АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №628/4202/16-ц. Головуючий 1 інст.: - Скородєлов В.В.
Провадження №22-ц/790/2115/17. Суддя-доповідач: - Кокоша В.В.
Категорія: договірні.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Кіпенка І.С., Шаповал Н.М.,

за участю секретаря: - Каплоух Н.Б.,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 26 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 - про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 26 грудня 2016 року частково задоволено заяву представника ОСОБА_7- ОСОБА_7 про вжиття заходів забезпечення позову.

Накладено арешт на автомобіль Toyota Land Cruiser 120, державний номер НОМЕР_1, з забороною його відчуження, що належить на праві власності ОСОБА_6

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить скасувати ухвалу суду.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно п. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Задовольняючи частково заяву, суд виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Такий висновок суду відповідає нормам процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення майна з-під арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленум Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що у грудні 2016 року ОСОБА_7 в особі свого представника ОСОБА_7, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 17 вересня 2013 року в розмірі 161 400 грн., 3% річних від суми боргу за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 4438 грн. 50 коп. ( а. с 2-3).

26 грудня 2016 року представник ОСОБА_7 - ОСОБА_7, звернувся в суд з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просив до вирішення спору судом накласти арешт на автомобіль Toyota Land Cruiser 120, державний номер НОМЕР_1, а також заборонити експлуатацію вказаного автомобіля, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду (а.с.10-11)

Ухвалою Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 26 грудня 2016 року частково задоволено заяву представника ОСОБА_7 - ОСОБА_7 про забезпечення позову.

Накладено арешт на автомобіль Toyota Land Cruiser 120, державний номер НОМЕР_1, з забороною його відчуження, що належить на праві власності ОСОБА_6

В іншій частині заяву залишено без задоволення (а.с.13-14)

Зважаючи на те, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виник спір про стягнення заборгованості за договором позики та з метою запобігання можливого відчуження відповідачем до вирішення спору судом належного йому на праві власності транспортного засобу, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність часткового забезпечення позову.

Обраний судом вид забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що ухвала суду про забезпечення позову ґрунтується на припущеннях та порушує його право на володіння, користування та розпорядження належним йому автомобілем, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_6, не є суттєвими та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена судом з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, ч. 1 ст. 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Ухвалу Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 26 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: