Справа № 446/2024/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2017 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бакай І. А.

секретаря: Михайлишин О.В.

з участю,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Камянка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради про стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом та просить суд стягнути з ОСОБА_3 міської ради на його користь компенсацію за завдану моральну шкоду на суму 15000 гривень. В підтвердження заявлених вимог покликається на те, що 26.05.2016 року суддею Кам'янка-Бузького районного суду Котормусом Т. І. йому було відмовлено у видачі судового наказу для отримання нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Основною причиною стало втручання в роботу суду міського голови ОСОБА_4, який без позовного провадження подав клопотання в Кам'янка-Бузький районний суд, в якому містилася оманлива інформація стосовно підприємства. 03.08.2016р. він звернувся з позовом в суд з цього самого питання. Через кілька засідань його позов було задоволено, однак внаслідок неправомірних дій представників ОСОБА_3 міської ради було розтягнуто у часових рамках виплату заробітної плати, чим йому завдано моральну шкоду. Зазначив, що виконувані ним роботи, пов'язані з висотою, а тому є особливо небезпечними, для виконання таких робіт потрібно вчасно закупляти спецвзуття та відповідний спецодяг, а тому внаслідок затримання заробітної плати, він вимушений був виконувати свої трудові обовязки, порушуючи техніку безпеки на висотних об'єктах та елементарні основи життєдіяльності, тим самим піддаючись великому ризику. Вважає, що йому завдано моральної шкоди на 15000 грн., яку просить стягнути з відповідача.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав наведених у письмовому запереченні. Зазначив, що на даний час немає жодного процесуального документа, який би визначав незаконність дій ОСОБА_3 міської ради, позивачем не обґрунтовано розмір заподіяної моральної шкоди, не зазначено в чому вона полягає, відсутній розрахунок завданої моральної шкоди, відсутні належні докази її завдання, тощо. Просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що ухвалою Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 26.05.2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області 05.07.2016 року, відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Міського комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» боргу по заробітній платі. Підставою відмови у видачі судового наказу, стала наявність спору про право, оскільки 25.05.2016 р. до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 міської ради Львівської області щодо наявності спору про право на виплату заборгованості по заробітній платі, яка виникла в Міського комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» перед працівниками, так як рішенням ОСОБА_3 міської ради від 20.12.2013 р. № 19 припинено юридичну особу МКП УЖКГ у звязку з ліквідацією підприємства, а питання про переведення чи звільнення працівників керівником вказаного підприємства не вирішено. Також у клопотанні зазначається, що керівництво комунального підприємства безпосередньо зацікавлене в такому способі вирішення питання оплати праці найманих працівників, а тому виникає сумнів щодо обєктивності поданих до заяви документів, які дають право на видачу судового наказу.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє в прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Судом розяснено заявнику його право на розгляд заявлених вимог у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Позивач таким правом скористався і рішенням Камянка-Бузького районного суду від 19.10.2016 року позов ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" м. Кам'янка-Бузька, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено, стягнуто з міського комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» м. Кам'янка-Бузька на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 6888,25 грн., яка виникла за період з 01.04.2016 р. по 30.06.2016 р.

Відповідно до ст. 23 і ст.1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів та у приниженні честі і гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 «Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року (із змінами і доповненнями) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Позивач звернувся з вимогою про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на ст. 1167 ЦК України, якою передбачені загальні підстави цивільно-правової відповідальності за завдану моральну шкоду в деліктних (позадоговірних) відносинах.

Згідно із зазначеною нормою обовязковими умовами такої відповідальності є наявність шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного звязку між шкодою і протиправною поведінкою та вини заподіювача шкоди.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при вирішенні спору про відшкодування шкоди обовязковому зясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідач, звертаючись до суду з клопотанням про наявність спору про право у наказному провадженні, у подальшому був залучений до розгляду справи в якості третьої особи, тобто скористався своїм правом на звернення до суду, що виключає протиправність поведінки останнього.

Таким чином, позивачем не доведено наявності моральної шкоди, протиправності діяння відповідача, наявності причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також наявності вини останнього в заподіянні йому моральної шкоди. За таких обставин підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради про стягнення моральної шкоди відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Камянка-Бузький районний суд Львівської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Оригінал рішення.