Справа № 636/2982/16-ц
Провадження № 2/636/123/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дьоміної О.П.

за участю секретаря судового засідання Коваленко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Чугуївської міської ради Харківської області, третя особа - Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з даною позовною заявою, в якій просили визнати за ними право власності за кожним на 1/2 частку будинку за АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилалися на те, що в ІНФОРМАЦІЯ_3 померла їх дружина та мати - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №44. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, а саме: на житловий будинок та земельну ділянку, призначену для його будівництва за адресою: АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги після ОСОБА_3 є її чоловік - ОСОБА_1 та донька - ОСОБА_2

Позивачі зазначають, що у встановленому законом порядку у визначений термін звернулися до Чугуївської держнотконтори з заявами про прийняття спадщини за законом після смерті дружини та матері. Видано відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, призначену для індивідуального житлового будівництва, площею 0,1000 га, розташовану в АДРЕСА_1 (кадастровий НОМЕР_4), належну померлій на підставі Державного акту серії НОМЕР_5 виданого Чугуївською міською радою Харківської області 04.04.2005 року, Чугуївською державною нотаріальною конторою. Однак, у видачі свідоцтва на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за тією ж адресою, Постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій від 12.07.2016 року Чугуївська держнотконтора відмовила, мотивуючи свою відмову тим, що наданий документ, який підтверджує право власності померлої ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1, а саме - договір купівлі-продажу №У-01-079-Н, посвідчений 25.01.1996 року Харківською Універсальною біржею, не є правовстановлюючим документом, оскільки посвідчений всупереч чинному законодавству, яке діяло на час його укладання, тоді, як КП «Чугуївське МБТІ» своєю довідкою №1300 від 30.06.2016 року підтверджує факт реєстрації 29.02.1996 року права власності вищезазначеного житлового будинку за спадкодавцем на підставі вказаного договору купівлі-продажу.

Через це спадкоємці не можуть оформити у встановленому законом порядку право на спадкове майно, що належить їм за законом після смерті дружини та матері, тому вимушені звернутися до суду із даним позовом.

У судове засідання від позивачки ОСОБА_2 та представника позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, представник відповідача та третьої особи просили суд винести рішення згідно чинного законодавства України, за відсутності їх представників.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 11 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного:

Відповідно до вимог ст. 1220 Цивільного Кодексу України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області 01.02.2011 року (а.с.8).

На підставі вимог ст. 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до статті 1223 Цивільного Кодексу України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст. 1261 вказаного Кодексу - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно копії Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6, виданого повторно Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Харкова 18.12.1996 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась донька - ОСОБА_2, що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_7, виданого повторно Палацом новонароджених м. Харкова 09.08.1980 року, яка після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на «ОСОБА_2» (а.с.9,10).

Таким чином, спадкоємцями майна ОСОБА_3 за законом є її чоловік та донька - позивачі по справі.

Стаття 1270 ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивачі у встановлений законом строк звернулися до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини.

29.07.2016 року Чугуївською державною нотаріальною конторою видано на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Свідоцтво про право на спадщину за законом за р. №1-1578, №1-1580 на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, по 1/2 частці за кожним (а.с.73-74).

Також судом встановлено, що у видачі свідоцтва на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1, Постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій від 12.07.2016 року Чугуївська держнотконтора відмовила, на підставі того, що документ, який підтверджує право власності померлої ОСОБА_3 на зазначений житловий будинок, а саме - договір купівлі-продажу №У-01-079-Н, посвідчений 25.01.1996 року Харківською Універсальною біржею, не є правовстановлюючим документом (а.с.19).

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України за №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим необхідно розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом.

Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.

-2-

Згідно із ст. 1216 Цивільного кодексу України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. ст. 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до п. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Пленум Верховного суду України у своїй Постанові за №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі вимог ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За приписами п. 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» - відсутність оригіналу правовстановлюючого документа є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні своїх спадкових прав. Згідно Наказу Міністерства юстиції України за №914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів» - рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна.

Згідно Довідки за №213 від 08.04.2017 року за ОСОБА_3 зареєстроване у КП «Чугуївське МБТІ» право власності на будинок АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу, засвідченого Харківською універсальною біржею від 25.01.1996 року №У-01-079-H (а.с.12,75).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна - інформація щодо нерухомого майна, а саме будинка АДРЕСА_1 - відсутня (а.с.83-84).

Таким чином, з огляду на вищевикладене, враховуючи, що позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері та дружини шляхом звернення до нотаріальної контори через те, що належно посвідчені правовстановлюючі документи на будинок відсутні, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження під час розгляду справи і тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 197 ч. 2, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 16, 316, 328, 1216-1218, 1220, 1223, 1258, 1259, 1261-1265, 1268, 1270, 1297 ЦК України, суд, Постановою Пленуму Верховного суду України за №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Чугуївської міської ради Харківської області, третя особа - Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності на 1/2 частину будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Головуюча: