АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1155/17 Справа № 201/4974/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.,

суддів Деркач Н.М., Максюти Ж.І.,

при секретарі Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про визнання недійсним договору позики,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк», банк) про визнання недійсним договору позики від 15 березня 2013 року, укладеного між сторонами, з підстав передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 203, ч. 2 ст. 215, 231 ЦК України. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що вона після підписання генеральної угоди жодних коштів від банку не отримувала, оспорюваний договір підписаний нею під психологічним тиском працівників банку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 04 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційні скарзі ОСОБА_2 просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зазначене рішення ухвалено з додержанням вказаних вимог закону.

Так, судом встановлено, що 15 лютого 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил продукту кредитних карт, згідно з умовами якої п. 2.1 розділу 2 «Приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт», банк надав позичальникові строковий кредит в сумі 15 580,17 грн на строк 36 місяців з 15 лютого 2013 року до 29 лютого 2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 15 580,17 грн в обмін на зобовязання позичальника щодо повернення кредиту, сплаті процентів у розмірі 1,5% на місяць залишку заборгованості по кредиту в зазначені у заяві, умовах та правилах строки (а.с. 4).

ОСОБА_2 своїм підписом засвідчила те, що вона ознайомилася і погодилася з умовами кредитування та отримала всю повну інформацію про умови кредитування у ПАТ КБ «Приватбанк», і підтвердила свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом із запропонованими банком умовами та правилами, тарифами складає між нею і банком кредитний договір, про що свідчить підпис позивача у заяві (а.с. 23).

За змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним (ч. 1 ст. 231 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що відповідно до умов генеральної угоди про реструктуризацію боргу від 15 лютого 2013 року, укладеної між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, сторони узгодили певні умови щодо зменшення суми боргу за основним договором. Відповідно до п. 2 вказаної генеральної угоді від 15 лютого 2013 року сума боргу, яка виникла у позивача становить 15580.17 грн. У п. 2.1. генеральної угоди про реструктуризацію боргу ПАТ КБ «ПриватБанк» прописує нові умови здійснення плати за кредитом.

З огляду на вищезазначене можливо зробити висновок, що спірний договір за своєю природою не відноситься до договору позики. Таким чином позивач, у своїх позовних вимогах помилково дійшов висновку щодо визначення генеральної угоди про оформлення реструктуризації як договору позики.

Позивач свідомо звернувся до банку з метою отримання кредиту та згідно умов договору підтвердив, що повністю розуміє всі умови договору, свої права та обов'язки за договором і погоджується з ними. Зміна обставин, на які може посилатися позивач ніяким чином не пов'язана з умовами виконання договору. Банк свої зобов'язання по договору виконав, позичальник, в свою чергу, отримав те, на що розраховував - грошових коштів для споживчих потреб.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Посилання ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі на те, що вона не отримувала від банку кошти, в звязку з чим вважає, що договір є неукладеним, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що за змістом генеральної угоди, яку позивач власноручно підписала, вона особисто підтвердила факт надання повної інформації про умови кредитування у ПАТ КБ «Приватбанк», а саме: мету, на яку кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобовязаннями позичальника; тип процентної ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту і вартості послуг з оформлення договору; строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати процентів та про державні субсидії, на які позичальник має право, та відомості про те, від кого позичальник може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Своїм підписом споживач підтвердила факт про надану їй повну інформацію про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк», а також його місцезнаходження та інше. Підписавши генеральну угоду, позивач приєдналася до запропонованих банком умов та правил надання банківських послуг, що підтверджується її особистим підписом. Тобто з моменту підписання фізичною особою генеральної угоди між кредитором і позичальником було укладено договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України шляхом приєднання позичальника до запропонованої генеральної угоди (умов кредитування).

Крім того, відповідно до рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 25 листопада 2014 року, яке вступило в законну силу 18 лютого 2015 року, ухваленого у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (№ 662/644/14-ц), позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 106,22 грн (а.с. 41-42). Зі змісту цього рішення вбачається, що предметом позову була заборгованість, яка виникла станом на 25 березня 2014 року внаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 умов генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 15 лютого 2013 року.

Тобто з даного рішення вбачається, що ОСОБА_2 отримувала кошти, в звязку з чим спірний договір в розумінні чинного законодавства є укладеним.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення та ці доводи зводяться до незгоди з цими висновками суду по оцінці доказів та особистого тлумачення апелянтом норм права.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні передбачені ст.309 ЦПК України підстави для скасування або його зміни.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

ОСОБА_3