Справа № 349/1232/16-ц
Провадження № 2/349/27/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 березня 2017 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Могили Р.Г.

секретаря судового засідання Матасової Н.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 35 687,84 грн. та моральної шкоди в розмірі 10 000, 00 грн.

Позов обґрунтований тим, що позивач ОСОБА_4 є власником транспортного засобу марки MERCEDES-BENS 639, реєстраційний номер 3SU2402. 01 липня 2016 року приблизно о 15 год. 00 хв., коли він перебував у салоні свого автомобіля, який знаходився на парковці санаторію в с. Черче Рогатинського району Івано-Франківської області, почув удар в задню частину автомобіля. Вийшовши з автомобіля, побачив біля нього підводу, упряжену двома кіньми. В цей час із приміщення магазину, що розташований неподалік, вийшов відповідач ОСОБА_2 та пояснив, що це його коні, які він залишив на привязі, щоб піти до магазину.

Внаслідок даної пригоди, у його автомобілі були пошкоджені задні двері з лівої сторони.

На місце дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) були викликані працівники поліції, які відібрали пояснення у нього та відповідача. Однак за результатами огляду місця ДТП, ними не було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вказує, що в результаті неналежного догляду відповідачем ОСОБА_2 за своїми кіньми, завдана шкода його майну в розмірі 20 065,43 грн. Окрім цього, внаслідок ДТП він не зміг вчасно повернутися до Республіки Чехія де працює і у звязку з цим не завершив виконання роботи у терміни, обумовлені договором. За порушення умов договору змушений був сплатити штраф в розмірі 15 450,00 грн. Також йому спричинено моральну шкоду, яку оцінює у 10 000,00 грн, і яка виразилась в погіршенні стану здоровя, у душевних стражданнях, хвилюванні, порушенні запланованих справ.

У зв'язку з цим позивач просив стягнути з відповідача 35 687, 84 грн. завданої матеріальної шкоди та 10 000,00 грн. моральної шкоди

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 заперечували проти позову, суду пояснили, що позивачем не надано доказів того, що саме коні, які є власністю відповідача, спричинили пошкодження на автомобілі позивача. Такими доказами мали б бути протокол огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди, схема до протоколу дорожньо-транспортної пригоди. Відповідач ОСОБА_2 вказав, що коли він вийшов з магазину, побачив що його коні знаходяться біля огорожі санаторію. Автомобіль позивача знаходився на узбіччі проїзної частини дороги. Саме від позивача він дізнався, що його коні пошкодили автомобіль. Крім цього не погоджуються із розміром заявлених вимог, оскільки вважають, що наданий позивачем розрахунок за ремонт автомобіля не є висновком експерта товарознавця, а тому не є належним доказом завданої матеріальної шкоди в розмірі 20 065,43 грн. Також вказали, що позивачем не надано підтверджуючих документів, що саме через ДТП він не зміг вчасно виїхати на роботу до Республіки Чехія та через це змушений був сплатити штраф у розмірі 15 450,00 грн. Просили в задоволенні позову відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів ( ст.179 ЦПК України).

Так, свідок ОСОБА_5 надав у судовому засіданні покази про те, що він працюючи старшим інспектором Рогатинського відділення поліції, перебував у складі слідчо-оперативної групи, яка виїхала за викликом в с.Черче Рогатинського району Івано-Франківської області. Прибувши на місце виклику побачив пошкоджений автомобіль MERCEDES-BENS 639та гужовий транспорт, що стояв неподалік. За словами очевидців, даний транспортний засіб пошкодили саме коні запряжені у віз, які належать ОСОБА_2 Ним були відібрані пояснення у водія автомобіля ОСОБА_4 та в особи, якій належав гужовий транспорт ОСОБА_2 Протокол про порушення правил дорожнього руху не складався. На його думку пошкодження задніх дверей автомобіля було незначним.

