У х в а л а

13 березня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Сімоненко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 грудня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимогам статей 326, 328, 336 ЦПК України та надано строк для усунення недоліків до 30 січня 2017 року.

9 березня 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 грудня 2016 року, з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) - неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, а саме частини 2 статті 121, частини 1 статті 325, частин 1, 5 статті 326, частини 1 статті 328, частини 1 статті 343 ЦПК України..

На підтвердження наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення суду касаційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 додає ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 вересня 2013 року та від 10 вересня 2013 року, в яких, на його думку, по-іншому застосовані зазначені норми права.

Подана заява про перегляд ухвали суду касаційної інстанції з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, підлягає поверненню з огляду на таке.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Сторони та інші особи, які брали участь у справі, мають право подати заяву про перегляд судових рішень у цивільних справах після їх перегляду в касаційному порядку (частина перша статті 354 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

У заяві представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить переглянути ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 грудня 2016 року, якою касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимогам статей 326, 328, 336 ЦПК України та надано строк для усунення недоліків до 30 січня 2017 року.

Отже, підстава перегляду зазначеної ухвали не пов'язана ні з перешкоджанням подальшого провадження у справі, ні з порушенням правил підсудності чи встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Ураховуючи наведене, заява ОСОБА_1, подана представником ОСОБА_2, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 грудня 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України не може бути прийнята Верховним Судом України для перегляду у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України та підлягає поверненню.

Керуючись статтею 353, частиною третьою статті 354 ЦПК України, суддя Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 грудня 2016 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.М. Сімоненко