РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017 м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивачів адвоката ОСОБА_3,

pозглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвне

спpаву за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 і ОСОБА_4 звернулися до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_5 та приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (далі ПрАТ «СК «УНІКА») про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просять суд: стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, що мало місце 14 січня 2016 року, у розмірі 165600,00 грн та 30000,00 грн в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди; стягнути з ПрАТ «СК «УНІКА» на користь ОСОБА_4 9426,28 грн в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної здоровю внаслідок ДТП, та 471,31 грн в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 29528,69 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та представник позивачів адвокат ОСОБА_3, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини та надані позивачами докази, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять суд їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_4 подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав суду письмові заперечення, в яких, посилаючись на безпідставність та недоведеність позовних вимог, просить суд у задоволенні позову відмовити, а розгляд справи провести у відсутність відповідача ОСОБА_5 та його представника.

Представник ПрАТ «СК «УНІКА» ОСОБА_7 подала суду письмові заперечення проти позову та просить суд врахувати їх при ухваленні рішення. Фактично не заперечила позовних вимог ОСОБА_4 в частині стягнення 6908,37 грн в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної здоровю внаслідок ДТП, та 345,42 грн в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. Розгляд справи просить суд провести без участі представника ПрАТ «СК «УНІКА».

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 та ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником автомобіля марки «Nissan Note 1.6», державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АМС077672, виданого Житомирським ОРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області.

14 січня 2016 року близько 19 години у місті Рівне на вулиці Соборній, 257 сталася ДТП, а саме, автомобіль марки «Opel Vectra», 1996 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням відповідача ОСОБА_5, рухаючись по вулиці Соборній в сторону вулиці Ювілейної, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та не впорався з керуванням свого транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд на автомобіль марки «Nissan Note 1.6», державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску, під керуванням позивача ОСОБА_4, яка зупинилась з увімкненим лівим поворотом, пропускаючи зустрічний транспорт для того, щоб повернути в двір будинку. Від удару автомобіль під керуванням ОСОБА_4 по інерції викинуло на смугу зустрічного руху, де рухався автомобіль з державним номерним знаком ВК7687ВМ під керуванням ОСОБА_8, внаслідок чого відбулося зіткнення даних автомобілів. В результаті ДТП вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження, а їх водії тілесні ушкодження. Окрім позивача ОСОБА_4 в автомобілі марки «Nissan Note 1.6», державний номерний знак НОМЕР_1, в момент зіткнення перебувала малолітня дочка позивачів ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 04 березня 2016 року у справі № 570/1149/16-п, яка набрала законної сили 15 березня 2016 року, ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КУпАП, тобто, визнано винним у вчиненні даного ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності (накладено штраф).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5, як власника автомобіля марки «Opel Vectra», 1996 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, на момент ДТП була застрахована за Договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховій компанії ПрАТ «СК «УНІКА» згідно Полісу № АЕ/4630073 від 07 серпня 2015 року. Ліміт відповідальності страховика згідно вказаного полісу на одного потерпілого становить 50000,00 грн за шкоду, заподіяну майну, та 100000,00 грн за шкоду, заподіяну життю і здоровю, розмір франшизи 00,00 грн.

В день, коли відбулося ДТП, ОСОБА_2 відповідно до статті 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року (далі Закон № 1961-IV), одразу повідомив страхову компанію про настання страхового випадку, в результаті чого ПрАТ СК «УНІКА» виплатила йому страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50000,00 грн в межах встановленого ліміту відповідальності страховика.

Відповідно до звіту № 038П про оцінку автомобіля «Nissan Note 1.6», реєстраційний номер НОМЕР_1 від 27 січня 2016 року, матеріальний збиток (ринкова вартість даного автомобіля до ДТП) становить 214200,00 грн, а вартість відновлювального ремонту 239368,34 грн, а тому, оскільки вартість відновлювального ремонту не менша ринкової вартості автомобіля, у такому випадку автомобіль відновлювати економічно недоцільно. За проведення вказаної оцінки позивачем ОСОБА_2 було сплачено 1400,00 грн, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера від 27 січня 2016 року.