Аналогічні покази надав в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, який вказав, що також знаходився у складі слідчо-оперативної групи. Він бачив пошкодження у вигляді вмятини на задніх дверях автомобіля. Відібрав пояснення у ОСОБА_2, який пояснив, що возив гужовим транспортом сіно додому. Привязав коней до металевої огорожі та пішов у магазин. Коли вийшов, побачив, що підвода знаходилася неподалік від автомобіля. Протокол по ст.127 КУпАП не складався. На його думку пошкодження на автомобілі спричинили коні , які були запряжені у віз.

Як вбачається із показань свідка ОСОБА_7, він знаходився біля адміністративного корпусу санаторію «Черче» і бачив, що коні, які були запряжені у візпідійшли до автомобіля та згодом повернулися на обочину дороги. Після цього із автомобіля вийшов водій та сказав, що підвода пошкодила йому задні двері. Він бачив невелику вмятину у задній лівій дверці. В цей час ОСОБА_2 знаходився в магазині.

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що позивач ОСОБА_4 є власником автомобіля марки MERCEDES-BENS 639, модель VITO 115 CDI, реєстраційний номер 3SU2402 ( а.с.5-7).

Згідно рапорту оперативного чергового Рогатинського відділення поліції ГУНП 01 липня 2016 року о 16 год. 00 хв. в чергову частину надійшов телефонний дзвінок від ОСОБА_4 із повідомленням про те, що в с.Черче Рогатинського району трапилась ДТП за участю гужового транспорту та його автомобіля ( а.с.73).

Відповідно до рапорту інспектора Рогатинського відділення поліції ГУНП, при виїзді 01 липня 2016 року на місце ДТП в с. Черче Рогатинського району, встановлено, що особа, яка керувала гужовим транспортом ОСОБА_2 залишив його привязаним до нерухомого предмету з метою запобігання самовільного руху та сам відійшов у власних справах. З невідомих для нього причин гужовий транспорт почав самовільний рух в результаті чого було пошкоджено транспортний засіб MERCEDES-BENS 639, реєстраційний номер 3SU2402, що був припаркований ( а.с.74).

Із висновку за повідомленням ОСОБА_4 про факт ДТП з механічними пошкодженнями, який складений інспектором поліції ОСОБА_8 та затверджений 01 липня 2016 року т.в.о. начальника Рогатинського віділення поліції Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9, вбачається, що перевіркою не встановлено фактів будь-яких кримінальних чи адміністративних правопорушень.

Суд не бере до уваги вказаний висновок, оскільки він суперечить зібраним матеріалам перевірки №553 від 01 липня 2016 року за повідомленням по телефону від ОСОБА_4 про те, що трапилась ДТП з механічним пошкодженням без потерпілих ( а.с.53-59, 69-75).

Вимоги до осіб, які керують гужовим транспортом, закріплені в пункті 7 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 р. N 1306.

Згідно пп. «в» п. 7.7 ПДР особам, що керують гужовим транспортом, забороняється залишати на смузі відведення дороги тварин без нагляду.

Як встановлено в судовому засіданні показами свідків та підтверджується матеріалам перевірки №553 від 01 липня 2016 року, віз в якому були запряжені коні, був залишений ОСОБА_2 на обочині проїзної частини без належного нагляду, тобто відповідачем мало місце порушення пп. «в» п. 7.7 ПДР.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ч.2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Перед тим як відповідач має довести свою безвинність у заподіянні шкоди, саме на позивача покладається обовязок довести наявність шкоди, її розмір, протиправну поведінку заподіювача шкоди та причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Із постатейного розрахунку ремонту задніх дверей автомобіля MERCEDES-BENS 639, VITO 115 CDI, реєстраційний номер 3SU2402, який проведений в Республіці Чехія особою, що займається ремонтом транспортних засобів, вартість ремонту становить 19 481 чеських крон, що згідно офіційного курсу гривні щодо іноземної валюти станом на 31 жовтня 2016 року становить 20 065,43 грн. ( а.с.11-12).

Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092 затверджено ОСОБА_10 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі - ОСОБА_10).

ОСОБА_10 розроблена згідно із Законами України "Про судову експертизу", "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Національним стандартом N 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 N 1440, та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи й оцінки майна.

Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ.

