Суддя Горчакова О. І.
Справа № 644/279/17
Провадження № 2/644/1006/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судовим засіданням - судді Горчакової О.І.,

за участю:

секретаря судових засідань - Білієнко Г.Г.,

позивачів ОСОБА_2,

ОСОБА_3

ОСОБА_4 - надав заяву,

ОСОБА_5 - надала заяву, представників усіх позивачів - ОСОБА_6, ОСОБА_7

відповідачів: ОСОБА_8 не прибула

ОСОБА_9 - не прибув;

третя особа КП «Харківське міське буро технічної інвентаризації» - представник не прибув;

Департамент реєстрації Харківської міської ради в особі представника - Криштопи Я.В.;

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа КП «Харківське міське буро технічної інвентаризації», Департамент реєстрації Харківської міської ради «Про визнання недійсним договорів купівлі-продажу квартири, скасування їх державної реєстрації та визнання право власності на квартиру»,-

в с т а н о в и в :

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява.

Позивач прохає:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 28.01.1994 року № 72, укладений на Харківській універсальній біржі між ОСОБА_11,ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_8, з іншої сторони;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 06.04.1996 № V-04-376-H, укладений на Харківській універсальній біржі укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_9;

- скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_4 за ОСОБА_8;

- скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_4 за ОСОБА_9;

- визнати право власності на квартиру АДРЕСА_4 за ОСОБА_16, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_13, ОСОБА_11, на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 04.01.1994 року № 747.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі рішення виконавчого комітету Орджонікідзевської районної Ради народних депутатів міста Харкова від 09.11.1983 № 31 ОСОБА_11, батькові: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_12, було видано ордер від 23.11.1983 № 70817 на право отримання чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1. Вказане право ОСОБА_11 (батько) реалізував та вселився разом зі своєю родиною у складі шістьох осіб, а саме: ОСОБА_5 - дружиною, та синами - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_12 у квартиру за адресою: АДРЕСА_1. У січні 1994 року всі члени родини ОСОБА_1 взяли участь у безоплатній приватизації вищевказаної квартири, про що органом приватизації житлового фонду Харківського тракторного заводу ім. С. Орджонікідзе видано Свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого право приватної спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано у Харківському міському бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_12. У ІНФОРМАЦІЯ_1 основний квартиронаймач ОСОБА_11 (батько) помер.

Звернувшись до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом, Позивачі сини спадкодавця: ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_2 та дружина померлого ОСОБА_11 - ОСОБА_5, дізналися, що станом на 31.12.2015 квартира АДРЕСА_5 належить ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу від 06.04.1996 № V-04-376-H, укладеного на Харківській універсальній біржі.

Далі у позові йде посилання, що ОСОБА_9 придбав вищезазначену квартиру у ОСОБА_8, яка, в свою чергу, на той час набула право власності на вказане нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 28.01.1994 № 72. Вказаний договір був укладений на Харківській універсальній бірж без відому, згоди та присутності ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_2

У квартирі АДРЕСА_1, позивачі мешкають з моменту отримання ордеру від 23.11.1983 № 70817 та до теперішнього часу.

Позивачі та їх представники, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, в судовому засіданні підтвердили обставини викладені в позовній заяві, просили суд задовольнити позов. Наполягали на тому, що ОСОБА_8, неправомірно уклала договір купівлі-продажу спірної квартири на своє ім'я, а, вподальшому, продала квартиру ОСОБА_9 Тобто, угоди були спрямовані на незаконне заволодіння майном (ст. 49 ЦК України в редакції 1963 року), а тому у березні 2016 року було відкрито кримінальне провадження за цим фактом. Додатково на запитання суду представник Позивача - ОСОБА_7, пояснив, що дійсно перший договір купівлі-продажу від 28.01.1994 року № 72, укладений на Харківській універсальній біржі, сторонами його були: ОСОБА_11 - померлий у ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, яка на даний час проживає в Російській Федерації, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_2, якому на час укладання договору було лише 11 років - з однієї сторони, та ОСОБА_8 - з іншої сторони; другий договір купівлі-продажу від 06.04.1996 № V-04-376-H, укладений на Харківській універсальній біржі між ОСОБА_8 та ОСОБА_9; на запитання суду відповів, що надати оригінали оспорюваних договорів - не може, крім того ксерокопії оспорюваних договорів наданих до позовної заяви, не містять відомості про реєстрацію оскаржуваних договорів у нотаріуса чи БТІ та не завірені належним чином із-за відсутності їх оригіналів; на запитання суду про надання підтвердження права власності Відповідачів, зазначив, що такі правоустанавлюючі документи відсутні - згідно з витягу з реєстру прав власності відсутня інформація і про те, що квартира була зареєстрована за ОСОБА_8 та ОСОБА_9; до висновку про зміну власника прийшов на підставі довідки, наданої з КП «ХМБТІ» від 30.12.2015 та письмової відповіді нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори; за зверненням Позивачів, представником ОСОБА_6 була подана заява про вчинення кримінального правопорушення, вказана зава була внесена до ЄРДР за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України, на даний час досудове розслідування по кримінальному провадженню триває.

