РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

09.06.2017 року Франківський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі- Цунівській А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом Заступника керівника ОСОБА_2 місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі ОСОБА_2 міської ради до ОСОБА_3, з участю третьої особи Комунальна восьма міська клінічна лікарня м.Львова про відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, суд

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, посилаючись на те, що вироком Франківського районного суду м.Львова від 21.06.2016 р. по справі №465/3727/13-к, який набрав законної сили, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 рік. Вироком суду встановлено, що відповідач 23 вересня 2012 року близько 00:55 год., керуючи автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись ним у м. Львові по вул. Стрийській у напрямку до виїзду за межі м. Львова, у темну пору доби, наближаючись до перехрестя вул. Стрийська-Наукова-Хуторівка, порушив вимоги Розділу 1 п.1.5; Розділу 2 п.п. 2.3 б), д); Розділу 12 п.12.3 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді настання обєктивної видимості пішохода ОСОБА_4, який переходив проїзну частину дороги вказаного перехрестя зліва на право за напрямком руху його автомобіля, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до повної зупинки, або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди, такими своїми діями створив аварійну обстановку, яка призвела до наїзду на нього. Позивач зазначає, що згідно листа Комунальної 8-ої міської клінічної лікарні м.Львова, ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні у в реанімаційному відділенні з 23.09.2012 року по 26.09.2012 року, а також у травматологічному відділенні з 26.09.2012 року по 02.10.2012 року. При цьому, загальна сума затрачених коштів на лікування ОСОБА_4 становить 12 056,16 грн., та станом на день предявлення позову відповідачем не відшкодовані. Відтак, з огляду на вказане, беручи до уваги те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, то останній зобовязаний відшкодувати на користь Комунальної 8-ої міської клінічної лікарні м.Львова кошти в розмірі 12 056,16грн., понесених закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Просить позов задоволити.

Представник позивача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_5 та прокурор Львівської місцевої прокуратури №3 у судове засідання не зявилися, подали на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують та просять такий задоволити.

Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не зявилися, не повідомили про причини неявки, хоча належно повідомлялися про час та місце слухання справи. З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача, згідно ст.ст.169, 224 ЦПК України, з постановленням заочного рішення.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Франківського районного суду м.Львова від 21.06.2016р. по справі №465/3727/13-к, який набрав законної сили, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 рік.

Згідно вказаного вироку ОСОБА_3 23 вересня 2012 року близько 00:55 год., керуючи автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись ним у м. Львові по вул. Стрийській у напрямку до виїзду за межі м. Львова, у темну пору доби, наближаючись до перехрестя вул. Стрийська-Наукова-Хуторівка, порушив вимоги Розділу 1 п.1.5; Розділу 2 п.п. 2.3 б), д); Розділу 12 п.12.3 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді настання обєктивної видимості пішохода ОСОБА_4, який переходив проїзну частину дороги вказаного перехрестя зліва на право за напрямком руху його автомобіля, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до повної зупинки, або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди, такими своїми діями створив аварійну обстановку, яка призвела до наїзду на нього, які згідно додаткового висновку експерта №37/13 від 19 лютого 2013 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння.

Згідно листа Комунальної 8-ої міської клінічної лікарні м.Львова №1820 від 05.12.2016р. ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні з 23.09.2012 року по 26.09.2012 року, а також у травматологічному відділенні з 26.09.2012 року по 02.10.2012 року. Загальна сума затрачених коштів на лікування ОСОБА_4 становить 12 056,16 грн.

Як вбачається зі ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.95 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат "Судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 ( 545-93-п ) від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, оскільки вироком Франківського районного суду м.Львова від 21.06.2016р. відповідача визнано винним за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та листом Комунальної 8-ої міської клінічної лікарні м.Львова визначено розмір затрачених коштів на лікування ОСОБА_4, які відповідачем не були відшкодовані, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

З наведених міркувань та керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов Заступника керівника ОСОБА_2 місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі ОСОБА_2 міської ради до ОСОБА_3, з участю третьої особи Комунальна восьма міська клінічна лікарня м.Львова про відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_2 міської ради (м.Львів, пл.Ринок, 1, ) до місцевого бюджету витрати понесені Комунальною восьмою міською клінічною лікарнею м.Львова на лікування потерпілого ОСОБА_4 від злочинних дій в сумі 12 056гривень (дванадцять тисяч пятедсят шість) 16 копійок

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

На заочне рішення суду може бути подано відповідачем заяву про його перегляд судом, що його ухвалив, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: Марків Ю.С.