Згідно звіту № 00184996 про оцінку транспортного автомобіля легкового автомобіля від 04 лютого 2016 року «Nissan Note 1.6», реєстраційний номер НОМЕР_1, ринкова вартість цього автомобіля після ДТП (працездатних складових) складає 82000 грн.

Відповідно до пунктів 30.1., 30.2 статті 30 Закону № 1961-IV, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У відповідності до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки виплачене ОСОБА_2 страхове відшкодування не покриває в повній мірі завдану йому шкоду, тому, в силу вимог статті 1194 ЦК України, різницю між розміром шкоди і страховою виплатою зобовязаний відшкодувати відповідач ОСОБА_5

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Таким чином, враховуючи встановлені по справі обставини, матеріальна шкода, яка підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 становить 83600,00 грн (214200,00 грн (фактичний розмір шкоди (вартість автомобіля до ДТП)) + 1400,00 (витрати на проведення автотоварознавчого дослідження) 50000,00 грн (страхова виплата) 82000,00 грн (вартість автомобіля (працездатних складових) після ДТП)).

Судом також встановлено, що внаслідок ДТП, яка мала місце 14 січня 2016 року, ОСОБА_4 отримала закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій-осаднення мяких тканин голови та обличчя, у звязку з чим після ДТП була госпіталізована і знаходилась на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Центральної міської лікарні з 14 січня 2016 року по 19 січня 2016 року. Відповідно до епікризу № 912, ОСОБА_4 було призначено лікування певними препаратами, а саме: ноофен, новопасит, церукал, аналгін. На придбання цих препаратів нею було витрачено 2459,75 грн, що підтверджується відповідними товарними чеками.

Оскільки під час ДТП ОСОБА_4 травмувала голову і отримала черепно-мозкову травму, то її з Рівненської центральної міській лікарні було виписано на подальше лікування у невролога і терапевта за місцем проживання. Невролог, до якого вона звернулася, направив її для проведення необхідних обстежень - електроенцефалографії, реоенцефалографії та допплерографії екстракраніальних відділів брахіоцефальних артерій. Вартість цих обстежень становить 420,00 грн.

За результатами обстежень лікарем було призначено лікування протягом 3 місяців, на проведення якого ОСОБА_4 було витрачено 4028,62 грн, що підтверджується копіями відповідних квитанцій.

Оскільки, як зазначає позивач ОСОБА_4 у своїй позовній заяві, після стаціонарного лікування у Рівненській центральній міській лікарні стан її здоровя не покращився, травма голови стала причиною появи в неї гострого лівобічного фронтиту.

У звязку з цією хворобою ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні з 20 лютого 2016 року по 26 лютого 2016 року. Їй було призначено відповідне лікування, у звязку з чим позивач понесла витрати у розмірі 2517,91 грн, що також підтверджується копіями відповідних квитанцій.

Враховуючи характер отриманих травм та захворювань, а також час та періоди лікування, суд приймає до уваги обґрунтування позивача ОСОБА_4 щодо їх звязку з наслідками ДТП.

Згідно з положеннями статті 23 Закону № 1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, повязана з лікуванням потерпілого; шкода, повязана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, повязана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; шкода, повязана із смертю потерпілого.

Пунктом 24.1 статті 24 Закону № 1961-IV встановлено, що у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Таким чином, загальна сума витрат, здійснених позивачем ОСОБА_4 на лікування після ДТП, яка становить 9426,28 грн, підлягає відшкодуванню за рахунок ПрАТ «СК «УНІКА».

В обґрунтування позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди позивач ОСОБА_2 посилається на свій стан в той момент, що коли він дізнався, що його дружина і малолітня дочка потрапили у ДТП. В один момент він усвідомив, що міг втратити найдорожчих йому людей, що у звязку з протиправними діями ОСОБА_5 він, мало того, що поніс значні матеріальні збитки у звязку з пошкодженням автомобіля, а й ледь не залишився без сімї.