Відповідач ОСОБА_9 прибув у судове засідання, призначене на 24.05.2017 року. Від надання пояснень відмовився, мотивуючи це тим, що у судове засідання не прибула ОСОБА_14, оскільки вона до цього більше причетна, то він нічого не знає; звернув увагу суду на те, що позивачі не зазначили відомості і ще про їх одного брата - ОСОБА_12, у якого б теж слід запитати чому так сталося. У подальші судові засідання - не прибув.

ОСОБА_8, у судове засідання не прибула, причини неявки суду не повідомила, заперечень на позов не надала.

Представник КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справу був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав.

Представник Департаменту реєстрації Харківської міської ради, прохала прийняти рішення, відповідно до чинного законодавства. Пояснила, що право власності на спірну квартиру, згідно наданих позивачем доказів, вважає відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 04.01.1994 № 747: право приватної спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано у Харківському міському бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_12.

Заслухавши пояснення позивачів представників позивачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 04.01.1994 № 747 - право приватної спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано у Харківському міському бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_12 (а.с. 28-29, 33).

У ІНФОРМАЦІЯ_1 основний квартиронаймач - ОСОБА_11 (батько) помер, про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 4 Харківського обласного управління юстиції видано Свідоцтво про смерть від 09.07.2005 серія НОМЕР_1 (а.с. 34).

Спадкоємці ОСОБА_11 ОСОБА_3 ОСОБА_15 і ОСОБА_2 та дружина померлого ОСОБА_11 - ОСОБА_5, звернулися 06.12.2016 року до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом. За результатами розгляду вказаних заяв державним нотаріусом заведено спадкову справу №1259/2005 (а.с.45).

Позивачі та їх представники надали з позовною заявою для дослідженняксерокопією довідки КП «ХМБТІ» від 30.12.2015 року, не завіреної належним чином, у якій міститься інформація, що станом на 31.12.2015 квартира АДРЕСА_5 належить ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу від 06.04.1996 № V-04-376-H, укладеного на Харківській універсальній біржі. Оригінал цієї довідки не надано до суду. Пропозиція суду надати оригінал довідки, для дослідження у судовому засіданні, не виконана із-за відсутності оригіналу (а.с.36).

Відповідно до ксерокопії договору купівлі-продажу, наданої з позовом, від 28.01.1994 року № 72, не завіреного належним чином, укладеного на Харківській універсальній біржі: ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_2, - з однієї сторони та ОСОБА_8, - з другої сторони, уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3. Ксерокопія вказаного договору не завірена належним чином, відмітки про реєстрацію права власності вказаний договір не містить.Пропозиція суду надати оригінал спірного договору для дослідження у судовому засіданні, не виконана із-за відсутності оригіналу (а.с. 38).

Відповідно до ксерокопії договору купівлі-продажу, наданої з позовною заявою, від 06.04.1996 року № V-04-376-H , не завіреного належним чином, укладеного на Харківській універсальній біржі: ОСОБА_9 - з однієї сторони та ОСОБА_8, з іншої сторони, уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3. Ксерокопія вказаного договору не завірена належним чином, відмітки про реєстрацію права власності вказаний договір не містить.Пропозиція суду надати оригінал спірного договору для дослідження у судовому засіданні, не виконана із-за відсутності оригіналу (а.с.39).

Установлено, що за зверненням Позивачів, представником ОСОБА_6, була подана заява про вчинення кримінального правопорушення, вказана заява була внесена до ЄРДР за № 0000020 від 14.03.2016 року, за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України. На даний час досудове розслідування по кримінальному провадженню триває (а.с.46).

Установлено, що Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2016 року надано доступ з можливістю вилучення оригіналів документів, а саме: договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Універсальній біржі від 06.04.1996 № V-04-376-H, договору купівлі-продажу від 28.01.1994 року № 72, посвідченого Харківською Універсальною біржею (а.с. 96-97).

