АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №752/9205/16-ц Головуючий у 1 інстанції Антонова Н.В.
Апеляційне провадження №22-ц/796/2907/2017 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 червня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Юрченко А.С.,

за участю позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

представників відповідача Герелес Л.В., Берко Н.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська гірничо-металургійна компанія» про скасування дисциплінарного стягнення, виплату заробітної плати, поновлення рівня заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року позов ОСОБА_7 залишено без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач працював у відповідача з 19.05.2014 на посаді фахівця відділу логістики з посадовим окладом 4100грн, а з 02.06.2015 - на посаді начальника відділу логістики з посадовим окладом 9800грн.

Наказом Генерального директора Приватного акціонерного товариства «Українська гірничо-металургійна компанія» (далі - АТ «УГМК») №82 від 26.04.2016 ОСОБА_3 оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме за неналежне виконання трудових обов'язків із забезпечення належного транспортування вантажу за маршрутом Дніпропетровськ-Черкаси відповідно до товарно-транспортної накладної №4634 від 07.04.2016, із забезпечення виконання фахівцем відділу логістики ОСОБА_8 здійснення контролю руху вантажу в процесі транспортування і визначення останньому належних задач з контролю руху, із упередження настання несприятливих для АТ «УГМК» наслідків.

Виходячи з того, що відповідно до займаної посади та кола посадових обов'язків позивач мав забезпечувати своєчасне і якісне виконання працівниками відділу логістики, які йому підпорядковані, покладених на них обов'язків, проте, не виконав цього, не забезпечив належне здійснення процесу праці працівника ОСОБА_8, що призвело до втрати вантажу, суд першої інстанції вважав доведеним факт неналежного виконання ОСОБА_3 трудових обов'язків, а тому вважав відсутніми підстави для задоволення його позовних вимог про скасування дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани відповідно до наказу №82 від 26.04.2016.

Інші позовні вимоги ОСОБА_3 суд вважав недоведеними і безпідставними, а тому також залишив їх без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21.12.2016 та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач та його представник просили апеляційну скаргу задовольнити з наведених у ній доводів. Представники відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечували та просили залишити без змін законну і обгрунтоване рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є законність наказу відповідача про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відновлення рівня заробітної плати, зменшеного у зв'язку з цим, та відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконним оголошенням догани та зменшенням рівня зарплати.

Відповідно до ст.147 КЗпП України заходи стягнення застосовуються до працівника за порушення трудової дисципліни. Отже, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення ним трудової дисципліни.

Порушення трудової дисципліни визначається чинним трудовим законодавством України як неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків.

З огляду на наведене предметом доказування у спорі про законність (незаконність) накладення дисциплінарного стягнення на працівника є: 1) факт неналежного виконання працівником покладених на нього трудових обов'язків, 2) наявність вини як однієї з ознак трудового правопорушення.

Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності достатньо наявності (фіксації) факту порушення (винних дій/бездіяльності з неналежного виконання трудових обов'язків), наслідки якого враховуються при визначенні тяжкості дисциплінарного проступку та виборі дисциплінарного стягнення, у зв'язку з чим правове значення крім зазначеного мають встановлення факту наявності шкідливих наслідків та їх причинний зв'язок з допущеним працівником порушенням.

Оскаржуючи наказ про оголошення догани за порушення трудової дисципліни, позивач посилається на відсутність підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що він як начальник відділу не забезпечив належне виконання його підлеглим трудових обов'язків, що призвело до втрати вантажу, а тому вважав, що ОСОБА_3 неналежним чином виконував свої трудові обов'язки. Проте, з таким висновком суду повністю погодитись не можна, оскільки він не відповідає установленим обставинам справи, а обставини, які суд уважав установленими, є недоведеними.

Встановлено, що оскаржуваним наказом Генерального директора АТ «УГМК» №82 від 26.04.2016 ОСОБА_3 та його підлеглий ОСОБА_8 притягнуті до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, які призвели до втрати вантажу в процесі його транспортування.

