Справа № 361/7380/16-ц
Провадження № 2/361/845/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

/заочне/

22 травня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі: головуючого - судді Селезньової Т.В.,

при секретарі Зотовій В.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,

встановив:

Позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу витрати на страхове відшкодування в сумі 26419,63грн. та витрати на послуги аварійного комісара 794грн., всього 27213,63грн., та судовий збір, мотивуючи позовні вимоги тим, що 24.07.2014р. сталась ДТП в місті Києві, на перехресті вулиць ОСОБА_2, ДТП сталась з вини відповідача, який керував автомобілем НОМЕР_1. На день ДТП ОСОБА_1 не мав чинного договору страхування і автомобіль не був забезпечений договором обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності колісного транспортного засобу, тому потерпіла ОСОБА_3 (цивільно правова відповідальність якої була застрахована) мала підстави звернутись до позивача МТСБУ за відшкодуванням завданої їй пошкодженням належного їй автомобіля шкоди. МТСБУ виплатило потерпілій за даним страховим випадком страхове відшкодування в сумі 26419,63грн., і поніс витрати на оплату послуг аварійного комісара по оформленню необхідних документів і оцінці шкоди. Тому позивач звертається з позовом в порядку регресу, і просить стягнути понесені витрати з відповідача - водія, винуватого в ДТП.

Відповідач в судове засідання не з,явився, не подав ніяких заяв, заперечень, доказів. Був повідомлений неодноразово у спосіб, передбачений ЦПК (рекомендованими листами за місцем зареєстрованого проживання). Суд ухвалив справу розглянути заочно, згідно ст.169, 224 ЦПК України.

Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків:

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 28.08.2014р. притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адмін. стягнення у вигляді штрафу за ст.ст.124 КУпАП водія ОСОБА_1, 30.09.1976р.н., згідно фабули постанови: 24.07.2014р. о 18-10 на перехресті вулиць Л.Українки і Кутузова в м. Києві водій ОСОБА_1 не врахував обстановку, повертаючи ліворуч на основний зелений сигнал світлофору , не надав дорогу автомобілю, що рухався йому назустріч, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем МАзда д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, і результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження, водій ОСОБА_1 порушив п.п.2.3, 16.6 ПДРУ.

Таким чином, вина ОСОБА_1 в ДТП встановлена судовим рішенням у справі про притягнення до адміністративної відповідальності. Даною постановою також підтверджено факт ДТП, факт пошкодження автомобіля Мазда.

Страховим полісом №АС 7690669 підтверджено, що пошкоджений в даній ДТП автомобіль Мазда був забезпечений договором цивільно -правової відповідальності .

Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу Мазда підтверджено, що даний автомобіль належить на праві власності ОСОБА_3, яка уклала даний договір страхування.

З повідомлення водія ОСОБА_4, що керував автомобілем, належним ОСОБА_3, який був пошкоджений в даній ДТП, до МТСБУ про страховий випадок, з заяви на відшкодування шкоди, з довідки про пошкодження в ДТП, з протоколу огляду транспортного засобу, зі Звіту про оцінку завданої в ДТП шкоди автомобілю НОМЕР_3 , з довідки МТСБУ про розмір шкоди з фонду захисту потерпілих, встановлено, що страхувальник своєчасно звернувся до МТСБУ, було визначено розмір страхового відшкодування власнику автомобіля Мазда ОСОБА_3 в сумі 26419,63грн.

Наказом №5139 від 10.10.2014р., та платіжним дорученням №7747 від 21.10.2014р. підтверджено факт виплати ОСОБА_3 страхового відшкодування за даним страховим випадком в сумі 26419,63грн.

З даних документів встановлено, що позивач на законних підставах здійснив виплату потерпілому внаслідок страхового випадку, що стався з вини відповідача. Розмір страхової виплати за даним страховим випадком становить 26419,63грн. (що складається з вартості відновлюваного ремонту).

Таким чином, позивач довів підстави і розмір страхової виплати і відповідно довів наявне у нього право зворотної вимоги (регресу).

