Справа № 466/2581/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2017 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

секретар ПІЦИК О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу ДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області,

в с т а н о в и в :

В провадженні суду знаходиться справа за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу ДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області.

Відповідно до скарги ОСОБА_1 просить поновити строк на подання скарги, визнати протиправними дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу ДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ВДВС витрат на проведення виконавчих дій в сумі 23489,24грн., повернути йому ці кошти.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив суть скарги, проти закриття провадження заперечив.

Інші учасники процесу у судове засідання не зявилися.

Ознайомившись з матеріалами скарги, заслухавши думку скаржника, суд дійшов висновку про закриття провадження у даній справі виходячи з наступного.

Встановлено, що в рамках виконавчого провадження №49418416 державним виконавцем винесено постанови від 19.02.2016р. про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 1020грн., витрат на проведення виконавчих дій в сумі 120грн. та 18530грн.

Саме на рахунок Шевченківського ВДВС ОСОБА_1 25.02.2016р. сплатив загальну суму 23849,24грн.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», що діяв на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу;

Таким чином, постанова державного виконавця про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій є окремим виконавчим документом. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Така правова позиція чітко висловлена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові пленуму від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Як зазначив Пленум ВССУ у цій постанові, у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, а, помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Відповідно до змісту п.п.3,6 Постанови Пленуму ВАСУ від 13.12.2010р. №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» порядку адміністративного судочинства проводиться розгляд спорів щодо дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, які провадяться державним виконавцем з метою виконання виконавчого провадження. Це, зокрема: стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до певних видів відповідальності за невиконання рішення у добровільному порядку та порушення обовязків, що покладаються на осіб, які беруть участь у виконавчому процесі. Виконавчий збір це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його добровільного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її добровільного невиконання, виконується примусово в установленому Законом порядку шляхом накладення стягнення на заробітну плату, інші види доходів боржника чи на його майно.

Постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Тому судам слід ураховувати, що спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби під час виконання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору або накладення штрафу, прийнятої під час виконання будь-яких виконавчих документів, у тому числі рішень судів загальної юрисдикції та господарських судів, також належать до адміністративної юрисдикції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу ДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 відкрито помилково та підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.3,4,205,209,383 ЦПК України, суд, -

Ухвалив :

Закрити провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу ДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 щодо стягнення з боржника ОСОБА_1М, витрат на проведення виконавчих дій в сумі 23489,24грн.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_3