Так, на підставі розпорядження генерального директора АТ «УГМК» №11/1 від 11.04.2016 (т1ас206) проведено службове розслідування щодо розкрадання вантажів у процесі транспортування, яким установлено, що на виконання договору перевезення вантажів №010/15-ПВ від 17.12.2015, укладеного між відповідачем і ТОВ «Реммонтажсервіс» (т1ас207), фахівець відділу логістики ОСОБА_8 погодив заявку від 07.04.2016 на транспортування вантажу (металопродукції) відповідно до т.т.н. №4634 від 07.04.2016 по маршруту Дніпропетровськ-Черкаси (вантажовідправник - ПАТ «Комінмент», м. Дніпропетровськ, вантажоодержувач - Київська регіональна філія АТ «УГМК», м. Черкаси), що містила інформацію про транспортний засіб, водія, його телефон, про документи на підтвердження особи водія та його право на керування автомобілем, та повідомив керівника філії про відвантаження 07.04.2016 на адресу філії вказаної металопродукції. Керівник філії, логіст перевізника як уповноважена на здійснення службової переписки щодо організації перевезень вантажів особа та водій підтримували зв'язок 08.04.2016 з 09-30 до 15-20, а 09.04.2016 логіст перевізника повідомила керівника філії (вантажоодержувача) про те, що автомобіль з продукцією розвантажено не за адресою, зазначеною у заявці і в товарно-транспортній накладній.

Проведеним службовим розслідуванням також установлено, що перевізник у заявці від 07.04.2016 зазначив телефон водія, який останньому не належить, і з працівниками АТ «УГМК» зв'язувався не водій.

На підставі встановленого керівництво відповідача дійшло висновку, що фахівець відділу логістики ОСОБА_8 в порушення п.2.1.3. посадової інструкції не здійснив контроль руху вантажу в процесі транспортування, а його керівник начальник відділу логістики ОСОБА_9 належним чином не проаналізував і не забезпечив гарантії належного транспортування та своєчасності доставки вантажу, не поставив завдання перед фахівцем ОСОБА_8 з контролю збереження вантажу під час його руху в процесі транспортування, не визначив найбільш вигідні методи транспортування, не забезпечив та не проконтролював виконання ОСОБА_8 обов'язку із здійснення контролю руху вантажу в процесі транспортування і не поставив перед ним належні задачі з контролю руху, чим порушив пункти 2.1.7., 2.1.9., 2.1.12., 3.1.4 Посадової інструкції начальника відділу логістики (ас191-193), що і призвело до втрати вантажу.

Відповідно до п.2.1.3. Посадової інструкції фахівця відділу логістики він зобов'язаний здійснювати замовлення транспорту, необхідного для перевезення вантажу, та контролювати його рух в процесі транспортування.

Відповідно до Посадової інструкції до завдань та обов'язків начальника відділу логістики АТ «УГМК» віднесено визначення методів та схем оптимізації транспортно-технологічних схем доставки вантажів (п.2.1.7.), аналіз якості транспортування та своєчасності доставки вантажів (п.2.1.9), ставлення завдань перед персоналом по окремих напрямках; відповідно до п.3.1.4 Посадової інструкції начальник відділу логістики має право контролювати виконання завдань, своєчасне виконання окремих доручень підлеглими йому працівниками.

Відповідно до п.4.1.3. Посадової інструкції начальник відділу логістики відповідає за своєчасне і якісне виконання підлеглими своїх посадових обов'язків (т1ас10-11).

Отже, до посадових обов'язків фахівця відділу логістики віднесено контроль руху вантажу в процесі транспортування, а начальник відділу логістики відповідає за якісне виконання підлеглим його посадових обов'язків.

Разом із тим, службовим розслідуванням не встановлено, які саме порушення посадових обов'язків начальника відділу логістики ОСОБА_3 призвели (знаходяться у причинному зв'язку) до втрати вантажу під час його транспортування по маршруту Дніпропетровськ-Черкаси 07.04.2016, адже п.4.1.3. його Посадової інструкції визначає зону відповідальності начальника відділу за виконання його підлеглими їх трудових обов'язків, у зв'язку з чим підстав вважати порушеним цей пункт посадової інструкції немає.

