Справа № 591/2039/16-ц
Провадження № 2/591/119/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Прокудіної Н.Г.

при секретарі Різниченко Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача за договором суму завдатку, неустойку у звязку з порушенням зобовязання по угоді, стягнення судових витрат,- ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом та остаточно уточнивши позовні вимоги (а.с.58) мотивує тим, що з літа 2008 року він проживає на умовах платного користування в належній відповідачу ОСОБА_2 на праві власності квартирі № 3 , розташованій за адресою : м.Суми , вул. Котляревського , 3/1. 10 вересня 2013 року відповідач попросив у нього позику в сумі, еквівалентній 10 тис. доларів США . За досягнутою між ними угодою, в разі неповернення даної позики протягом 2-х тижнів, вказана сума зараховується на користь відповідача як завдаток за оплату купівлі квартири , яку він орендує у відповідача. 16.09.2013 року на зустрічі з відповідачем у присутності свідків він передав ОСОБА_2 суму в 10 тис. доларів США. В оговорений угодою двотижневий строк відповідач позику не повернув. Тому вважає, що вказана сума стала вважатися ним зарахованою як завдаток за купівлю квартири, яку він орендує у відповідача. Вимогу про виконання зобовязання він направив відповідачу 25.02.2015 року , але до цього часу відповідач квартиру йому не продав, чим порушив взяті на себе зобовязання по угоді. Вважає, що ОСОБА_2, який як кредитор винний у невиконанні зобовязання з продажу йому квартири № 3 в м. Суми по вул. Котляревського, 3/1, має повернути йому переданий завдаток в еквіваленті 10 тис. доларів США та суму еквівалентну 10 тис доларів США додатково. Просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь передану йому ним за договором суму завдатку в розмірі еквівалентному на день винесення рішення 10 тисячам доларів США, стягнути неустойку за порушення ним зобовязання по угоді в розмірі переданого ним завдатку в сумі еквівалентній на день винесення рішення 10 тисячам доларів США, стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні позивач дані вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити.

Відповідач та його представник, позовні вимоги не визнали, зазначили, що ніяких коштів ОСОБА_2 у ОСОБА_1 не позичав і не отримував, кредитних зобовязань на себе не брав, квартиру продавати не мав наміру.

Просять в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони знають один одного, так як позивач з дозволу відповідача з літа 2008 року разом з неповнолітньою дочкою проживав у його квартирі АДРЕСА_1 .

У провадженні СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області з січня 2014 року перебували матеріали кримінального провадження за заявою ОСОБА_1 про вчинення ОСОБА_2 стосовно нього шахрайських дій за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

У заяві на адресу Т.В.О. начальника Сумського МВ УМВС України в Сумській області позивач повідомив, що 16 вересня 2013 року він передав ОСОБА_2 10000 доларів США у присутності свідка. При цьому було погоджено, що ці гроші повинні бути зараховані як завдаток за купівлю ним орендованої квартири, договір про який мав бути укладений 27 вересня 2013 року, в разі неповернення боргу готівкою.

За результатами розслідування кримінальної справи 18 липня 2014 року слідчий орган виніс постанову, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000140 на підставі заяви ОСОБА_1 щодо вчинення ОСОБА_2 відносно нього шахрайських дій за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України закрити у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України.

25 лютого 2015 року позивач направив відповідачу лист-вимогу від 24.02.2015 р. та просить повернути йому 10000 доларів США або укласти з ним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, де вказана сума коштів буде врахована як сплачений ним завдаток. (а.с.5 справа № 591/2418/15-ц, провадження № 2/591/1186/15).

В подальшому позивач звернувся до суду з позовом 07.04.2015 р. про стягнення з відповідача безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 10 тис. доларів США.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 29.09.2015 року по справі № 591/2418/15-ц, провадження № 2/591/1186/15 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти 10000 дол. США , 2227 грн.62 коп. судового збору та 3896 грн. витрат на правову допомогу (а.с. 45-46 справа № 591/2418/15-ц, провадження № 2/591/1186/15).

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 17.11.2015 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29 вересня 2015 року в даній справі скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів відмовлено (а.с.7-8 Справа № 591/2039/16-ц Провадження №2/591/119/17).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, та про це зазначено в позові, що він передавав грошові кошти в сумі 10 тисяч доларів відповідачу ОСОБА_2, так як останній попросив у нього позику в сумі, еквівалентній 10 тис. доларів США.

Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України

1. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Однак позивач ОСОБА_1 не надав доказів на підтвердження того, що договір позики письмово оформлювався, а пояснив, що передача грошей здійснювалась в присутності свідка.

Відповідно до ст. 1047 Цивільного кодексу України

1. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

2. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позивач зазначив, що була домовленість з відповідачем, в разі неповернення даної позики, в сумі 10 тис. доларів США протягом 2-х тижнів вказана сума зараховується на користь відповідача як завдаток за оплату купівлі квартири, яку він орендує у відповідача та вважає, що враховуючи, що грошові кошти не повернуті, то відповідач порушив зобовязання по угоді.

Згідно ст. 546 ЦК України

1. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

2. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Відповідно до ЦК України «Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним».

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивач не надав суду доказів про те, що дані правочини було оформлено у письмовій формі, розписка між сторонами теж відсутня. На спростування цих тверджень позивач не надав суду свій примірник, який би підтверджував підписання розписки.

Відповідно до ст.ст. 10-11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином позивачу в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в звязку з необґрунтованістю, пояснення свідків, які зазначені в постанові про закриття кримінального провадження від 18.07.2014 р., суд не може покласти в основу рішення, так як позивач на порушення положень ст. 60 ЦПК України, не надав належних доказів на підтвердження своїх вимог та позивачем не надано належних та допустимих доказів з приводу, які б підтверджували та які б спростовували наявність у сторін наміру укласти саме договір позики, чи договір купівлі-подажу, чи правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, а саме виконання зобов'язання може забезпечуватися завдатком, та те, що дійсно правочини укладені в письмовій формі, так як відповідно до ЦК України вищезазначені правочини вчиняються у письмовій формі, вирок відносно відповідача відсутній в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 571 ЦК України, , ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі за необґрунтованістю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст виготовлено та підписано 17 березня 2017 року.

Суддя Н.Г.Прокудіна