Провадження №2-з/359/28/2017
Справа №359/9580/16-ц
УХВАЛА

Іменем України

31 травня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, якою просила заборонити ПАТ КБ «Приватбанк» продавати від свого імені третій особі або набувати права власності відповідно до застережень про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в договорах іпотеки від 26 серпня 2015 року за №5779 та №5781, на предмети іпотеки: житловий будинок, загальною площею 154,7 кв.м., житловою площею 98,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Бориспільський район, с. Гора, вул. Польова-2, буд.24, та земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: Бориспільський район, с. Гора, вул. Польова-2.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_2 вказала, що у грудні 2016 року вона звернулась до Бориспільського міськрайонного суду з позовом про визнання недійсним застереження в договорі іпотеки нерухомого майна від 26 серпня 2005 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3, що посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №5779, про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом продажу предмету іпотеки від свого імені третій особі або шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, відповідно до ст.36 Закону України «Про іпотеку», викладені у п.27 договору. Також ОСОБА_1 просила визнати недійсним застереження в договорі іпотеки нерухомого майна від 26 серпня 2005 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3, що посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №5781, про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом продажу предмету іпотеки від свого імені третій особі або шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, відповідно до ст.36 Закону України «Про іпотеку», викладені у п.27 договору. Крім того, ОСОБА_1 вказала, що 18 листопада 2016 року вона отримала лист-вимогу від ПАТ КБ «Приватбанк» про повернення у повному обсязі грошових коштів за кредитним договором, укладеним 26 серпня 2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3, у тридцятиденний строк з дня отримання даного листа до 17 грудня 2016 року. Тому ОСОБА_1 вважає, що ПАТ КБ «Приватбанк» може продати предмет іпотеки від свого імені третій особі або набути на предмет іпотеки право власності відповідно до ст.36 Закону України «Про іпотеку», що призведе до порушення її законних прав та інтересів її чоловіка та двох неповнолітніх дітей, які проживають у вказаному житловому будинку та може зробити неможливим виконання рішення суду за її позовом.

Учасники цивільного процесу у судове засідання не зявились.

Заявник ОСОБА_1 про час та місце розгляду заяви про забезпечення позову повідомлена належним чином, що підтверджується телефонограмою, від 05 квітня 2017 року, складеною секретарем судового засідання Бердник О.І.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_5 направив електронною поштою заяву, якою просив відкласти розгляд заяви про забезпечення позову на іншу дату, у звязку із зайнятістю в іншому судовому процесі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У відповідності до ч.3 ст.151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується в тому числі шляхом заборони вчиняти певні дії.

Згідно з вимогами ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив Верховний Суд України в п.4 постанови Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проте, суд не погоджується з доводами ОСОБА_1 про те, що існує реальна загроза утруднення виконання рішення суду або його невиконання у разі невжиття вказаних заходів забезпечення позову. Оскільки, предметом спірних правовідносин є визнання недійсними застережень в іпотечних договорах, а тому у разі задоволення предявлених позовних вимог, рішення суду не підлягатиме виконанню, в тому числі у примусовому порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Зважаючи на це, судом не встановлено обставин, які свідчили б про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Тому підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні

На підставі викладеного та керуючись ч.1, ч.3 ст.151, п.2 ч.1, ч.3 ст.152, ч.6 ст.153, 208-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 5 днів після її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський