Номер провадження 2/754/3289/17 Справа №754/2261/17
25 травня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Шевчука О.П.
при секретарі - Базік А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини
До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем у справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого подружжя має малолітнього сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.
21.03.2014 року шлюб між сторонами у справі розірвано, з цього часу батько дитини припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, фактично син перебуває на повному утриманні позивача.
Посилаючись на викладене та норми чинного законодавства ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1 000 грн. щомісяця від дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.
ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала з наведених вище підстав, просить суд свої вимоги задовольнити.
Відповідач в судові засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, причини неявки не повідомив.
Приймаючи до уваги викладене, а також строк перебування справи в провадженні суду без вирішення суд вважає можливим з метою захисту прав малолітньої дитини, розглянути справу без участі відповідача з постановленням заочного рішення.
Позивач у справі проти постановлення у справі заочного рішення не заперечувала.
Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі суд встановив наступне.
Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 21.03.2014 року встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.02.2007 року та мають спільну дитину - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).
Зазначені обставини відповідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України доказування не потребують.
Відповідно п. 1 ч. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Пунктом 2 статті 27 зазначеної Конвенції встановлено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Аналогічні обов'язки батьків щодо забезпечення належного рівня життя житини визначені також національним законодавством України.
Так, відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
При цьому стаття 181 СК України визначає, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини, що склалися між сторонами у справі та викладені норми законодавтсва, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, а тому їх задоволення в повному обсязі.
При цьому суд приймає до уваги те, що сторонами у справі не надано доказів неможливості відповідача за станом здоров'я та матеріальним становищем сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1 000 грн. щомісяця.
Суду також не надано доказів наявності у відповідача інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина та інших обставин, що мають істотне значення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,60,88,213-215 ЦПК України, ст.ст. 180 -182 Сімейного кодексу України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця міста Києва на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн. щомісяця починаючи з 17.02.2017 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя