Справа №611/451/17
Провадження №2/611/193/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Коптєва Ю.А.,

за участю секретаря - Ведмідь І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

23 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її брат ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складалася з земельної ділянки, площею 5,7804 га, кад.НОМЕР_1, розташованої на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, спадщину після якого фактично прийняв батько - ОСОБА_3, який ІНФОРМАЦІЯ_4 помер.

Оскільки, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька, вона звернулась до нотаріуса з метою оформлення свої прав на спадщину, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку.

ОСОБА_1 посилаючись на те, що отримати іншим шляхом правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а також оформити спадщину не має можливості, просила позов задовольнити.

В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала.

Представник відповідача надала заяву про розгляд справи без її участі, заперечень не надала.

У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підставі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2, згідно копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2, виданого повторно 24 жовтня 2016 року Слов'янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 виконавчим комітетом Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4(а.с.9).

Відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №61, виданого 12 серпня 2002 року головою Гусарівської сільської ради, а також витягу з державного земельного кадастру №НВ-017 від 18 березня 2017 року, підготованого Відділом у Барвінківському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_2 був власником земельної ділянки, загальною площею 5,7804 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області (а.с.13,14-16).

Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України - часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Судом встановлено, що відкриття спадщини відбулося в період чинності і ЦК УРСР від 18.07.1963 №1540-VI.

Як передбачено ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як передбачено ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

ОСОБА_3 був батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається з наданої фотокопії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_5, виданого повторно 24 жовтня 2016 року Слов'янським районним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.11).

Померлий батько позивача не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив його державної реєстрації, проте з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 належала вищезазначена земельна ділянка, на підставі ст. 548 ЦК УРСР, оскільки, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 цього ж Кодексу, спадщину після померлого сина прийняв.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 (а.с.6-8).

В судовому засіданні знайшли своє підтвердження пояснення позивача стосовно того, що приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну ділянку було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку було втрачено.

Судом достовірно встановлено, що спірна земельна ділянка належала спадкодавцю, але документ, що підтверджував його право власності на ділянку, втрачено, тому така ділянка все рівно є предметом спадкування після смерті ОСОБА_3 в зв'язку з чим права позивача підлягають захисту в судовому порядку.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Крім того, відповідно до роз'яснення Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року за № 19/32-319 - у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника повинно вирішуватись в судовому порядку.

Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз'яснив, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Крім того, Верховний Суд України в своєму Листі від 01.04.2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України» зазначив, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З врахуванням викладеного, а також того, що судом достовірно встановлено, що покійний ОСОБА_2 був власником земельної ділянки, яку після його смерті успадкував ОСОБА_3, право власності на яку в порядку спадкування перейшло його донці - позивачу по справі, однак остання не змогла оформити нотаріально у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на неї, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самого порушеного права позивача, а тому може бути застосований судом.

З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінивши, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст. ст. 10, 11, 15, 16, 321, 328, 1216, 1218, 1225, 1258, 1261, 1268, 1270, 1296-1299 ЦК України, ст. ст. 79, 81 Земельного кодексу України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 84, 88, 208-209, 213-214, 218, 221, 223 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, площею 5,7804 га, кад. № НОМЕР_1 що розташована на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 на праві приватної власності, відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №61, виданого 12 серпня 2002 року головою Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Барвінківський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з часу проголошення, особами, які не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, - протягом десяти днів з часу отримання копії рішення.

Суддя Ю. А. Коптєв