ухвала

іменем україни

22 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О., Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про стягнення частки сплачених коштів за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 06 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи його тим, що перебував у шлюбі з відповідачем та 07 серпня 2007 року між ним та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - АКБ СР «Укрсоцбанк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), було укладено кредитний договір № 282/22-38, за умовами якого він отримав кредитні кошти в розмірі 85 000,00 дол. США, що фактично відповідає сумі, сплаченій за придбання квартири АДРЕСА_1.

07 серпня 2007 року він отримав другий кредит в сумі 85 000,00 дол. США зі строком погашення кредиту до 06 серпня 2022 року, коштами якого погашено кредит, взятий 02 липня 2007 року. На забезпечення виконання зазначеного кредитного договору між ним та банком укладено іпотечний договір, за яким він передав в іпотеку спірну квартиру.

Рішеннями судів вказану квартиру визнано спільним майном подружжя та визнано за кожним із них право власності на 1/2 частини квартири.

Також рішеннями судів стягнуто з ОСОБА_5 на його користь 1/2 частини сплачених ним коштів за період з 29 липня 2008 року по 28 вересня 2012 року у сумі 236 474,98 грн за кредитним договором від 07 серпня 2007 року № 282/22-38, укладеним між ним та АКБ СР «Укрсоцбанк», а також за період 01 жовтня 2012 року по 28 липня 2014 року - у сумі 111 054,50 грн за вказаним кредитним договором.

У зв'язку із тим, що позивач продовжує сплачувати заборгованість за вказаним кредитним договором, а ОСОБА_5 відмовляється від розподілу кредитних зобов'язань в добровільному порядку, просив стягнути із відповідача 1/2 частини коштів, сплачених ним за період з 01 серпня 2014 року по 05 червня 2015 року у сумі 273 924,90 грн за кредитним договором від 07 серпня 2007 року № 282/22-38, укладе ним між ним та АКБ СР «Укрсоцбанк».

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 06 липня 2016 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 кошти в розмірі 1/2 частини від сплачених ОСОБА_4 в рахунок зобов'язання за кредитним договором № 282/22-38 від 07 серпня 2007 року, укладеним із АКБ СР «Укрсоцбанк» за період із 01 серпня 2014 року по 05 червня 2015 року в сумі 273 924,90 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 739,25 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що зобов'язання за кредитним договором від 07 серпня 2007 року № 282/22-38, укладеним між ОСОБА_4 та АКБ СР «Укрсоцбанк», за умовами якого ОСОБА_4 отримав кредитні кошти в сумі 85 000,00 дол. США, повинні порівну розподілятись між сторонами, оскільки зазначені кошти були використані в інтересах сім'ї на придбану ним 04 липня 2007 року квартиру АДРЕСА_1.

З довідки, виданої начальником Корольовського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» від 16 червня 2015 року № 10.1-186/96-10574 вбачається, що ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 07 серпня 2007 року № 282/22-38 за період із 01 серпня 2014 року по 05 червня 2015 року було сплачено кошти в розмірі 23 108,55 дол. США, що еквівалентно 466 288,11 грн та сплачено відсотки за кредитом у розмірі 4 705,12 дол. США, що еквівалентно 81 561,69 грн, а всього 23 813,67 дол. США, що еквівалентно 547 849,80 грн.

Доводи касаційної скарги про те, що єдиним документом, що підтверджує факт надходження грошей на рахунок і списання коштів з рахунка на оплату розрахунково-касових послуг є виписка банку, а не довідка, є необґрунтованими, оскільки надана довідка Корольовського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» від 16 червня 2015 року № 10.1-186/96-10574 відображає дату платежу, суму сплаченого боргу за кредитом /помісячну/ в доларах США і в гривневому еквіваленті і так само сплачену суму відсотків за кредитом, містить відповідні реквізити, печатку та підпис керівника і її законність сумнівів не викликає.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 06 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук О.В. Ступак