Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №313/1581/14-ц Головуючий у 1-й інстанції: Олійник М.Ю.
Провадження № 22-ц/778/2033/17 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

Крилової О.В.

Кухаря С.В.

при секретарі: Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 15 березня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2014 року Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено, що 15.12.2005 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 5 000грн. У вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків 36 % річних.

Свої зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, і станом на 30.06.2014 року утворилась заборгованість в сумі 5998,81 грн.

Враховуючи вищевикладене просив суд стягнути з ОСОБА_4 користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 5998,81 грн.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 15 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, провадження у справі закрити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши пояснення учасників процесу ,судова колегія вважає, що апеляційна скарга зад оленю не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи Банк звернувся до суду зазначаючи, що 15.12.2005 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 5 000грн. У вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків 36 % річних.

Свої зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, і станом на 30.06.2014 року утворилась заборгованість в сумі 5998,81 грн.

За вимогами ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства в установлений строк відповідно до умов договору.

За приписами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як передбачено ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Крім того, Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9 роз'яснив, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

За матеріалами справи 12 вересня 2016 року ухвалою Михайлівського районного суду Запорізької області області було задоволено клопотання ОСОБА_4 про призначення судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої було поставлені питання: Чи виконано підпис у Заяві позичальника від 15 грудня 2005 року самим ОСОБА_4 чи іншою особою? (т. 2 а.с. 109).

Відповідно до висновку № 4856-16 від 27 грудня 2016 року, підпис від імені ОСОБА_4 в графі «Підпис» після друкованого тексту: «Я ознайомився та згодний з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку. Я виражаю згоду, що ця Заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між мною та банком договір про надання банківських послуг» у заяві № б/н від 15 грудня 2005 року, - виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису (а.с. 129-134).

Також правомірно районним судом не прийняті до уваги посилання ПАТ «КБ «ПриватБанк», як на підставу задоволення своїх позовних вимог на виписку по рахунку (т.1 а.с. 44-59) та на те, що відповідач частково погашав заборгованість, що нібито свідчить про визнання ним кредитного боргу, суд ставиться критично, враховуючи, що відповідач проти цього категорично заперечує, а сам позивач не довів, яким чином проводилось вказане погашення: чи то шляхом внесення готівки до каси банку, чи списанням коштів з рахунку.

В справи відсутні належні докази того, що відповідач підписував кредитний договір, фактично отримував кредитні кошти та користувався грошовими коштами позивача.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 15 березня 2017 року по цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: