Справа № 204/1645/17
Провадження № 2-з/204/32/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Токар Н.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення скарги по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, -

встановив:

21 березня 2017 року до суду надійшла скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Разом зі скаргою, 21 березня 2017 року заявником була подана заява про забезпечення скарги, в якій останній просив зупинити стягнення по виконавчому листу №204/5397/15-ц від 30.06.2016, виданого Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська шляхом заборони проведення торгів по реалізації нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1, до закінчення розгляду скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Ознайомившись із поданою заявою, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає у звязку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Відповідно до ст.ст.151,153 ЦПК України та розяснень Верховного Суду України, викладених в п.1 Постанови Пленуму від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, посилаючись на його протиправну бездіяльність щодо не повідомлення належним чином скаржника, як сторону виконавчого провадження, про результати проведення експертної оцінки майна та подальшої передачі на реалізацію; та просить суд, визнати дії державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про передачу майна на реалізацію без повідомлення боржника про результати визначення вартості чи оцінки майна в рамках ВП №51967334 при виконанні виконавчого листа №204/5397/15-ц від 30.06.2016, неправомірними та зобовязати державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області усунути порушення боржника шляхом зняття нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1, на праві приватної власності, з реалізації, зобовязати державного виконавця виконати вимоги статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» по повідомленню про результати визначення вартості чи оцінки майна.

Разом з тим, скаржником було подано заяву про вжиття заходів забезпечення скарги, шляхом зупинення реалізації арештованого майна, а саме квартири АДРЕСА_2, яка належить на праві власності скаржнику, на електронних торгах 22 березня 2017 року стосовно продажу нерухомого майна до набрання законної сили ухвали суду за результатами розгляду скарги. В своїй заяві скаржник наполягає на необхідність застосування обраного виду забезпечення, оскільки ним 21.03.2017 подана скарга на дії державного виконавця щодо не повідомлення його належним чином, як сторону виконавчого провадження, про результати проведення експертної оцінки майна та його подальшої передачі на реалізацію, та існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам.

Суд звертає увагу, що право суду зупиняти реалізацію арештованого майна у виконавчому провадженні на час розгляду скарги на дії державного виконавця за заявою боржника не передбачене розділом VII ЦПК України. При розгляді даної скарги судом може бути вирішено лише питання про законність чи незаконність дій державного виконавця.

Таким чином, суд приходить до висновку, що діючим законодавством передбачено право суду в порядку забезпечення позову зупинити продаж арештованого майна лише за певних обставин, а саме, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що прямо передбачено норами п.5 ч.1 ст.152 ЦПК України. Отже, відповідна ухвала з обранням даного виду забезпечення заявлених вимог може бути постановлена судом лише у справі позовного провадження.

Також, пунктом 15 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.209 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення скарги по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Токар