Справа № 2/1519/7065/11
Провадження № 2/521/527/17
« 15» березня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Целуха А.П.,
при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
До Малиновського районного суду м.Одеси звернувся представник Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: заборгованості за кредитом в сумі 486732,15 грн., заборгованості за відсотками 161980,82 грн., неустойки 895743,46 грн., витрат по сплаті судового збору 1700,00 грн., витрат по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №490055440 від 18.01.2008 року ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 71 270,80 дол. США.
У звязку з несплатою відповідачем платежів по кредитному договору, станом на 18.07.2011р. утворилася заборгованість, а саме: заборгованість за кредитом в сумі 486732,15 грн., заборгованість за відсотками 161980,82 грн., неустойка 895743,46 грн.
Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 26.04.2013 року вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 22.04.2014 року, заяву ОСОБА_2 від 12.12.2013 року про перегляд заочного рішення від 26 квітня 2013 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2013 року у цивільній справі №2/1519/7065/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано та призначити справу до розгляду в загальному порядку, з підстав не належного повідомлення відповідача про виклик до суду та необхідністю надати докази які мають значення для розгляду справи.

В судове засідання 15.03.2017 року представник позивача не з'явився, підтримав доводи позовної заяви, просив суд її задовольнити, про що надав письмову заяву від 25.03.2015 року.

Відповідачка в судові засідання тривалий час не з'явилась, про час та місце судових засіданнь слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомляла.

Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи,які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі,не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Отже, при таких обставинах, суд визнає неявку відповідача у судові засідання з неповажних причин та розцінює це, як зловживання останнім своїми процесуальними правами.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод ( 995_004 ), ратифікованої Законом від 17.07.97N475/97-ВР ( 475/97-ВР ), гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п. 1 ст. 6 Конвенції

Проте, відповідачка нехтує зазначеними нормами права, неодноразово не зявляючись у судові засідання без повідомлення суду про поважність причин такої неявки, та надання відповідних доказів поважності неявки.

За таких обставин суд, зі згоди представника позивача,повторно ухвалює заочне рішення, згідно до ст.224 ЦПК України.

У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи згоду позивача та відсутність відповідача, суд постановляє заочне рішення.

Як встановлено судом,18.01.2008року Закрите акціонерне товариство Альфа-Банк та ОСОБА_1, уклали кредитний договір №490055440.

Відповідно до умов вищевказаного договору,позивач зобовязується надати відповідачеві кредит у сумі 71270 доларів сша 80 центів).

Відповідно до умов договору, відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 71270,80 (сімдесят одна тисяча двісті сімдесят доларів сша 80 центів), що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача.

Окрім того,документом, який підтверджує надання кредитних коштів за кредитним договором № 490055440 від 18.01.2008 року є заява на видачу готівки оформлена у відповідності до вимог Інструкції про касові операції в банках України, яка належним чином засвідчена копія заяви про видачу готівки № 10137 від 18.01.2008 року, яка відповідає всім вимогам первинного касового документу та відповідно підтверджує здійснення операції з видачі кредитних коштів наявна у матеріалах справи.

Також судом встановлено що , у порушення умов договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 18.07.2011 р. має прострочену заборгованість за кредитом 61062 долари сша 87 центів, що курсом НБУ на 18.07.2011р. складає 486732 гривні 15 копійок, за відсотками - 20321,27 доларів сша 27 центів, що за офіційним курсом НБУ на 18.07.2011р. складає - 161980 гривень 82 копійки.

Відповідно до умов договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання повязання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобовязаний сплатити позивачу пеню в розмірі 1% (один) відсоток від ростроченої суми за кожен день прострочення.

На 18.07.2011 року розмір неустойки становить - 112375,29(сто дванадцять тисяч триста :імдесят п'ять доларів сша 29 центів), що за офіційним курсом НБУ на 18.07.2011 року жладає - 895743,46(вісімсот дев'яносто п'ять тисяч сімсот сорок три гривні 46 копійок).

При цьому підставою для здійснення розрахунку заборгованості є наступні фактичні дані: Заява про видачу готівки № 10137 від 18.01.2008 року - доказ отримання Відповідачем кредитних коштів в сумі 71 270,80 доларів США. Пункт 2.3 кредитного договору № 490055440 від 18.01.2008 року - доказ встановлення відсоткової ставки за користування кредитними коштами в розмірі 13 % річних. Пункт 6.2. кредитного договору № 490055440 від 18.01.2008 року - доказ зміни відсоткової ставки до 16 % річних.

На виконання умов договору відповідачу було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана.

Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обовязків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобовязання з повернення кредиту за договором.

Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобовязань стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позичальник належним чином прийняті на себе зобов'язання по договору не виконувала, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов кредитного договору.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із частиною 2 статті 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст.629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Разом з тим, матеріали цивільної справи не містить будь яких належних та допустимих доказів, на підтвердження обставин, на які посилається відповідачка як на підстави свої заперечень, надані копії квитанцій щодо сплати коштів по кредиту з 18.02.2008 року по 27.04.2009 року, не можуть бути прийняті судом до уваги оскільки зазначені докази не надавалися суду в оригіналі та не засвідчувалися належним чином, ішні докази які б мали суттєве значення для справи з боку відповідача суду не подовалися.

Відповідно до статті 57 ЦПК України «Докази» доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, як мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відео записів, висновків експертів; а відповідно до положень статті 58 ЦПК України «Належність доказів» належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень; суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Таким чином, висновок про те, що позивачка порушела взяті на себе зобовязання, в повній мірі узгоджується з дослідженими судом доказами та встановленими судом обставинами.

При цьому, відповідно до положень статті 10 Цивільного процесуального кодексу України «Змагальність сторін» цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України .

Також, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, оцінивши зібрані докази кожний окремо та в сукупності і взаємозвязку на належність, допустимість, достовірність і достатність, суд вважає, що позивачем під час судового розгляду справи надано достатніх, належних та допустимих доказів, які свідчать про те, що його вимоги підлягають задоволенню.

За таких підстав суд вважає за необхідне позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. До судових витрат згідно зі ст.79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.525, 526, 530, 549, 624, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (01025,м. Київ, вул. Десятинна,4/6, МФО 300346, т/р №0004) заборгованість за кредитом в сумі 486732 (чотириста вісімдесят шість тисяч сімсот тридцять дві гривні)15 коп., заборгованість за відсотками 161980 (сто шістдесят одна тисяча девятсот вісімдесят гривень)82 коп., неустойку 895743 (вісімсот девяносто пять тисяч сімсот сорок три гривні) 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (01025,м. Київ, вул. Десятинна,4/6, МФО 300346, т/р №0004) витрати по оплаті витрати по сплаті судового збору 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень), витрати по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. (сто двадцять гривень).

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем та відповідачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк зі дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ

15.03.17