АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.,

суддів Поливач Л.Д.,

ШаховоїО.В.,

при секретарі Горак Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пателі Лізинг» про визнання майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах Київської міської ради на рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 березня 2017 року,

у с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пателі Лізинг» про визнання за ним майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва - апартаменти, загальною площею 32, 6 кв.м., що розташовані на одинадцятому поверсі житлово-офісного комплексу з вбудованими приміщеннями громадського харчування та підземним паркінгом, на земельній ділянці у АДРЕСА_1.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 13 березня 2017 року, позовні вимоги - задоволено, визнано за позивачем майнові права на об'єкт незавершеного будівництва - апартаменти, загальною площею 32, 6 кв.м., що розташовані на одинадцятому поверсі житлово-офісного комплексу з вбудованими приміщеннями громадського харчування та підземним паркінгом, на земельній ділянці у АДРЕСА_1. Крім того, вирішено питання про судові витрати (а.с.44-46).

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_3 в інтересах Київської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 березня 2017 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивував, зокрема, тим, що вказане рішення є незаконним, необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та є таким, що безпосередньо порушує права територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради, оскільки Київська міська рада є власником земельної ділянки по АДРЕСА_2, на якій збудовано офісно-житловий комплекс «Поділ Престиж».

_______________________________________________

Справа № 758/15700/16-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/6459/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Декаленко В.С.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

В провадженні Господарського суду знаходиться справа №910/27779/14 за позовом Київської міської ради до ТОВ «Пателі Лізинг» про зобов'язання відповідача знести надбудовані поверхи (8-12), які збудовані з відхиленням від затвердженої (погодженої) проектної документації за рахунок відповідача. Таким чином, спірні апартаменти, на які оскаржуваним рішенням визнано за позивачем майнові права, є предметом спору у суді та у разі задоволення позовних вимог - мають бути знесені.

Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 09 лютого 2015 року у справі №910/27779/14 задоволено клопотання Київської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову та, крім іншого, заборонено Державній архітектурно-будівельній інспекції України (Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві) узгоджувати та видавати відповідні документи (декларації, акти тощо) про готовність зазначеного об'єкта будівництва до експлуатації.

Таким чином, суд першої інстанції не з'ясував вказаних обставин та грубо порушив приписи ЦПК України не залучивши до участі у справі Київську міську раду як власника земельної ділянки, на якій зведено спірний об'єкт нерухомості.

В суді апеляційної інстанції, представник Київської міської ради - ПерепелицінК.М., підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7, просила апеляційну скаргу відхилити.

Представник ТОВ «Пателі Лізиг» - Боженко І.Ф., в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, крім того, до канцелярії суду надійшов відзив останнього на апеляційну скаргу, а тому колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її задоволення виходячи з таких підстав.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 08 жовтня 2013 року між ТОВ «Пателі Лізинг» (далі - «Інвестор») та ОСОБА_9 був укладений інвестиційний договір №168 НВ (далі - «Інвестиційний договір»).

Згідно умов Інвестиційного договору, Інвестор бере участь у фінансуванні будівництва Будинку (житлово-офісний комплекс, який споруджується Замовником в місті Києві за будівельною адресою: АДРЕСА_1) на умовах цього Договору (а.с.7-13).

Відповідно до пунктів 1.8 та 1.9 вказаного Договору, підставою для будівництва є Дозвіл на виконання будівельних робіт від 17 червня 2011 року №КВ 4, виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві; підставою для використання земельної ділянки є Договір оренди земельної ділянки від 08 грудня 2005 року строком на 5 років, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради 13 грудня 2005 року за №85-6-00239 (Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1. Угода про поновлення та про внесення змін та доповнень до Договору оренди земельної ділянки Реєстраційний номер 85-6-00507 від 11 липня 2011 року продовжено до 13 грудня 2015 року).

09 квітня 2015 року між ОСОБА_9, ОСОБА_2 та ТОВ «Пателі Лізинг» укладено Угоду №01/2015 про уступку права вимоги, згідно якої ОСОБА_9 як первісний кредитор за плату уступає у повному обсязі новому кредитору - ОСОБА_2, а новий кредитор оплачує та приймає від первісного кредитора у повному обсязі право вимоги виконання від боржника - ТОВ «Пателі Лізинг» зобов'язання за Інвестиційним договором, і стає новим кредитором боржника (а.с.16-17).

Як вбачається з матеріалів справи, факт перерахування грошових коштів у повному обсязі та відсутність у відповідача претензій до ОСОБА_9 підтверджується копіями квитанцій, які містяться в матеріалах справи та довідкою №42/03/2014 від 07 квітня 2014 року (а.с.18,19, 20, 21).