Згідно пп. «д» п.1.4 ОСОБА_10 застосовується з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

Відповідно до п. 2.4. Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Пунктом 8.3 ОСОБА_10 визначено, що вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Згідно п.8.4 ОСОБА_10, до вартості матеріального збитку, який визначається під час оцінки, не включаються витрати власника КТЗ, пов'язані з транспортуванням, зберіганням КТЗ, оплатою за експертні дослідження, поштовими витратами, з викликом сторін для технічного огляду КТЗ та іншими витратами.

Таким чином, національним законодавством визначено механізм та порядок визначення вартості відновлення пошкодженого транспортного засобу і результати якого закріплюються у висновку товарознавчого дослідження.

Наданий позивачем постатейний розрахунок ремонту задніх дверей автомобіля MERCEDES-BENS 639, VITO 115 CDI, реєстраційний номер 3SU2402, який проведений у Чеській Республіці, не відповідає встановленим вимогам, а тому не є належним та допустимим доказом визначення вартості відновлення автомобіля після ДТП.

Окрім цього, не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що у причинно-наслідковому звязку перебуває ДТП та штраф у розмірі 1500 чеських крон, що згідно офіційного курсу гривні щодо іноземної валюти станом на 31 жовтня 2016 року становить 15 450,00 грн., який він змушений був сплатити замовнику за невчасно виконані роботи.

Як вбачається із розрахунку-фактури №1/72016, сума за договором підряду на виконання робіт 70 350 чеських крон, відраховано 15 000 чеських крон, разом до сплати 55 350 чеських крон .

Розрахунок вказаних вище сум проведений 08 липня 2016 року, причини відрахування 15 000 чеських крон не вказано. Тобто, підтвердження, що дані кошти відраховані як штраф за невиконання підрядником ОСОБА_4 та здачу замовнику в установлений договором підряду строк закінчених робіт ( теплоізоляція, водопровід, опалення) в матеріалах справи немає.

Окрім цього, п.1 статті ІІІ трудового договору № 20160010, укладеного між замовником та підрядником визначено, що підрядник зобовязується виконати роботи в період з 01 травня 2016 року по 04 липня 2016 року.

Однак, незважаючи на те, що завершення робіт і передача роботи замовникові мала відбутися 04 липня 2016 року, ОСОБА_4, знаючи, що роботи не завершені, 01 липня 2016 року знаходився на території України.

Також п.7 ст. ІІ вказаного вище договору передбачено, що у разі порушення зобовязань підрядника, відповідно до попереднього пункту, замовник має право на договірний штраф в розмірі 1% від вартості роботи.

Пунктом першим статті IV Договору визначена вартість робіт за згодою сторін на підставі документів про виконання роботи та становить 70 350 чеських крон.

Таким чином, штраф за порушення умов договору мав би становити 703,5 чеських крон. Однак п.5 ст.XI трудового договору передбачено, що сторони договору погоджуються, що їх зобовязання за цим договором регулюються Чеським законодавством та будь-які спори, що випливають з цього договору або з ним повязані, подаються на розгляд до компетентного суду Чеської Республіки.

Таким чином суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази (розрахунок-фактура №1/72016 та трудовий договір № 20160010) не є належними, адже не підтверджують існування обставин, що підлягали доказуванню.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про відшкодування матеріальної шкоди з підстав її недоведеності.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, необхідно зазначити наступне.

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як розяснено у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При розрахунку розміру компенсації моральної шкоди відповідно до п. 9 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, необхідно врахувати характер і обсяг заподіяних моральних та фізичних страждань, їх тривалість, стан здоров'я, тяжкість завданих душевних травм, істотність вимушених змін у життєвих стосунках та інші обставини.

Заявляючи вимогу про відшкодування моральної шкоди позивач вказував, що зазнав сильних душевних страждань , стресова ситуація вплинула на стан його здоровя, однак жодних належних та допустимих доказів, на підтвердження своїх вимог не надав.

Керуючись ст.ст.88, 209,213-215 ЦПК України,

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення .

Суддя: Р.Г. Могила