МТСБУ відправляло вимогу про компенсацію витрат МТСБУ ОСОБА_1 в листопаді 2014р. Заявами від 7.11.2014р. ОСОБА_1 просив МТСБУ розглянути можливість розстрочити виплату даної суми, просив про оформлення договору про порядок повернення коштів по справі МТСБУ строком на 18 місяців, гарантував своєчасно оплату. Листом від 13.11.2014р. МТСБУ направив ОСОБА_1 примірники договору , підписаного МТСБУ.

На даний час ОСОБА_1 дану суму позивачу не відшкодував, принаймні не надав суду доказів на підтвердження сплати ним вказаної суми позивачу.

Спірні правовідносини врегульовані Цивільними кодексом України, а також Законом України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі закону про страхування) .

Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 1191 ЦКУ особа, що відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну відшкодовується у повному обсязі особою, що її завдала.

Згідно ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, п.1) шкода, завдана одній особі іншою відшкодовується винною особою.

Згідно ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює. Згідно ч.2 ст.1187 ЦКУ шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом. Згідно ч.3 ст.1187 ЦК - особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом і задала шкоди діяльністю щодо його використання, зобовязана відшкодувати її на загальних підставах. Згідно ч.5 ст.1187 ЦКУ особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе . що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Відповідно до ст. 27 Закону до страховика , який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування , в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 41.1 закону - МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст.38.2 Закону - МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: зокрема, п.38.2.1 - до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Щодо позовних вимог про стягнення витрат на послуги аварійного комісара в сумі 794грн., - то вирішуючи питання про наявність правових підстав для покладення на відповідача обовязку по відшкодуванню саме даних витрат, суд виходить з наступного:

Договором-дорученням №24102 від 1.08.2014р., актом виконаних робіт від 1.08.2014р., рахунком від 13.08.2014р., і платіжним дорученням від 27.08.2014р. підтверджено надання (виконання) послуг аварійним комісаром ОСОБА_5 по складенню протоколу огляду транспортного засобу, визначенню ринкової вартості автомобіля, розміру шкоди, що підлягає відшкодуванню, та оплата позивачем вказаних послуг у сумі 794грн..

Згідно ст.10,11 ЦПК України суд розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог, обґрунтувань і в межах наданих доказів.

Позивач у позовній заяві не обґрунтував підстави для покладення на відповідача обовязку по відшкодуванню йому даних витрат. Позивач послався в цілому на норми Закону «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і на наявне у нього право подавати позов в порядку регресу про відшкодування виплачених за страховим випадком сум потерпілому.

Згідно ст. 40.3 Закону про страхування, - МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.

Згідно ст.41.4 закону - МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат.

Разом з тим даними нормами передбачено право на залучення аварійних комісарів і порядок та джерела оплати їх послуг, але не передбачено право вимоги вказаних витрат в порядку регресу до винної особи.

Зі змісту ст. 993 та ст.1191 ЦК України передбачено право регресної вимоги у межах фактичних витрат на виплату потерпілому, у розмірі виплаченого відшкодування. Натомість вказані позивачем витрати на оплату послуг аварійного комісара не є у складі виплаченого потерпілому відшкодування. Тому дані норми закону і передбачене цими нормами закону право вимоги на вказану суму не розповсюджується. В межах заявленого позову позивач не навів інших законних підстав і обґрунтувань з цього приводу і не довів наявності підстав для стягнення з відповідача вказаної суми.

Таким чином, в межах заявлених позовних вимог, і виходячи з тих обґрунтувань, які надав позивач, суд не вбачає підстав для стягнення вказаної суми з відповідача. Тому позов в частині таких вимог задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що позов задовольняється частково, то частковому відшкодуванню підлягають понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору - згідно ст.88 ЦПК, пропорційно до частини задоволених позовних вимог. Позов задоволено на 97%. Сплачено судовий збір 1378грн., дані судові витрати підлягають відшкодуванню в розмірі 97%, тобто в сумі 1336,66грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.. 27 ЗУ «Про страхування», ст. 36 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 993, 1191, 1194 ЦК України, ст.ст. 213, 214, 218, ст.ст.224-225 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 26419,63 грн. на відшкодування страхової виплати, 1336,66 грн. на відшкодування судових витрат, всього стягнути 27756,29 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, яку кожен з них може подати протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання даної заяви.

Суддя Т.В. Селезньова