№ 336/2896/17
пр. № 2/336/1723/2017
УХВАЛА

Іменем України

30 травня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ ОСОБА_2», третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 банк України, про внесення змін до кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом ПАТ «ВТБ ОСОБА_2», в якому вказує, що між сторонами 03.04.2008 року був укладений кредитний договір. Вважаючи, що встановлення штрафу в твердій грошовій сумі суперечить вимогам чинного законодавства та не погоджуючись зі зміною курсу валют, позивач просить доповнити договір від 19.02.2013 року про внесення змін №02 до кредитного договору № КР-34/Ф від 03.04.2008 року про надання споживчого кредиту від 13.10.2006 року пунктом наступного змісту: 5.4.2 У випадку зміни офіційного курсу долара США до національної валюти більш ніж на 10% від курсу, існуючого на момент укладення договору, позичальник має право гасити кредит у національній валюті по курсу НБУ, який діяв на момент укладення договору, а саме 1 $ = 7,99 грн».

При вивченні позовної заяви суд дійшов висновку, що вона за своїм змістом не в повній мірі відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивач, не сплачуючи судовий збір, посилається на положення ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Натомість з такими висновками позивача щодо його звільнення від сплати судового збору суд погодиться не може з огляду на наступне.

Статтею 22 ч. 3 Закону України «Про захист прав споживачів» вказано, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Стаття 21 Закону України «Про захист прав споживачів» вказує, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:

1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції;

2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення;

3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору;

4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач;

5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;

6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою;

7) ціну продукції визначено неналежним чином;

8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Натомість позивачем не вказується, що умовами кредитного договору порушені його права як споживача, які підлягають захисту в порядку, встановленому Законом України «Про захист прав споживачів».

При цьому Законом України «Про судовий збір», який є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює питання сплати судового збору, тож повинен переважно використовуватись, будь-яких пільг для позовів відповідного характеру, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, тож судовий збір підлягає сплаті на загальних підставах у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір».

Крім того, позивач не зазначив підстав подання позову до суду не за місцем знаходження відповідача у відповідності до вимог ст. 109 ЦПК України та не наддав будь-яких документів на підтвердження того, що він зареєстрований проживаючим в установленому порядку саме у Шевченківському районі м. Запоріжжя.

Також позивач в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору вказує ОСОБА_2 України, однак, при цьому не вказує які саме підстави для цього, передбачені ст. 35 ЦПК України, існують.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, залишається без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Для усунення недоліків позивачеві необхідно сплатити судовий збір в сумі 640 гривень та надати суду платіжний документ на підтвердження сплати судового збору, вказати підстави для звернення з позовом до суду без дотримання вимог ст. 109 ЦПК України, вказати підстав для залучення НБУ в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ ОСОБА_2», третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 банк України, про внесення змін до кредитного договору залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вищезазначених недоліків триденний строк з моменту отримання ухвали суду, інакше заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Дацюк