АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2213/17 Головуючий 1 інст. - Марюхна Л.А.
Справа № 631/1153/13-ц Доповідач - Бурлака І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» травня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Каюкова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 08 травня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1. В обґрунтування свого позову посилалася на те, що її батько ОСОБА_3 перебував у шлюбі з ОСОБА_4 з 23 грудня 1966 року по день смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

За період їхнього подружнього життя вони набули у власність житловий будинок, 1968 року побудови, з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та на підставі рішення VII сесії ХХІV скликання Ватутінської сільської ради Нововодолазького району Харківської області від 09 квітня 2003 року отримали у власність земельну ділянку площею 0,25 га в межах згідно з планом, розташовану по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, виданий 16 квітня 2004 року Ватутінською сільською радою Нововодолазького району Харківської області.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого все належне їй на момент смерті майно заповіла своїй дочці ОСОБА_1

На момент смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 року, разом з нею був зареєстрований та фактично проживав її батько та чоловік померлої ОСОБА_3, тобто частка її батька в спільному майні подружжя склала ? .

Вказала, що ОСОБА_3 на момент смерті його дружини був непрацездатним.

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями першої черги є дочка померлої, ОСОБА_1 та її батько, ОСОБА_3, обов'язкова частка у спадщині її батька після смерті ОСОБА_4 становить не менше 2/3 частки від належної йому при спадкуванні за законом частки житлового будинку та земельної ділянки.

Її батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Після смерті її батька відкрилася спадщина, до складу якої входить обов'язкова частка житлового будинку-1, загальною площею 79,5 кв. м., житловою площею 48,6 кв. м. з надвірними будівлями: веранда «а», тамбур «а1», літня кухня «Б», веранда «б», ганок «б1», погріб «В», гараж «Г», сараї «г», «Д», «д», «Е», туалет «г1», навіси «е», «Ж», ворота «N», огорожа «N1», хвіртка «N2», відповідно до технічного паспорту на житловий будинок та обов'язкова частка земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

В установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини вона звернулась до Нововодолазької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Вказала, що на її звернення до Нововодолазької державної нотаріальної контори щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що оригінали документів, які підтверджують право власності на спадкове майно, знаходяться у відповідача.

Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на 2/3 частки житлового будинку А-1, загальною площею 79,5 кв. м., житловою площею 48,6 кв. м. з надвірними будівлями: веранда «а», тамбур «а1», літня кухня «Б», веранда «б», ганок «б1», погріб «В», гараж «Г», сараї «г», «Д», «д», «Е», туалет «г1», навіси «е», «Ж», ворота «N», огорожа «N1», хвіртка «N2», розташованого за адресою: АДРЕСА_1; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_3А, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на 2/3 частки земельної ділянки площею 0,25 га в межах згідно з планом, розташовану по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, виданий 16 квітня 2004 року Ватутінською сільською радою Нововодолазького району Харківської області на ім'я ОСОБА_4

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 08 травня 2014 року, в якому ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 27 березня 2015 року виправлено описку, позов ОСОБА_2 - задоволено, визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року на 2/3 частки житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (житловий будинок літ. А-1 загальною площею 79,5 кв. м., житловою площею 48,6 кв. м. з надвірними будівлями: веранда «а», тамбур «а1», літня кухня «Б», веранда «б», ганок «б1», погріб «В», гараж «Г», сараї «г», «Д», «д», «Е», туалет «г1», навіси «е», «Ж», ворота «N», огорожа «N1», хвіртка «N2»; визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на 2/3 частки земельної ділянки площею 0,25 га в межах згідно з планом, розташовану по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, виданий 16 квітня 2004 року Ватутінською сільською радою Нововодолазького району Харківської області на ім'я ОСОБА_4

