Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/92/17
Провадження по справі 2/281/106/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Денисюк І.І.,

секретаря судового засідання Островської І.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Лугини цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У лютому 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила розірвати шлюб, укладений 28.12.1995 між нею та ОСОБА_2 Від шлюбу мають спільну дитину: сина - Антона, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог, зазначає про те, що внаслідок втрати взаєморозуміння, постійних конфліктів, сімейне життя не склалося, у зв'язку із чим сторони у справі разом не проживають більше трьох років, не підтримують сімейні стосунки та не ведуть спільне господарство. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечило б інтересам сторін.

У судовому засіданні сторони відсутні. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

З огляду на викладене, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності сторін, ухваливши рішення на підставі наявних у справі даних.

Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне.

28.12.1995 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований Липниківською сільською радою Лугинського району Житомирської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 17, що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії І-ТП № 007650 виданого 28.12.1995 Липниківською сільською радою Лугинського району Житомирської області.

У період шлюбу у сторін 31.01.1996 народився син ОСОБА_3.

Судом встановлено, що спільне життя сторін у справі не склалося, через постійні конфліктні ситуації, непорозуміння, що призвело до напружених стосунків. Примирення між собою та збереження сім'ї позивач вважає неможливим та таким, що суперечило б їх інтересам.

Протягом трьох останніх років сторони у справі не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети і проживають окремо.

Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї у даному випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі, враховуючи обставини, що склалися у даному випадку, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 110, 112 СК України та ст. ст. 10, 212-215, 292, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 28 грудня 1995 року Липниківською сільською радою Лугинського району Житомирської області, актовий запис № 17 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище Манько.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.І. Денисюк