Справа №: 398/7741/14-ц
провадження №: 2/398/15/17
"06" червня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого - судді Ковальової О.Б.
за участю: секретаря Дудченко О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовною заявою прокурора Олександрійської місцевої прокуратури (правонаступника прокуратури м.Олександрії) в інтересах держави в особі міської лікарні №1 м.Олександрії до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, -
В С Т А Н О В И В :
04.12.2014 року прокурор м.Олександрії в інтересах держави в особі міської лікарні №1 м.Олександрії звернувся до суду з позовом, де просить стягнути солідарно з відповідачів в дохід місцевого бюджету Олександрійської міської ради 9111.36 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_3.
Позов мотивує тим, що 29.05.2013 року ОСОБА_1 та 30.05.2013 року ОСОБА_2 було повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.
У звязку з заподіянням тілесних ушкоджень, потерпіла ОСОБА_3 з 03.04.2013 по 21.05.2013 року, тобто 48 л/днів знаходилась на стаціонарному лікування в міському комунальному лікувально профілактичному закладі «Міська лікарня №1», де вартість її лікування склала 9 111.36 грн., що підтверджується довідкою розрахунком про перебування потерпілого на стаціонарному лікуванні внаслідок травми.
25 липня 2013 року в рамках кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ч.1 ст.187 КК України, прокурором було подано до суду позов про стягнення на користь держави коштів, витрачених закладом охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину.
Однак, вироком Олександрійського міськрайонного суду від 28 листопада 2013 року, питання щодо позову судом не вирішено.
МКЛ ПЗ «Міська лікарня №1 м.Олександрії». відповідно до ст..88 Бюджетного Кодексу України фінансується за рахунок коштів міського бюджету, а тому позивачем є Олександрійська міська рада.
Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 27.05.2014 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.
Посилаючись на ст.1206 ЦК України просить вимоги задовольнити.
Сторони про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Прокурор подав заяву, де вказав, що просить розглянути позовну заяву прокурора м.Олександрії Кіровоградської області (Олександрійської місцевої прокуратури як правонаступника, згідно наказу Генерального прокурора України № 83-ш) від 23.09.2015) в інтересах держави в особі Олександрійської міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину без його участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. На судовий розгляд справи відповідач не зявилася повторно. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи та вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, постановивши заочне рішення відповідно до вимог ст., ст. 224 - 226 ЦПК України.
За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до діючого законодавства, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і ч., ч.1, 4 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Судом з матеріалів справи встановлено наступне.
З даним позовом прокурор м.Олександрії звернувся до Олександрійського міськрайонного суду 04.12.2014 року.
Ухвалою суду від 06.06.2017 року згідно ст.37 ЦПК України в порядку процесуального правонаступництва було залучено прокурора Олександрійської місцевої прокуратури, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року, для представництва інтересів держави в особі Олександрійської міської ради, у розумінні ст..45 ЦПК України.
25 липня 2013 року в рамках кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ч.1 ст.187 КК України, прокурором було подано до суду позов про стягнення на користь держави коштів, витрачених закладом охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину.
Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.11.2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначено покарання 5 років позбавлення волі, кожній. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки (а.с. 4, 5). Однак, питання щодо позову судом не вирішено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області від 27.05.2014 року вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.11.2013 року щодо ОСОБА_1 залшено без змін (а.с.7-9).

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.03.2015 року вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.11.2013 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області від 27.05.2014 року щодо ОСОБА_1 та в порядку ст.443 КПК України щодо ОСОБА_2 було скасовано та призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції (а.с. 64 - 77).

Згідно ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.10.2015 року провадження у цивільній справі за позовом прокурора м.Олександрії в інтересах держави в особі Олександрійської міської лікарні до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в частині вимог до ОСОБА_2 закрито в звязку з її смерю 16.02.2015 року (а.с. 72).

Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.03.2016 року ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначено покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі (а.с. 91 -92).

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.04.2015 року, кримінальне провадження щодо обвинуваченої ОСОБА_2 закрито у звязку з її смертю.

Злочин було вчинено за наступних обставин, так 02 квітня 2013 року близько 13.00 год. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в приміщенні літньої кухні на території домоволодіння №42 по вул.Петровського в м.Олександрії, де розмовляли з ОСОБА_3 про отримання грошей в борг, але остання відмовила їм у позичці.

Отримавши від ОСОБА_3 відмову у наданні грошової позики, ОСОБА_1 діючи умисно, з корисливих спонукань, маючи на меті заволодіти майном ОСОБА_3, вчинила на останню напад, застосувавши насильство, яке полягало у нанесені близько двох ударів кулаками в область голови.

Після чого до її дій приєдналась ОСОБА_2, яка нанесла ОСОБА_3 близько двох ударів ногами по тулубу. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 закрили ганчіркою рота ОСОБА_3 та нанесли останній близько трьох ударів ногами по тулубу від яких вона втратила свідомість.

Своїми протиправними діями ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідно до висновків судово медичних експертиз №115 від 04.04.2013 року та № 184 від 17.05.2013 року спричинили ОСОБА_3 тілесні ушкодження: синці обличчя, садна волосистої частини голови, садна лівої гомілки, гематому лівого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та перелом правого стегна, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подолавши у такий спосіб опір ОСОБА_3 відкрито заволоділи майном останньої, а саме: мобільним телефоном марки «Samsung X 450», вартістю 246,00 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Білайн», вартістю 10,00 грн., масляним обігрівачем, вартістю 333,00 грн., які знаходились в цьому приміщення та металевим відром,вартістю 3,00 грн., металевою проволокою, вартістю 1,80 грн., металевим чайником, вартістю 2,00 грн., двома металевими ножицями, вартістю 140,00 грн., металевою теліжкою, вартістю 14,40 грн., які знаходились на вулиці будинку №42 по вул.. Петровського в м.Олександрії, таким чином діями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заподіяно ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 687,10 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За час знаходження на лікуванні ТкаченкоОльги Василівни було витрачено 9111,36 грн. на її лікування (а.с. 6).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти від відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат" роз'яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року "Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання" сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми витрати за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Згідно з п. 4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я.

Із долученого до позовної заяви довідки - розрахунку (а.с. 6) вбачається, що витрати, яка понесла міська лікарня №1 м.Олександрії у звязку із перебуванням потерпілої ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні в період з 03 квітня по 21 травня 2013 року складаються із витрат на засоби медичного призначення, харчування, оплату праці, тощо та складають 9 111.36 грн.

Зазначені докази є належними, допустимими, їх достовірність не викликає сумніву, між собою вони мають взаємний зв'язок у їх сукупності.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, то з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214 - 215, 218, 224 226, 228 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету Олександрійської міської ради 9 111 (девять тисяч сто одинадцять) грн. 36 коп. у відшкодування витрат понесених міським комунальним лікувально профілактичним закладом «Міська лікарня №1 м.Олександрії» на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 243,60грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: