Справа № 638/6568/17
Провадження № 2-з/638/182/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Шестака О.І.,

за участю секретаря Гармаш К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дзержинського районного суду м.Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою Дзержинького районного суду м. Харкова від 23.05.2017 р. провадження по справі відкрито.

При зверненні до суду з позовом представником позивача подана також заява про забезпечення позову, в якій він просить обмежити в праві виїзду за кордон ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до набрання законної сили рішення Дзержинського районного суду м. Харкова за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у п. 4 постанови Пленуму від 22.12.2006 р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» №3857-XІІ від 21.01.1994 р., право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Розділом VI ЦПК України врегульовано процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження права ОСОБА_3, ОСОБА_4 на виїзд за кордон, слід відмовити, так як згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом. Заборона виїзду дітей за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову (ч. 2 ст. 152 ЦПК України), оскільки відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Питання про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень в порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення громадянином України від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 293, 377-1 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя Шестак О.І.