Описом речей та документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, вилучено: договір купівлі-продажу, зареєстрованій на Універсальній біржі від 06.04.1996 № V-04-376-H; договір купівлі-продажу від 28.01.1994 року № 72 (а.с.101).

Частиною 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності

Пунктом 4, 5 Перехідних та Прикінцевих положень ЦК України передбачено, що до цивільних відносин які виникли до набуття чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про товарну біржу", товарна біржа є організацією, що об'єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов'язаних з ним торговельних операцій. Крім того, ст.2 Закону встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів.

Отже, товарна біржа - це оптовий, регулярно діючий ринок, де відбувається торгівля сировиною, матеріалами, іншими товарами, допущеними до обігу на біржі, створений для зручності здійснення комерційної діяльності юридичними та фізичними особами, які, в свою чергу, повинні бути обов'язково зареєстрованими відповідною біржею як її учасники.

На товарних біржах здійснюються біржові операції, які повинні відповідати сукупності вимог, установлених ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", згідно з якою угода вважається укладеною на біржі.

Відповідно до ст.42 Цивільного кодексу Української РСР, угоди можуть укладатися усно або в письмовій формі. Водночас, згідно зі ст.47 згаданого Кодексу, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди.

Угоди, зареєстровані на біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, а лише не підлягають подальшому нотаріальному посвідченню. До нотаріально посвідчених документів прирівнюються лише документи, складені згідно з вимогами ст.40 Закону України "Про нотаріат".

Крім того, Пленум ВСУ у своїй постанові "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" від 28.07.78р. за N 3 роз'яснив, з яких підстав угода може бути визнана недійсною судом. Відповідно до п.4 цієї постанови, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки ті угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивачів і їх представників, спірні угоди про придбання квартири - об'єкту нерухомості, посвідчені 28.01.1994 року за № 72 Харківською універсальною біржею та - 06.04.1996 року за № V-04-376-H Харківською універсальною біржею, дійсними не визнані, право власності на підставі цих угод не зареєстровано, а як визнають самі позивачі - такі угоди не створюють правових наслідків для сторін, а тому у позивачів не виникає відповідного права вимоги, у зв'язку з чим в задоволенні позову має бути відмовлено в повному обсязі (а.с. 143).

Не можуть бути прийняті до уваги посилання позивачів, їх представників на наявність відмови нотаріуса у видачі свідоцтва на право власності за позивачами на спірну квартиру, оскільки, як вбачаться зі Свідоцтва про право власності на житло від 04.01.1994 № 747 - право приватної спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано у Харківському міському бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_12. Позивачі не позбавлені права і можливості, наданим їм законом, оскаржувати відмову нотаріуса у здійсненні нотаріальної дії. Більш того, нотаріусом не винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а направлено на адресу ОСОБА_3 лист - роз'яснення (а.с. 45).

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі - ч.1 ст. 11 ЦПК України.

До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, але позивачі і їх повноважні представники не змінювали підстав позову, вимоги якого ґрунтувались на твердженні про наявність права власності відповідачів на підставі угод про придбання спірного об'єкту нерухомості, посвідчених на Харківській універсальній біржі (а.с. 1-15).

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що такі посилання не можуть бути прийняті судом до уваги, зокрема з огляду на те, що право власності позивачів виникло раніше і у судовому засіданні не установлено факту (за актом чи у інший спосіб) передачі спірного об'єкту нерухомості відповідачам (а.с. 143).

Відповідно до ст.42 ЦК України (в редакції 1963 року), угоди можуть укладатися усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній).

Згідно зі ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року) , нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди.

З аналізу зазначеної норми статті вбачається, що перед державною реєстрацією укладеного договору передує його нотаріальне посвідчення. Спірні договори нотаріально посвідчені не були, не зареєстровані.

Згідно зі ст. 220 ЦК України встановлено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

За таких обставин спірні договори є нікчемними, оскільки не було дотримано вимог щодо їх нотаріального посвідчення та реєстрації. Нікчемний правочин не потребує визнання його недійсним.

На підставі викладеного суд доходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутності підстав для їх задоволення.

В силу положень ст. 88 ЦПК України - на користь позивачів судові витрати судом не стягуються.

Керуючись статтями 1, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218, 294 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа КП «Харківське міське буро технічної інвентаризації», Департамент реєстрації Харківської міської ради «Про визнання недійсним договорів купівлі-продажу квартири, скасування їх державної реєстрації та визнання право власності на квартиру» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі проголошення короткого рішення право на оскарження наступає із дня отримання повного рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У разі проголошення короткого рішення право на оскарження наступає із дня отримання повного рішення.

Суддя: О.І. Горчакова