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 через своїх представників подала апеляційні скарги; в апеляційній скарзі від 28 травня 2014 року просила рішення суду - скасувати, у позові ОСОБА_2 відмовити частково, щодо спадкування земельної ділянки площею 3,2802 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Ватутінської сільської ради Нововодолазького району Харківської області на підставі державного акту серія НОМЕР_2 виданого Нововодолазьким районним відділом земельних ресурсів Харківської області 17 січня 2015 року - позовні вимоги задовольнити, а щодо спадкування 2/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (житловий будинок літ. А-1 загальною площею 79,5 кв.м., житловою площею 48,6 кв. м. з надвірними будівлями: веранда «а», тамбур «а1», літня кухня «Б», веранда «б», ганок «б1», погріб «В», гараж «Г», сараї «г», «Д», «д», «Е», туалет «г1», навіси «е», «Ж», ворота «N», огорожа «N1», хвіртка «N2» та 2/3 частки земельної ділянки площею 0,25 га в межах згідно з планом, розташовану по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, виданий 16 квітня 2004 року Ватутінською сільською радою Нововодолазького району Харківської області - відмовити; визнати право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року за нею житловий будинок з надвірними будівлями розташований за адресою: АДРЕСА_1 (житловий будинок літ. А-1 загальною площею 79,5 кв. м., житловою площею 48,6 кв. м. з надвірними будівлями: веранда «а», тамбур «а1», літня кухня «Б», веранда «б», ганок «б1», погріб «В», гараж «Г», сараї «г», «Д», «д», «Е», туалет «г1», навіси «е», «Ж», ворота «N», огорожа «N1», хвіртка «N2» та на земельну ділянку площею 0,25 га в межах згідно з планом, розташовану по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, виданий 16 квітня 2004 року Ватутінською сільською радою Нововодолазького району Харківської області;

в апеляційній скарзі від 20 жовтня 2015 року просила рішення суду - скасувати.

При цьому посилалася на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі від 28 травня 2014 року вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що в заповіті ОСОБА_3 від 17 грудня 2012 року судом зазначено, що воно охоплює все майно, але в цьому заповіті вказується тільки спадщина на земельну ділянку площею 3,2802 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Ватутінської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, про житловий будинок у заповіті мова не йде; що згідно довідки № 102 від 05 травня 2004 року виданої Ватутінською сільською радою Нововодолазького району Харківської області 1/2 частка спірного будинку закріплено за ОСОБА_4, а інша половина належала її матері ОСОБА_5, яка померла в ІНФОРМАЦІЯ_4, також вказано, що ОСОБА_3 зареєстрований у цьому домоволодінні з 06 червня 2000 року, тобто спірний будинок не набутий в період шлюбу, а особисте майно ОСОБА_4; що за життя ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно на день смерті вона заповіла їй; що ОСОБА_3 мав право на обов'язкову частку спадщини, незалежно від змісту заповіту, але він надав у нотаріальну контору заяву про відмову від спадщини, тобто ОСОБА_3 від спадщини відмовився та не прийняв її.

В апеляційній скарзі від 20 жовтня 2015 року вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що до участі у справі не було залучено відповідні установи; що суд не був позбавлений можливості самостійно направити запити до відповідних установ з метою отримання та перевірки доказів по справі; що позивачем не надано до суду доказів того, що майно яке не охоплено заповітом, є спільно нажитим у шлюбі, навпроти надала докази того, що в порядку приватизації ОСОБА_4 набула у приватну власність спірне майно, де в списку співвласників нікого не зазначено, окрім ОСОБА_4; що спірне майно у користуванні ОСОБА_4 було ще до реєстрації шлюбу з ОСОБА_3, як у працівника колгоспу; що позивачем не надано доказів порушення будь-якого її права, також не надано доказів прийняття її батьком ОСОБА_3 обов'язкової частини в спадщині; що будь-яких перешкод для оформлення спадщини за заповітом після ОСОБА_3 не існує.