Належних і допустимих доказів на підтвердження факту порушення інших пунктів посадової інструкції, зазначених в оскаржуваному наказі, матеріали справи не містять і відповідач на них не посилається. Фактично в оскаржуваному наказі лише констатується факт порушення позивачем пунктів посадової інструкції без посилання на факти і обставини на підтвердження таких порушень, а в вину позивачу ставиться те, що він не визначив підлеглому завдання, що і так віднесено до трудових обов'язків самого підлеглого його ж посадовою інструкцією і у зв'язку з цим не потребує додаткового визначення такого завдання начальником відділу. Установлені за результатами службового розслідування обставини взагалі не дають підстав для висновку, що порушення позивачем пунктів 2.1.7., 2.1.9., 2.1.12., 3.1.4 Посадової інструкції мали місце.

Отже, факт неналежного виконання ОСОБА_3 його трудових обов'язків начальника відділу логістики не знайшов свого підтвердження належними і допустимими доказами, а обставини, встановлені службовим розслідуванням і зазначені в оскаржуваному наказі, не дають підстав вважати цей факт установленим.

Оскільки факт неналежного виконання позивачем покладених на нього трудових обов'язків не доведений, - підстав уважати, що у відповідача були законні підстави для притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності, немає.

Крім того, встановлено, що оскаржуваним наказом притягнуто до дисциплінарної відповідальності працівників відповідача, дії/бездіяльність яких призвели до втрати вантажу у процесі транспортування. Разом з тим, належних і допустимих доказів того, що дії/бездіяльність позивача призвели до втрати вантажу в процесі транспортування, у передбаченому ст.ст.10,60,137 ЦПК України суду не надано і на такі докази і обставини відсутні посилання в оскаржуваному наказі. За таких обставин відсутній причинний зв'язок між втратою вантажу та порушенням трудової дисципліни позивача.

Відповідно до п.1.2. договору №010/15-ПВ перевезення вантажів автомобільним транспортом від 17.12.2015, укладеного Приватним АТ «УГМК» як замовником та ТОВ «Реммонтажсервіс» як експедитором (перевізником), зобов'язання доставити ввірений для перевезення вантаж за маршрутами відповідно до підписаних сторонами заявок і видати його уповноваженій особі, а також забезпечити збереження вантажу з моменту його прийняття для перевезення та до моменту видачі в пункті призначення уповноваженій на одержання вантажу особі відповідно до п.3.1.11 цього договору бере на себе експедитор (перевізник), а замовник зобов'язується сплатити плату за перевезення вантажу (т1ас207-209).

Зі змісту оскаржуваного наказу №82 від 26.04.2016 вбачається, що його висновки про причини втрати вантажу та винних у цьому осіб суперечать установленим за результатами проведеного службового розслідування обставинам, а встановлені обставини не дають підстав для висновку, що причиною втрати вантажу стала неналежна організація роботи відділу логістики, адже контроль збереження матеріальних цінностей на всіх етапах їх руху та організація керівництва транспортування продукції в АТ «УГМК» віднесено до компетенції департаменту безпеки відповідача.

За таких обставин відсутні передбачені законом підстави вважати доведеним факт скоєння ОСОБА_3 дисциплінарного проступку та застосування до нього стягнення. Доводи відповідача та докази на їх підтвердження безпідставно покладені судом першої інстанції в основу висновку про доведеність факту порушення позивачем його посадових обов'язків. Зазначене відповідно до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про скасування дисциплінарного стягнення з ухваленням у цій частині нового рішення про задоволення указаних позовних вимог.

Що стосується інших позовних вимог ОСОБА_3, то в цій частині суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини, на які сторони посилались в обгрунтування своїх вимог і заперечень, вірно визначився з характером спірних правовідносин і нормами права, що їх регулюють, і дійшов обгрунтованого висновку про відступіть передбачених законом підстав для їх задоволення. Доводами апеляційної скарги такі висновки суду не спростовані. Передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції у цій частині немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,308,309,313,315,316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про скасування дисциплінарного стягнення скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення наступного змісту.

Скасувати наказ Генерального директора Приватного акціонерного товариства «Українська гірничо-металургійна компанія» №82 від 26.04.2016 «Про дисциплінарне стягнення та усунення недоліків, виявлених у роботі працівників АТ «УГМК» з контролю виконання перевезення вантажів Експедитором (Перевізником)» в частині оголошення догани за порушення трудової дисципліни ОСОБА_3.

В іншій частині рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна