йСправа № 304/473/17 Провадження № 2/304/215/2017
У Х В А Л А

07 червня 2017 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ганька І.І.,

при секретарі Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 та Дубриницької сільської ради про визнання права власності на 2/3 частини житлового будинку № 5 по вул. Підгорбній в с.Дубриничі Перечинського району з надвірними будівлями та спорудами до нього, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Перечинського районного суду від 24 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання складеного на її користь заповіту недійсним, відмовлено повністю. В подальшому, рішенням від 24 вересня 2015 року було визнано недійсним та скасовано рішення виконавчого комітету Дубриницької сільської ради Перечинського району №90 «Про оформлення права власності на індивідуальний житловий будинок, що знаходиться в с. Дубриничі, вул. Підгорбна, № 5» від 30 вересня 2008 року та відповідно визнано недійсним і скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане ОСОБА_5 Як наслідок, рішенням від 12 вересня 2016 року було визнано недійсним і свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на її імя, згідно якого вона була спадкоємцем зазначеного у заповіті ОСОБА_4, який помер 08 серпня 2012 року, майна, а саме 2/3 частин житлового будинку з надвірними будовами та спорудами за адресою: Закарпатська область Перечинський район с.Дубриничі, вул. Підгорбна, № 5. Враховуючи, що судовим рішенням скасовано її свідоцтво про право на спадщину, заповіт, посвідчений на її імя є чинним, а тому єдиним способом захисту її прав є визнання права власності на 2/3 частини спірного будинку в порядку спадкування за заповітом за померлим ОСОБА_4 Спадщину за ним вона прийняла, так як на час його смерті постійно проживала і на даний час проживає у спадковому будинку. Для оформлення спадщини на належну їй частину будинку вона звернулася до Перечинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність правовстановлюючих документів на вказаний будинок, а тому просить позов задовольнити.

До початку розгляду справи по суті представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 та Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку № 5 по вул. Підгорбній в с.Дубриничі Перечинського району, а саме 1/3 його частину після смерті спадкодавця ОСОБА_5 (батька), та в розмірі 1/6 частини вказаного житлового будинку з надвірними будовами та спорудами до нього за спадкодавцем ОСОБА_7 (матірю).

У судове засідання ОСОБА_6 не зявився, однак подав суду заяву, в якій зустрічний позов підтримав та просив обєднати його в одне провадження з первісним, а також провести засідання без його участі.

Представник Дубриницької сільської ради Перечинського району ОСОБА_8 та ОСОБА_1 у судове засідання також не зявилися, подали заяви про проведення судового засідання без їх участі та не заперечили проти обєднання позовів. Крім того, ОСОБА_1 надала суду заперечення проти зустрічного позову, в якому посилається на те, що згідно довідки Дубриницької сільської ради від 02 грудня 2016 року на момент смерті матері ОСОБА_7 в будинку № 5 по вул. Підгорбній в с. Дубриничі Перечинського району проживали ОСОБА_4 та ОСОБА_1, а отже ОСОБА_2 не проживала і не була зареєстрована у спадковому будинку, відповідну заяву про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріуса не подала.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, необхідні для вирішення питання про прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним, суд прийшов до такого висновку.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, також відповідно до ч.3 ст. 123 ЦПК України вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду обєднуються в одне провадження з первісним позовом.

Форма та зміст поданої зустрічної позовної заяви відповідає вимогам ст. ст. 119-120 ЦПК України, копію зустрічної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів, приєднано, судовий збір оплачено у повному обсязі.

Враховуючи те, що вимоги первісного та зустрічного позовів взаємоповязані, задоволення зустрічного позову може часткового виключити задоволення первісного позову, суд вважає за можливе обєднати вказані позови в одне провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 123, 208-210 ЦПК України, с у д, -

П О С Т А Н О В И В :

прийняти зустрічний позов представника ОСОБА_2 ОСОБА_6 до ОСОБА_1 та Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування і обєднати його в одне провадження із первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_9