В суді першої інстанції представники сторін були присутні, надавали пояснення, докази у справі.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, рішення суду - залишити без змін.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з обставин справи та вимог закону.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 23 грудня 1966 року по день смерті ОСОБА_4, до ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого придбали житловий будинок 1968 року забудови з надвірними будівлями, який розташований за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,25 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Право власності зареєстровано за ОСОБА_4

За час життя 20 грудня 2002 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповідала все належне їй майно своїй дочці ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла.

Після смерті ОСОБА_4 залишалася спадщина - ? частка цього житлового будинку та ? частка цієї земельної ділянки. Спадкоємцями першої черги за законом є чоловік ОСОБА_3 та за заповітом - дочка ОСОБА_1, частки яких складають по ? кожному.

На час смерті померлої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, був непрацездатним.

Статтею 535 ЦК Української РСР /1963 року/, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця /в тому числі усиновлені/, а також непрацездатні дружина, батьки /усиновителі/ і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка б належала б кожному з них при спадкоємстві за законом /обов'язкова частка/. При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

Із роз'яснень, які містяться в пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що той зі спадкоємців, який має право на обов'язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 на день смерті проживав разом з ОСОБА_4 у спадковому будинку і фактично прийняв спадщину, тому у нього є право на обов'язкову частку у спадщині. ОСОБА_1 06 червня 2003 року звернулася з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Посилання представника ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_3 не проживав на день смерті його дружини в цьому будинку і відмовився від прийняття спадщини є безпідставними, виходячи з наступного.

Із довідки виконавчого комітету Ватутінської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, яка надана до суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_3 був зареєстрований з 1966 року і постійно проживав в спадковому будинку по день смерті. До суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 надала іншу копію довідки Ватутінської сільської ради Нововодолазького району Харківської області без дати, в якій зазначено, що ОСОБА_3 був зареєстрований в спадковому будинку з 06 червня 2000 року. Однак ця довідка не спростовує того, що ОСОБА_3 з дня реєстрації шлюбу по день смерті постійно проживав в спадковому будинку.

Статтею 553 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин вбачається, що спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а з заявою про відмову від обов'язкової частки ОСОБА_3 звернувся до нотаріальної контори вперше 16 квітня 2004 року, а потім 20 квітня 2004 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ці заяви не мають юридичної сили.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина за законом та заповітом, яка не є предметом спору.

Спадкоємцями за заповітом та законом є ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які своєчасно звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Своєчасно звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на обов'язкову частку, яка є предметом спору, ОСОБА_2, як спадкоємець першої черги, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів, які знаходяться у ОСОБА_1

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 не заперечувала, що правовстановлюючі документи знаходяться у ОСОБА_1

Враховуючи, що право ОСОБА_2 порушено, суд першої інстанції з додержанням вимог статей 212-215 ЦПК України, дослідивши обставини справи повно, надавши їм належну оцінку в межах заявлених ОСОБА_2 вимог дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення її позову. Вимог до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 інші спадкоємці не заявляли.

Частиною 1 статті 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, тому доводи, які викладені в апеляційній скарзі та надані в суді апеляційної інстанції, зокрема, які пов'язані з вимогою ОСОБА_1 про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері ОСОБА_4, заявленою нею в суді апеляційної інстанції, не були предметом позову в суді першої інстанції, тому не можуть бути розглянуті в суді апеляційної інстанції. Зустрічного позову під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції або самостійного позову ОСОБА_1 до суду першої інстанції не заявляла. Клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів, які заявлені в суді апеляційної інстанції та які залишено без задоволення стосуються, зокрема іншого домоволодіння № АДРЕСА_2, яке не було предметом розгляду в суді першої інстанції; доказів, які досліджувались судом першої інстанції та документів, відносно яких цих клопотань в суді першої інстанції заявлено не було, хоча суд першої інстанції, дотримуючись засад змагальності, забезпечив сторонам можливість доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

За таких обставин судова колегія вважає, що даних, які б вказували на наявність підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Виходячи з наведеного та вимог статті 308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п. 1 ч. 1. ст.314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 08 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії