Справа № 500/1241/17
Провадження № 2/500/1808/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі Петровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним як спадкоємцем за законом першої черги після смерті дружини ОСОБА_3, померлої 11.07.2008 року право власності на земельну ділянку площею 0,0296 га, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кутузова, 100, мотивуючи тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що неможливо визначити частку земельної ділянки, на яку необхідно видати свідоцтво про право на спадщину за законом на імя спадкоємця ОСОБА_1. Документ, що посвідчує право власності на вказану частку земельної ділянки (державний акт на право власності на земельну ділянку) на імя спадкодавця ОСОБА_3 відсутній.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі продажу земельної ділянки від 29.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 7972, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 належала земельна ділянка площею 0,0296 га, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кутузова, б. 100.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 157723 від 12.07.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_3 померла 11.07.2008 року.

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0296 га, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кутузова, б. 100.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 19897647 від 22.05.2009 року згідно якого інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є:

- чоловік ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 499703 від 03.11.1980 року, виданого Ізмаїльським міським відділом РАЦСу;

- син ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІІ ЖД № 321152 від 03.11.1980 року, виданого Ізмаїльським міським відділом РАЦСу.

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 у встановлений ст. 1270 ЦК України строк звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті дружини ОСОБА_3, померлої 11 липня 2008 року, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 29.09.2008 року за № 607, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_2 будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_3 разом з нею не проживав та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, тому вважається таким, що фактично не прийняв спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України.

26.05.2009 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області на імя ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кутузова, 100.

Також, 26.05.2009 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області на імя ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, вул. Бесарабська, б. 3.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Разом з тим, нормами діючого Цивільного кодексу України не передбачена можливість одночасного існування права спільної сумісної та спільної часткової власності на один обєкт нерухомого майна.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача ОСОБА_1 неможливо, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_3, померлої 11 липня 2008 року право власності на земельну ділянку площею 0,0296 га розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кутузова, 100, згідно договору купівлі продажу земельної ділянки від 29.12.2006 року.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_3, померлої 11 липня 2008 року право власності на земельну ділянку площею 0,0296 га розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Кутузова, 100, згідно договору купівлі продажу земельної ділянки від 29.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 7972.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5