АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 629/1575/16-ц Головуючий 1 інстанції Шевцов О.А.
Провадження № 22ц/790/958/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 «ПриватБанк», ОСОБА_4, ОСОБА_5, Реєстраційна служба Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права спільної сумісної власності,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_4, ОСОБА_5, Реєстраційна служба Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права спільної сумісної власності.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона разом із відповідачем з 1989 року по 2013 рік проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, вони мають спільних дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Під час спільного проживання у фактичних шлюбних відносинах, у грудні 2006 року, вони з відповідачем придбали квартиру № 157 у м. Лозова, мікрорайон №4, буд. №70 у Харківській області, яку оформили на ОСОБА_3. Проте, у 2013 році стосунки між ними зіпсувалися. Лише у 2014 році їй стало відомо, що 21 грудня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір та договір іпотеки, предметом якого стала вищевказана квартира. Позивачка вважає, що нерухоме майно є обєктом права спільної сумісної власності її та ОСОБА_3.

В звязку з цим просила суд встановити факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу її та відповідача, а також визнати за ними право спільної сумісної власності на чотирьохкімнатну квартиру 157 у м. Лозова, мікрорайон №4, буд. №70 у Харківській області. Судові витрати просила стягнути на її користь з відповідача.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02 листопада 2016 року позов задоволено. Встановлено факт проживання жінки ОСОБА_2 та чоловіка ОСОБА_3 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 1990 року до 2013 року. Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на чотирьохкімнатну квартиру 157 у м. Лозова, мікрорайон №4, буд. №70 у Харківській області, загальною площею 78,1 кв.м., житловою площею 50,0 кв.м.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, судові витрати стягнути з позивачки.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі; вказує, що оскаржуваним рішенням суду зачіпаються права та інтереси ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки спірна квартира сторін є предметом іпотеки за договором, укладеного між ним та відповідачем; крім того, позовні вимоги про проживання сторін у фактичних шлюбних відносинах є недоведеними, оскільки на час укладення іпотечного договору ОСОБА_3 вказував, що у шлюбі не перебуває, однією сімєю без реєстрації шлюбу ні з ким не проживає.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 234 ч. 2 п. 5 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно вимог ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження, серії УП-СЛ № 326732 (а.с. 9, 10), батьками ОСОБА_7, яка народилась 12.12.1990 року, є ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Згідно свідоцтва про народження, серії УП-СЛ № 377203 (а.с. 11, 12), батьками ОСОБА_7, який народився 07.09.1993 року є також ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Із свідоцтва про народження, серії 1-ВЛ № 206271 (а.с. 13), вбачається, що батьками ОСОБА_10, яка народилась 20.11.2003 року є ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Згідно довідок Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області від 05.06.2013 року та від 08.04.2014 року (а.с. 15, 16), ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_7, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4..

Згідно договору купівлі-продажу від 21.12.2006 року ОСОБА_8 придбав чотирикімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.. Право власності на квартиру зареєстроване 13.03.2007 року (а.с. 38-39).

Відповідач ОСОБА_8 в суді першої інстанції подав заяву про визнання позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, спірна квартира була придбана під час їх спільного проживання однією сім'єю і є спільною сумісною власністю позивача та відповідача.

Однак, що стосується рішення суду в частині встановлення факту проживання однією сім'єю в період з 1990 по 31.12.2003 року, то колегія суддів вважає, що рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з відмовою у задоволені позову, оскільки ці спірні правовідносини виникли між сторонами до набрання чинності Сімейного Кодексу України 01 січня 2004 року. Судом першої інстанції безпідставно задоволено позовні вимоги про визнання факту проживання позивача та відповідача однією сім'єю без шлюбу за цей час, оскільки до відносин, які виникли до 01 січня 2004 року, застосовуються положення Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС України), яким не передбачено можливості визнання факту спільного проживання без реєстрації шлюбу як підстави для визнання набутого майна спільною сумісною власністю.

Суд не приймає до уваги заперечення третьої особи ПАТ КБ «ПриватБанк» з наступних підстав.

З рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.06.2014 року вбачається, що 21.12.2006 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_8 було укладено договір іпотеки, предметом якої є квартира №157 у м.Лозова, мікрорайон №4, буд. №70 у Харківській області

Вказаним же рішенням суду було прийняте рішення про звернення стягнення на дану квартиру шляхом її продажу на підставі договору іпотеки № НАСОGK01270079 від 21.12.2006 року Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк».

Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що визнання спірної квартири спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_8 ніяким чином не вплине на права ПАТ КБ «ПриватБанк», які випливають з договору іпотеки. Наявність договору іпотеки нерухомого майна та обмежень на розпорядження даним майном, які є похідними від даного договору, також обовязкові і для позивачки.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02 листопада 2016 року змінити.

В частині встановлення факту проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 1990 року по 31.12.2003 року рішення скасувати і в позові в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді