АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 лютого 2017 року, -

встановила:

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 21 лютого 2017 року в задоволенні названого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення позивача та її представника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив із недоведеності та необґрунтованості позовних вимог.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 червня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір позики.

Відповідно до умов договору ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 в позику грошові кошти у розмірі 538 142 грн. 50 коп.

24 червня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки.

За умовами договору ОСОБА_3 передав в іпотеку квартиру № АДРЕСА_1.

12 серпня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір про внесення змін до договору позики від 24 червня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_2 1 068 577 грн. 50 коп.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко М.О. 27 травня 2016 року було зареєстровано право власності на квартиру№ АДРЕСА_1 за ОСОБА_2

29 липня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала в позику 55 000 доларів США у строк до 31 липня 2016 року.

29 липня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки.

За умовами договору ОСОБА_2 передала в іпотеку квартиру № АДРЕСА_1.

01 серпня 2016 року у зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань за договором позики від 29 липня 2016 року, між сторонами було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно договору ОСОБА_2 в рахунок виконання зобов'язання передала у власність ОСОБА_1 квартиру № АДРЕСА_1.

19 вересня 2016 року Міністерством юстиції України видано наказ № 2745/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», відповідно до якого скасовані рішення:

- про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27 травня 2016 року № 29786958, прийняте ПНКМНО Косенком М.О.;

- про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29 липня 2016 року № 30707578 прийняте ПНКМНО Прокудіною Л.Д.;

- про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29 липня 2016 року № 50707468 прийняте ПНКМНО Прокудіною Л.Д.;

- про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 серпня 2016 року № 30725643 прийняте ПНКМНО Прокудіною Л.Д.

Згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.09.2016 року квартира № АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 на підставі іпотечного договору від 12 серпня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Отже вищенаведеним законом визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Іпотечний договір від 29 липня 2016 року дублює положення Закону України «Про іпотеку».

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно звернув свою увагу, що ОСОБА_1 не зверталась до відповідача за згодою на позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, не отримала відмову в цьому, а тому колегія суддів знаходить необґрунтованими вимоги позивача про визнання права власності на предмет іпотеки в судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду першої інстанції, колегія суддів не приймає, оскільки вони не відповідають вимогам Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 21 лютого 2017 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання неюзаконної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук