 року вбачається ,що правочин здійснено за згодою дружини покупця ОСОБА_1, на підставі її заяви, посвідченої Дворічанською держнотконторою, тобто у відповідності до вимог 65 СК України кошти на придбання будинку є спільними і надана згода дружини на розпорядження саме спільними коштами для купівлі квартири..

Таким чином, правочин щодо придбання майна вчинено за кошти подружжя, а тому вважати спірний житловий будинок особистою власністю ОСОБА_3 підстав не має.

Що стосується розписки про передачу коштів, то колегія враховує, що дана розписка взагалі не містить дати її підписання.

Крім того, це розписка про отримання частини коштів не сторонами по справі і не власником будинку(донька власника будинку отримала частину коштів від матері відповідача).

Договору дарування коштів від родичів відповідача йому не має.

За таких обставин вважати, що кошти на придбання будинку є особистими коштами ОСОБА_3 не можна.

Рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

Судові витрати підлягають перерозподілу згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 21 березня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Провести розподіл майна подружжя та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за кожним право власності по 1/2 частині житлового будинку №28 по вул. Будьонного в с. Жовтневе Дворічанського району Харківської області, який зареєстрований за ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1344 (одна тисяча триста сорок чотири) грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: