Справа № 539/2452/16-ц
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Гудкова С. В.

з участю: секретаря Шрейтер С.О., Джадан І.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивував тим, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 жовтня 2015 року частково задоволено його позовні вимоги до ОСОБА_4 та вирішено: усунути перешкоди у здійсненні права ОСОБА_1 на користування належною йому на праві приватної власності присадибною земельною ділянкою розміром 0,25 га по вул.Луговій в с.Засулля Лубенського району, яка належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю І-ПЛ №024063, виданого 15.11.1996 року Засульською сільською радою Лубенського району, шляхом зобовязання ОСОБА_4 демонтувати (розібрати) і перенести паркан і всі споруди за власний рахунок із земельною ділянки ОСОБА_1 і проїзду до неї.

З часу набрання законної сили вказаним рішенням минув майже рік, однак рішення залишається невиконаним.

Позивач отримав виконавчий лист, на підставі якого постановою державного виконавця Лубенського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області було відкрито виконавче провадження та зобовязано ОСОБА_4 в добровільному порядку виконати рішення суду в строк до 22 лютого 2016 року. Однак, в добровільному порядку відповідач рішення суду не виконала, у звязку з чим на неї постановами держвиконавця двічі накладалися штрафи, які вона сплатила.

Постановою держвиконавця від 18 травня 2016 року вказане виконавче провадження було закрито у звязку з неможливістю виконання рішення суду без участі боржника, на боржника накладено штраф та внесено подання до правоохоронних органів про притягнення боржника до кримінальної відповідальності.

11 червня 2016 року слідчим Лубенського ВП за даним фактом внесено відомості до ЄРДР з попередньою кримінально-правовою кваліфікацією за ч.1 ст.382 КК України.

Позивач вважає, що ОСОБА_4 своїми діями, які полягають в самочинному протиправному захопленні частини його земельної ділянки і проїзду до неї завдала моральної шкоди. Моральна шкода полягає в тому, що позивач протягом трьох років позбавлений можливості використовувати власну земельну ділянку за цільовим призначенням: будувати, саджати городину, використовувати її як проїзд. Крім того, позивач вказує, що внаслідок дій відповідача значно погіршився його психологічний стан.

Завдану моральну шкоду позивач оцінює у 80 000 грн 00 коп., які прохає стягнути із відповідача на свою користь.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали, прохали їх задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, зазначивши, що позивач не довів суду тієї обставини, що неправомірними діями відповідача позивачу ОСОБА_1 було завдано моральну шкоду.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали, докази справи, вважає, що в позовних вимогах ОСОБА_1 слід відмовити, виходячи з наступних підстав .

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Судом встановлено, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 жовтня 2015 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області, Засульської сільської ради Лубенського району, та вирішено: усунути перешкоди у здійсненні права ОСОБА_1 на користування належною йому на праві приватної власності присадибною земельною ділянкою розміром 0,25 га по вул.Луговій в с.Засулля Лубенського району, яка належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю І-ПЛ №024063, виданого 15.11.1996 року Засульською сільською радою Лубенського району, шляхом зобовязання ОСОБА_4 демонтувати (розібрати) і перенести паркан і всі споруди за власний рахунок із земельною ділянки ОСОБА_1 і проїзду до неї.

В позовних вимогах ОСОБА_1 до Управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області, Засульської сільської ради Лубенського району відмовлено. /а.с.11-12/

Рішення суду набрало законної сили 03.12.2015 року.

В подальшому ОСОБА_1 отримав виконавчий лист №539/313/15-ц на виконання вказаного рішення суду. /а.с.14/

Постановою державного виконавця ВДВС Лубенського МРУЮ від 15.02.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа№539/313/15-ц. /а.с.15/

26.02.2016 року та 11.03.2016 державним виконавцем ВДВС Лубенського МРУЮ складались акти про невиконання боржником ОСОБА_4 рішення суду. /а.с.18, 19/

Постановами держвиконавця від 29.02.2016 року та 14.03.2016 року на боржника за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду накладались штрафи. /а.с.16, 17/

27 квітня 2016 року державним виконавцем внесено подання до Лубенського відділу поліції ГУНП у Полтавській області про притягнення ОСОБА_4 по факту невиконання рішення суду до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України. /а.с.20-21/

11.06.2016 року Лубенським ВП було внесено відомості до ЄРДР за фактом умисного невиконання ОСОБА_4 вищевказаного рішення суду. /а.с.25/

18.05.2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №539/313/15-ц у зв'язку з неможливістю виконання рішення суду без участі боржника. /а.с.22/

На момент розгляду даної справи в суді рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 жовтня 2015 року виконано, а саме : відповідачем ОСОБА_4 демонтувано (розібрано) та перенесено паркан і всі споруди за власний рахунок із земельною ділянки ОСОБА_1 і проїзду до неї. Вищезазначену обставину сторони визнають і не оспорюють.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, позивач фактично спирається на дві підстави: 1) порушення відповідачем ОСОБА_4 його права власності, яке полягає в самовільному протиправному захопленні належної йому земельної ділянки; 2) умисне, без поважних причин, невиконання рішення суду про усунення перешкоди у здійсненні позивачем права на користування належною йому на праві власності присадибною земельною ділянкою.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, позивач не надав суду доказів тієї обставини і судом таких доказів не здобуто про те, що позивачу було завдано моральну шкоду, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних в результаті самовільного, протиправного захоплення частини належної йому земельної ділянки та проїзду до неї, а тому суд вважає, в цій частині, вимоги позивача є не обґрунтованими.

Крім цього, що стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди заподіяної умисним, без поважних причин, невиконанням рішення суду про усунення перешкоди у здійсненні позивачем права на користування належною йому на праві власності присадибною земельною ділянкою, то суд вважає їх безпідставними.

Так, згідно роз'яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Чинне законодавство України не передбачає стягнення моральної шкоди за невиконання рішення суду.

При цьому, в рішенні Лубенського міськрайонного суду від 02 жовтня 2015 року визначено спосіб виконання рішення суду: "шляхом зобовязання ОСОБА_4 демонтувати (розібрати) і перенести паркан і всі споруди за власний рахунок із земельною ділянки ОСОБА_1 і проїзду до неї ".

В разі відмови боржника добровільно виконати рішення суду, вказане рішення суду може бути виконане в примусовому порядку і відповідно до ч.2 ст.41 ЗУ "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на момент відкриття виконавчого провадження) витрати органів державної виконавчої служби, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.75 вказаного Закону якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що в позовних вимогах ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 1167 ЦК України, пунктами 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, ст.ст.57, 60, 61, 88, 212-218, ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди - відмовити .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_5 С. В.