Апеляційний суд Житомирської області
Справа №288/962/15-ц Головуючий у 1-й інст. Сікан В. М.
Категорія 23 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Микитюк О.Ю., Талько О.Б.,

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: відділ Держземагентства у Попільнянському районі Житомирської області, про розірвання договору оренди землі

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана»

на ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської області від 28 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2017 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу і будь-яким третім особам, крім власника, вчиняти будь-які дії стосовно обробітку, засівання чи будь-якого іншого використання земельної ділянки площею 3,5683 га, яка розташована на території Миролюбівської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером НОМЕР_1. Заяву обґрунтовувала тим, що застосування такого виду забезпечення позову дозволить позивачеві самостійно використовувати належну йому земельну ділянку.

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 28 березня 2017 року заява про забезпечення позову задоволена.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовити. Зокрема посилається на те, що суд першої інстанції не зазначив мотивів, на підставі яких він дійшов висновку щодо необхідності вжиття обраного ним виду забезпечення позову, адже у разі задоволення позову спірна земельна ділянка буде передана позивачу. Вважає, що заходи забезпечення позову є неспівмірними із заявленими вимогами, оскільки перешкоджають господарській діяльності товариства, яке при підготовці до посівної кампанії здійснило певні витрати по підготовці земельної ділянки до обробітку.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову в спосіб, який просив заявник, суд першої інстанції виходив з того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд може вжити заходи забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Із матеріалів справи вбачається, що за договором оренди землі від 29 серпня 2008 року позивач передав відповідачу в оренду земельну ділянку для здійснення товарного сільськогосподарського виробництва. Орендар набув право користування даною земельною ділянкою на підставі вищевказаного договору оренди, який на даний час є чинним. Заборона відповідачу обробляти та засівати земельну ділянку сільськогосподарського призначення (ріллю) перешкодить його господарській діяльності.

Поряд із цим, суду не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову в спосіб, обраний заявником, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки при розірванні спірного договору відповідач буде зобов'язаний повернути земельну ділянку позивачу.

З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.312 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду скасовує ухвалу суду першої інстанції та ухвалює нову, якою відмовляє представнику позивача у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,312-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана» задовольнити.

Ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської області від 28 березня 2017 року скасувати та ухвалити нову.

Відмовити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді: