ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 4-с/753/30/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ДАНИЛЕНКА В.В.

при секретарі ПАСЬКО І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії державного державного виконавця та скасування постанови №49893755 старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малівської Н.І. про повернення виконавчого документа стягувачу

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» (далі по тексту - скаржник, ПАТ «РОДОВІД БАНК») на дії державного державного виконавця та скасування постанови №49893755 старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі по тексту - Дарницький РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві) Малівської Н.І. стосовно повернення виконавчого листа №753/7818/14-ц від 13.11.2015 року стягувачеві, в якій просить суд визнати дії державного виконавця незаконними, скасувати винесену нею постанову та зобов'язати виконати усі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи, направлені на виконання судового рішення.

Неправомірність вказаної постанови скаржник обґрунтовує тим, що в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не вжив жодних заходів щодо примусового стягнення боргу, чим порушив права заявника.

В судове засідання скаржник та державний виконавець не з'явилися, однак представником скаржника надано заяву про розгляд скарги за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. А частиною 2 ст. 384 цього Кодексу встановлено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Як встановлено судом, на виконанні у Дарницькому РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві перебував виконавчий лист №753/7814/14-ц від 13.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» суми заборгованості у розмірі 14 527,21 доларів США, пені у розмірі 166 969 грн. та заборгованості за платою кредиту у розмірі 36 290,55 грн.

Водночас, 30 червня 2016 року державним виконавцем Дарницький РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Малівською Н.І. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з відсутністю майна на яке може бути звернуто стягнення в рахунок погашення боргу.

Частиною п'ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковим до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною першою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і вказаного Законом.

Повноваження державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження передбачені ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження». Так, згідно п. 4 та п. 5 вказаної норми державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Судом встановлено, що державний виконавець виніс зазначену постанову передчасно, без вжиття всіх необхідних заходів для виконання рішення суду, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які постанови про вчинення виконавчих дій та виконавчі документи, які б підтверджували те, що державний виконавець вчиняла будь-які дії щодо примусового стягнення боргу з боржника. В свою чергу державний виконавець у судове засідання не з'явилася, доказів на спростування встановлених обставин не надала.

З урахуванням зазначених обставин суд дійшов висновку, що у державного виконавця не було правових підстав для повернення виконавчого документа стягувачеві за пунктом 2 частини першої статті 47 вище згаданого Закону, а відтак суд визнає її дії та постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30 червня 2016 року за №49893755 неправомірними, скасовує її та зобов'язує державного виконавця відновити дане виконавче провадження та виконати усі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» примусові заходи, направлені на виконання виконавчого документа.

На підставі викладеного та керуючись ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», стст. 386-389 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на дії державного державного виконавця та скасування постанови №49893755 старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малівської Н.І. про повернення виконавчого документа стягувачу - задовольнити.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малівської Наталії Іванівни при винесенні постанови №49893755 про повернення виконавчого документа стягувачу

Cкасувати постанову старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малівської Наталії Іванівни про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30 червня 2016 року за №49893755.

Зобов'язати Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження №49893755 та усунути порушенні права стягувача шляхом виконання усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» примусових заходів, направлених на виконання виконавчого листа №753/7814/14-ц від 13 листопада 2015 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: ДАНИЛЕНКО В.В.