16 березня 2017 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.
секретар Прокопчук Л.М.,
з участю: представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 як правонаступника ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним,
ОСОБА_2 (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (надалі відповідач) як правонаступника ОСОБА_4, в якому просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_4 як спадкоємцю другої черги за законом, посвідчене державним нотаріусом Другої рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 15 липня 2014 року, реєстровий номер №1-290, на майно ОСОБА_6, який помер 16 травня 2007 року, а саме на 51/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Волинській, 17, в м. Рівне.
Позовну заяву мотивує тим, що рішенням Рівненського міського суду від 18 жовтня 2012 року позов ОСОБА_4 до неї про усунення від права на спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_6, який помер 16 травня 2007 року, був задоволений. Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 10 грудня 2012 року вказане рішення було скасоване. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2013 року рішення апеляційного суду Рівненської області від 10 грудня 2012 року було скасоване і залишено в силі рішення Рівненського міського суду від 18 жовтня 2012 року.
15 липня 2014 року державним нотаріусом Другої рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 було посвідчено і видано ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за законом на належну ОСОБА_6 51/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Волинській,17 в м. Рівне.
Рішенням Рівненського міського суду від 02 червня 2016 року рішення Рівненського міського суду від 18 жовтня 2012 року про усунення її від спадкування після смерті ОСОБА_6 було скасоване, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, як правонаступника ОСОБА_4, до неї про усунення від спадкування після смерті ОСОБА_6 було відмовлено. Зокрема, даним рішенням встановлені обставини дійсності її шлюбу з ОСОБА_6 з 05 серпня 1991 року по день відкриття спадщини, прийняття нею спадщини після його смерті як спадкоємцем першої черги за законом.

Оскільки рішення Рівненського міського суду від 18 жовтня 2012 року про усунення її як дружини від права на спадкування після смерті ОСОБА_6, який помер 16 травня 2007 року, скасоване рішенням Рівненського міського суду від 02 червня 2016 року, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 09 серпня 2016 року, вона є спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 ОСОБА_4, правонаступником якої є відповідач у справі, як рідна сестра ОСОБА_6, є спадкоємцем другої черги за законом після його смерті, у звязку з чим оспорюване свідоцтво про право на спадщину за законом суперечить вимогам ст.1258 ЦК України і має бути визнане недійсним .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовну заяву підтримала, посилаючись на обставини, викладені в ній, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася жодного разу, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судових засідань, що підтверджується повідомленням про вручення відправлення, яке відповідач отримала особисто. Таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.224 ЦПК України в заочному порядку за згодою представника позивача, на підставі наявних у справі даних та доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом ОСОБА_6, який помер 16 травня 2007 року, був власником 51/100 частин будинковолодіння, яке розташоване в місті Рівне на вулиці Волинській,17.

На час своєї смерті ОСОБА_6 заповіту не залишив. 20 січня 2009 року Другою рівненською державною нотаріальною конторою ОСОБА_2, як дружині померлого, було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_6, а саме на 51/100 частину згаданого будинковолодіння.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 жовтня 2012 року у справі № 1715/13426/12 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування, позовні вимоги ОСОБА_4 були задоволені, ОСОБА_2 усунута від права на спадкування спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6, який помер 16 травня 2007 року.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 10 грудня 2012 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2013 року рішення апеляційного суду Рівненської області від 10 грудня 2012 року було скасоване і залишено в силі рішення Рівненського міського суду від 18 жовтня 2012 року.

Рішенням Рівненського міського суду від 25 грудня 2013 року в цивільній справі № 569/19074/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину позовні вимоги задоволено повністю, визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 20 січня 2009 року, видане ОСОБА_2, як спадкоємиці ОСОБА_6, який помер 16 травня 2007 року, на спадкове майно, а саме на 51/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в місті Рівне по вулиці Волинській, будинок №17, видане державним нотаріусом Другої рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та зареєстроване в реєстрі за №1-178.

15 липня 2014 року державним нотаріусом Другої рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 було посвідчено і видано ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за законом на належну ОСОБА_6 51/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Волинській,17 в м. Рівне.

Однак судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 02 червня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 09 серпня 2016 року, рішення Рівненського міського суду від 18 жовтня 2012 року у справі № 1715/13426/12 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування скасовано за нововиявленими обставинами та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування відмовлено.

За змістом досліджених судом рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 червня 2106 року та ухвали апеляційного суду Рівненської області від 09 серпня 2016 року слідує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 уклали шлюб 19 червня 1961р. Однак укладаючи вказаний шлюб, ОСОБА_2, не розірвала попередній шлюб, який вона уклала 17 липня 1957 року з ОСОБА_7 04 серпня 1991 року ОСОБА_8 помер. У відповідності до ч.1 ст.46 КпШС України, шлюб між ОСОБА_2 3.І і ОСОБА_6 став дійсним з 05 серпня 1991 року. Цей шлюб був припинений лише 16 травня 2007 року, внаслідок смерті ОСОБА_6 Після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_2 за правилами ст. 1261 ЦК України стала спадкоємцем першої черги, а тому підстави для усунення її від права на спадкування відсутні.

Відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, встановлені рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 червня 2016 року та ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 09 серпня 2016 року в справі №1715/13426/12, які вступили в законну силу в порядку ст. 319 ЦПК України і є чинними на час розгляду справи, вищенаведені обставини не потребують доказуванню в даній справі.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 жовтня 2016 року в справі №569/19074/13-ц, яке набрало законної сили 02 лютого 2017 року, заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину задоволено, рішення Рівненського міського суду від 25 грудня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину скасовано та в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину відмовлено.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до вимог ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Отже, оскільки ОСОБА_2 не усунута від права на спадкування після смерті ОСОБА_6, який помер 16 травня 2007 року, є спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку після смерті чоловіка ОСОБА_6, свідоцтво про право на спадщину за законом від 20 січня 2009 року, видане ОСОБА_2, як спадкоємиці ОСОБА_6, який помер 16 травня 2007 року, на спадкове майно, а саме на 51/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в місті Рівне по вулиці Волинській, будинок №17, видане державним нотаріусом Другої рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та зареєстроване в реєстрі за №1-178 є чинним, відтак, свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_4 як спадкоємцю другої черги за законом, посвідчене державним нотаріусом Другої рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 15 липня 2014 року, реєстровий номер №1-290, на майно ОСОБА_6, є недійсним, так як видане особі, яка не має права на спадкування.

ОСОБА_3 є спадкоємцем своєї матері ОСОБА_4, яка померла 11 червня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ №176804 та заявою про прийняття спадщини від 05 грудня 2015 року, поданою приватному нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_9, а відтак і належним відповідачем у даній справі.

На підставі частини першої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати за подання позовної заяви у розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись статтями 2, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 як правонаступника ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним задовольнити повністю.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_4 як спадкоємцю другої черги за законом, посвідчене державним нотаріусом Другої рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 15 липня 2014 року, реєстровий номер №1-290, на майно ОСОБА_6, який помер 16 травня 2007 року, а саме на 51/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Волинській, 17, в м. Рівне.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд в Апеляційний суд Рівненської області позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення, відповідачем - в цей же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення (крім відповідача), можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 20 березня 2017 року.

Суддя О.О. Першко