Як зазначав позивач, ним у повному обсязі виконано зобов'язання щодо фінансування Об'єкта будівництва і жодних претензій щодо своєчасності оплати за Інвестиційним договором від відповідача не надходило.

Згідно з умовами Інвестиційного договору, відповідач зобов'язувався здійснити весь комплекс робіт для побудови Об'єкта будівництва та гарантував відповідність вимогам Державних будівельних норм і правил України (п. 3.1.) та організувати отримання (складання) всієї документації, пов'язаної з будівництвом та експлуатацією будинку (п. 3.4.). Крім того, згідно п. 3.3 Інвестиційного договору, планований термін введення в експлуатацію Об'єкта будівництва - 1-ий квартал 2014 року, однак станом на дату звернення позивача до суду Об'єкт будівництва в експлуатацію введений не був.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ТОВ «Пателі Лізинг» визнав позов, крім того з довідки за підписом директора ТОВ «Пателі Лізинг» від 09 березня 2017 року №16/03/2017, виданої ОСОБА_2, вбачається, що житлово-будівельний комплекс по АДРЕСА_2 знаходиться на стадії 95% будівельної готовності. Апартаменти АДРЕСА_3 згідно Інвестиційного договору №168 НВ від 08 жовтня 2013 року та Угоди №01/2015 від 09 квітня 2015 року знаходяться на одинадцятому поверсі, будівельні роботи виконані в повному обсязі (а.с.39, 41).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в судовому засіданні звернувся із заявою про визнання позову, яка не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі, у зв'язку з чим дійшов до висновку необхідність прийняття заяви про визнання відповідачем позову та задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом з тим, ухвалене у справі судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

В даному випадку земельна ділянка під спірним об'єктом будівництва знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста Києва, а тому Київською міською радою як уповноваженою особою на розпорядження такою земельною ділянкою, поданий позов з метою надійної і безпечної експлуатації спірного нерухомого майна, належного поточного і капітального ремонтів, обслуговування тощо.

Представник Київської міської ради у своїх доводах зазначав, що не зважаючи на те, що будівництво спірного об'єкту ще не завершене, його не прийнято у встановленому законом порядку в експлуатацію, не проведено його технічної інвентаризації та не зареєстровано право власності, відповідачем розповсюджується інформація про продаж квартир (апартаментів, приміщень) в спірному об'єкті самочинного будівництва. Зокрема на сайті житлового комплексу «Поділ Престиж» міститься інформація, яка свідчить про те, що відповідач здійснює підготовчі дії до введення об'єкту по АДРЕСА_1 в експлуатацію з метою подальшого продажу квартир.

В ході розгляду справи встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 09 лютого 2015 року у справі №910/27779/14 за позовом Київської міської ради до ТОВ «Пателі Лізинг» про зобов'язання вчинити дії, задоволено клопотання Київської міської ради та забезпечено позов шляхом, зокрема, заборони Державній архітектурно-будівельній інспекції України (Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві) узгоджувати та видавати відповідні документи (декларації, акти тощо) про готовність зазначеного об'єкта будівництва до експлуатації, а також видавати сертифікат (сертифікати) відповідності закінченого будівництвом об'єкта стосовно офісно-житлового комплексу «Поділ Престиж» або окремих його частин (приміщень), будівництво яких здійснюється за адресою: АДРЕСА_1 (на розі АДРЕСА_1) у Подільському районі міста Києва.

Наведене свідчить про те, що заява ТОВ «Пателі Лізинг» прямо порушує права та інтереси Київської міської ради, крім того, інших мотивів та доводів, крім визнання відповідачем позову, оскаржуване судове рішення не містить.

Крім того, майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами.

Майновими визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Майнове право, яке можна визначити як право очікування, є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на окремі об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу.

Проте, в позивача право власності на спірне нерухоме майно не виникло. За змістом договору, позивач отримав лише право на набуття права власності, а не саме право власності на нерухоме майно. Майнові права на об'єкт незавершеного будівництва відповідач не оспорює в судовому порядку, тобто відсутній спір, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання за позивачем майнових прав.

Саме такий висновок відповідає нормам матеріального права та узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України (№ 6-1502цс15 від 02 грудня 2015 року, № 6-3129цс15 від 30 березня 2016 року, № 6-503цс16 від 25 травня 2016 року).

Таким чином, рішення суду назвати законним та обґрунтованим не можна, а тому воно підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах Київської міської ради - задовольнити.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 березня 2017 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пателі Лізинг» про визнання майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: І.М. Вербова

Судді: Л.Д. Поливач

О.В.Шахова