Справа № 161/100/17
Провадження № 4-с/161/37/17
У Х В А Л А

16 березня 2017 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Подзірова А.О.

з участю секретаря Кубяк О.В.,

за участі заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

заінтересованої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - старший державний виконавець Другого відділу ДВС м. Луцьк ОСОБА_3про визнання неправомірною постанови про відкриття виконавчого провадження та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

28.12.2017 року ОСОБА_4 звернувся суд із скаргою на дії заінтересованої особи - старшого державного виконавеця Другого відділу ДВС м. Луцьк ОСОБА_3про визнання неправомірною постанови про відкриття виконавчого провадження та зобовязання вчинити дії та просить суд, визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця Другого відділу ДВС м. Луцьк ОСОБА_3 від 14.12.2016 року та зобовязати повернути стягувачу виконавчий лист № 161/31137/15-ц без виконання. Крім того, зобовязати державного виконавця усунути порушення конституційних прав споживача.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 до початку розгляду справи по суті вийшли з залу судового засідання, усно заявили клопотання про подальший розгляд справи у їх відсутність..

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги не визнав, зазначив, що діяв при відкритті виконавчого провадження у відповідності до норм закону.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.12.2016 року старшим державним виконавцем Другого відділу ДВС м. Луцьк ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа № 161/31137/15-ц виданого 05.12.2016 р. Луцьким міськрайоним судом про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави 3181,03 грн. судового збору на підставі рішення суду в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Національний банк України до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, яке 28 листопада 2016 року набрало законної сили (а.с. 28, 31 ).

15 грудня 2016р. за вих. № 52617 вищезазначена постанова для відому та виконання була направлена ОСОБА_1 на адресу м.Луцьк, вул. Московська, 54/68, що підтверджується супровідним листом державної виконавчої служби (а.с. 30 ) та реєстром згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів. З пояснень ОСОБА_3 в судовому засіданні судом встановлено, що заявник зазначене відправлення отримав 17.12.2016 року.

Відповідно до ст.. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст..ст.. 384, 385 ЦПК України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В судовому засіданні судом розглядалося питання про поновлення строку пропущеного з поважних причин звернення з зазначеною скаргою, оскільки скаржник лише на один день пропустив зазначений строк, який було в судовому засіданні поновлено.

Положенням п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення у тому числі на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом. Частиною 2 зазначеної статі передбачено, що від сплати авансового внеску також звільняються державні органи. Частиною 5 зазначеної статті передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Отже, на основі вищенаведеного, судом встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа № 161/31137/15-ц виданого 05.12.2016 р. Луцьким міськрайоним судом про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави 3181,03 грн. судового збору на підставі рішення суду в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Національний банк України до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно відповідає вимогам ст. ст. 3, 4, 26 Закону України «Про виконавче провадження» та підстави для повернення даного виконавчого листа стягувачу та визнання неправомірною постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2016 р. відсутні.

Суд критично відноситься до посилань заявника на ст.. 22 Закону України «Про Захист прав споживачів», на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки зазначені норми не впливають виконання судового рішення, що набрало законної сили та не є підставою для визнання постанови про відкриття виконавчого провадження неправомірною.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 11, 60, 210, 383 -385 ЦПК України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1, заінтересована особа - старший державний виконавець Другого відділу ДВС м. Луцьк ОСОБА_3 про визнання неправомірною постанови про відкриття виконавчого провадження та зобовязання вчинити дії відмовити .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайоного суду А.О. Подзіров