Внаслідок ДТП його дружина, ОСОБА_4, отримала закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій-осаднення мяких тканин голови та обличчя, у звязку з чим після ДТП була госпіталізована і знаходилась на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Центральної міської лікарні з 14 січня 2016 року по 19 січня 2016 року. У звязку з пережитим стресом дружина стала помітно нервовою, замкнулась в собі, вирішила звернутися за допомогою до психолога, невролога. Її фізичний та емоційний стан вплинув на їх сімейні відносини. Дружина, яка завжди могла зняти напругу в будь-якій ситуації, стала тривожною і дратівливою, у звязку з чим йому доводилося вибирати теми для спілкування, не зачіпаючи питань її стану здоровя і в жодному разі не говорити про автомобілі.

Їх малолітня дочка ОСОБА_10, хоча і відбулася лише кількома синцями, емоційно теж глибоко була травмована внаслідок ДТП. І поки він якнайшвидше намагався організувати обстеження органів черевної порожнини та нирок дочки (щоб випадково не пропустити внутрішні травми), психологічні травмування ОСОБА_9 давали про себе знати.

Після ДТП, коли дочка побачила, як закривавлену маму лікарі ведуть в швидку, а її не пускають, залишають на місці ДТП з незнайомими людьми до приїзду родичів, в ОСОБА_9 зявився панічний страх відпускати кудись маму. Коли мама зникала з поля зору дитини, то вона починала плакати і кликати її. Він помітив не одразу, але їх дочка почала боятися їздити в транспорті, особливо в легкових авто, з острахом переходила дорогу. Він же, в свою чергу, дивлячись на неї, картав себе чого він не поїхав сам за кермом, задавався питанням чи можна було уникнути цього ДТП, не їхати в той день на авто, як його дочка переживе цю подію, чи зможе колись сама водити авто чи все життя боятиметься.

Немало моральних страждань йому приніс і сам факт пошкодження авто. На цей автомобіль вони з дружиною довгий час відкладали кошти із сімейного бюджету, разом вибирали, яке авто придбати, читали відгуки в мережі Інтернет. А тут раз і авто з вини іншого водія потрапляє в ДТП, отримує значні пошкодження, які потребують чималих витрат. Юридичні питання щодо пошуку представника, оформлення паперів для страхової компанії, виготовлення звіту про оцінку авто займали масу часу і принесли низку негативних емоцій, і як наслідок витрати на ремонт авто страхове відшкодування не покриває, власні доходи йдуть на поточні витрати і лікування травм, завданих внаслідок ДТП, а їх авто ще й досі знаходиться на платній стоянці і піддається впливу погодних умов та з кожним днем втрачає свою вартість.

Дорожньо-транспортна пригода, яка трапилась 14 січня 2016 року, і всі повязані з нею переживання, які довелося йому пережити, стали причиною того, що в нього зявилися проблеми з серцем, він став відчувати стискаючі болі в ділянці серця. І коли 12 лютого 2016 року дружина все-таки вмовила його сходити до лікаря, то тоді їх просто ошелешили слова лікаря про те, що він перебував у передінфарктному стані.

За результатами проведеної електрокардіографії та доплерехокардіоскопії з кольоровим картуванням кардіолог виніс клінічний діагноз: «Вегетосудинна дистонія по змішаному типу. СН0, пролапс мітрального клапана. Ревматизм?» та приписав йому вживати спеціальні лікарські препарати, про що свідчать копії відповідних квитанцій.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_2 зазначає, що всі описані події і власне ДТП, і його наслідки наклали свій відбиток не лише на нього, а й на його сімю, а тому розмір своїх душевних страждань він оцінює у 30000 грн.

Позивач ОСОБА_4 також вказує на те, що крім шкоди, заподіяної внаслідок ДТП її здоровю, їй було завдано і моральної шкоди. Окрім того, що через отримані травми вона була змушена тривалий час лікуватися, що спричинило порушення її звичайних життєвих ритмів і звязків, це ДТП стало причиною появи у неї депресії, роздратованості, страху перед водінням транспортних засобів. Перший і єдиний їх сімейний автомобіль було розтрощено ще й в той час, коли вона з дочкою перебували у ньому, ця подія на все життя закарбувалася у неї в памяті і залишила свій відбиток на всіх членах її сімї.

Ті страждання, болі і стреси, які були завдані їй внаслідок ДТП, тривали не день і не тиждень. Вона й досі спілкується з психологом, консультується з педагогами щодо своєї доньки і її психоемоційного стану і ще й досі несе матеріальні витрати, повязані з утриманням авто та врегулюванням питань відшкодування завданої цим ДТП їй та її сімї шкоди.

Враховуючи викладені обставини, ОСОБА_4 вважає, що компенсація завданої їй моральної шкоди оцінюється в розмірі 30000,00 грн.

Судом встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_5 позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_4 була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких позивач ОСОБА_4 зазнала у звязку з ушкодженням здоровя, а також у моральних переживаннях обох позивачів через морально-психологічний стан їх малолітньої дочки та у звязку із фактичним знищенням їх автомобіля.

Наведені позивачами у позовній заяві та представником позивачів у судовому засіданні обставини, які свідчать про характер та обсяг душевних страждань позивача ОСОБА_4 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, про обсяг та характер вимушених змін, які мали місце у життя обох позивачів після дорожньо-транспортної пригоди, про фізичні, психічні та моральні наслідки отриманих травм відповідачем ОСОБА_5 по справі фактично не оспорюються і не заперечуються, а тому приймаються судом до уваги при вирішенні спору.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які є сусідами позивачів та були очевидцями ДТП, у своїх показаннях зазначили про обставини, які свідчать про заподіяння позивачам внаслідок ДТП моральної шкоди.

Відповідно до частини першої та частини другої статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною третьою статті 23 ЦК України передбачається, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до розяснень, наведених у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати… у моральних переживаннях у звязку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до вимог частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною другою статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Статтею 26-1 Закону № 1961-IV встановлено, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю.

Приймаючи до уваги характер, тривалість та обсяг заподiяних позивачам моральних страждань, істотність вимушених змін у їх життєвих та соціальних стосунках, iнші негативні наслiдки, суд, погоджуючись з розмірами, визначеними самими позивачами, моральну шкоду визначає у pозмipi по 30000 гpн для кожного з позивачів, який вважає розумним і справедливим.

Враховуючи встановлені по справі обставини та вимоги статей 23,1167,1187, 1188,1194 ЦК України, статті 26-1 Закону № 1961-IV, суд прийшов до висновку, що на відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню: з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 30000 грн, з ПрАТ «СК «УНІКА» на користь ОСОБА_4 471,31 грн, з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 - 29528,69 грн.

Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, стягненню з ОСОБА_5 підлягає 1136,00 грн судового збору на користь ОСОБА_2 та 551,20 грн судового збору в доход держави, а з ПрАТ «СК «УНІКА» - 551,20 грн судового збору в доход держави.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,174,209,212,214,215,218,223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 83600 (вісімдесят три тисячі шістсот) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 29528 (двадцять девять тисяч пятсот двадцять вісім) гривень 69 копійок в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на користь ОСОБА_4 9426 (девять тисяч чотириста двадцять шість) гривень 28 копійок в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної здоровю потерпілої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 471 (чотириста сімдесят одну) гривню 31 копійку в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 1136 (одну тисячу сто тридцять шість) гривень 00 копійок судових витрат по справі, що складаються з судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5 в доход держави 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судових витрат по справі, що складаються з судового збору.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» в доход держави 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судових витрат по справі, що складаються з судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.П.Куцоконь