Справа № 128/4212/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23.05.2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Ганкіної І.А.,

за участі секретаря Жигарової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом; про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності; про визнання права власності в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності та про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом. 23 лютого 2017 року ОСОБА_1 подала суду позовну заяву про збільшення та уточнення позовних вимог. 23 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про зміну предмету та підстав позову - «про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом; про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності; про визнання права власності в порядку спадкування за законом», яка ухвалою суду від 23.05.2017 року прийнята до провадження.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Вінниці померла її бабуся ОСОБА_3. На момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована в АДРЕСА_1.

В матеріалах спадкової справи № 232-2012 після смерті ОСОБА_4 знаходиться копія заповіту від 29 січня 1983 року, посвідченого Степанівською сільською радою Вінницького району Вінницької області, зареєстрованого за реєстровим № 1, згідно якого ОСОБА_3 заповідала своїй дочці ОСОБА_5 глинобитний будинок, покритий шифером, сарай покритий шифером, глинобитний, а також всі предмети домашньої обстановки та вжитку.

Таким чином, ОСОБА_6 була спадкоємицею за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3. Також на частину спадкового майна, яка не охоплена заповітом, ОСОБА_6 була спадкоємицею за законом, як донька померлої.

Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3, немає. Так, батько відповідача по справі ОСОБА_2 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 його матері ОСОБА_3 ще не був пенсіонером, йому ще не виповнилося 60 років.

Однак, ОСОБА_4 був спадкоємцем першої черги за законом, як син померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3. Таким чином, спадкоємцями першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 були двоє її дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_4, частки яких у праві на спадкування є рівними.

Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 спадкоємиця за заповітом та за законом ОСОБА_6 прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини.

До складу спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 входило наступне майно: право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» с. Степанівка, Вінницького району Вінницької області, розміром 2,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій ОСОБА_3 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого Вінницькою районною державною адміністрацією 19 березня 1997 року на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 16 січня 1997 року, сертифікат зареєстровано 21 березня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № НОМЕР_3; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, що належав померлій згідно даних Степанівської сільської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Вінниці померла мати позивача - ОСОБА_6.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, в тому числі на: право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» с. Степанівка, Вінницького району Вінницької області, розміром 2,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій ОСОБА_3 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_2, виданого Вінницькою районною державною адміністрацією 19 березня 1997 року на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 16 січня 1997 року, сертифікат зареєстровано 21 березня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № НОМЕР_3, яке ОСОБА_6 фактично успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3, але за життя не оформила своїх спадкових прав.

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є спадкоємицею першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 матері ОСОБА_6, як донька померлої.

Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 матері ОСОБА_6 вона фактично прийняла, так як на момент смерті спадкодавиці постійно проживала з нею за однією адресою, що відповідно до норм ч. 3 ст. 1268 ЦК України, свідчить про прийняття нею спадщини.

Однак, в даний час, при оформленні своїх спадкових прав після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 матері ОСОБА_6 позивач дізналася, що, незважаючи на наявність заповіту, а також того факту, що її мати ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3, інша особа - ОСОБА_2 незаконно оформив право на земельну частку (пай), що належало спадкодавиці ОСОБА_3, а саме: як спадкоємець ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8, отримав свідоцтво про право на спадщину, видане 23 лютого 2013 року ОСОБА_7, державним нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 105, а саме: на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» с. Степанівка Вінницького району Вінницької області розміром 2,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій ОСОБА_3 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_2, виданий Вінницькою районною державною адміністрацією 19 березня 1997 року на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 16 січня 1997 року, сертифікат зареєстровано 21 березня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № НОМЕР_3, що належало матері спадкодавця - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, як зазначено в свідоцтві: «спадкоємцем якої був її син ОСОБА_4, котрий прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав». Однак, ці обставини не відповідають дійсності, оскільки, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 спадщину прийняла спадкоємиця за заповітом - ОСОБА_6, але за життя не оформила своїх спадкових прав.

Фактично, свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 23 лютого 2013 року ОСОБА_7, державним нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 105, видано незаконно, оскільки нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом мав перевірити наявність спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3, наявність заповіту, а також спадкоємців, які прийняли спадщину.

Також державним нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори не було враховано при видачі свідоцтва про право на спадщину, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 339/94 у Вінницькій районній державній нотаріальній конторі. Так, згідно відповіді Вінницької районної державної нотаріальної контори від 12 лютого 2013 року за № 229/01-16 на запит Тиврівської державної нотаріальної контори, було повідомлено, що: «… за даними спадкової справи № 339/94 до майна ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6, гр. ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини не звертався. Відповідно до п. 2.10 Глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року, № 296/5, надання копії спадкової справи за Вашим запитом не представляється можливим».

Дійсно, згідно п. 2.10 Глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року, № 296/5: 2.10. якщо один із спадкоємців, який подав заяву про прийняття спадщини, помер до одержання свідоцтва про право на спадщину, копія спадкової справи направляється тільки за письмовим запитом нотаріуса, яким заведено спадкову справу після такого померлого.

Таким чином, свідоцтво про право на спадщину за законом видане 23 лютого 2013 року ОСОБА_7, державним нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 105 після смерті ОСОБА_4 сину ОСОБА_2 на право на земельну частку (пай), що належала ОСОБА_3, на думку позивача, має бути визнано недійсним згідно норм ст. 1301 ЦК України, оскільки, особа, якій воно видане, не мала права на спадкування 100% спадкового майна, а мала право на спадкування лише 1/2 частини.

Проте, в даний час, при оформленні свого права на спадщину на земельну частку (пай), що раніше належала ОСОБА_3, позивач випадково дізналася, що спадщина була переоформлена взагалі без її відома і з грубим порушенням її прав шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом в Тиврівській державній нотаріальній конторі.

Позивач є спадкоємицею першої черги за законом після ІНФОРМАЦІЯ_7 матері ОСОБА_6, яка прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3, як спадкоємиця за заповітом та за законом, але за життя не оформила своїх спадкових прав.

Заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері позивач не подавала.

Так, 05 грудня 2016 року позивач отримала інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої дізналася, що саме відповідач ОСОБА_2 оформив та зареєстрував право власності на земельну ділянку площею 2,4144 гектари, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Степанівська сільська рада Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_4, згідно свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_5, виданого 13.11.2013 року Державним реєстратором реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції ОСОБА_8 В інформаційній довідці № 74799874 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 05.12.2016 року, підстава виникнення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 7897810 від 13.11.2013 року 14:14:00, ОСОБА_8, Реєстраційна служба Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, Вінницька область.

Таким чином, крім свідоцтва про право на спадщину за законом, яке було видано на ім'я відповідача, а також свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_5, виданого 13.11.2013 року Державним реєстратором реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції ОСОБА_8, має бути визнано також незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 7897810 від 13.11.2013 року 14:14:00, ОСОБА_8, Реєстраційна служба Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, Вінницька область, так як саме на підставі даного рішення було видано саме свідоцтво про право власності.

Тобто саме 05 грудня 2016 року позивач дізналася про порушення відповідачем своїх законних прав і про оформлення ним права власності на земельну ділянку, а тому просить визнати причини пропуску строку позовної давності для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 23 лютого 2013 року ОСОБА_7, державним нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 105, поважними, так як про порушення своїх законних прав вона дізналася вперше лише з інформаційній довідки № 74799874 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 05.12.2016 року.

За вказаних вище обставин ОСОБА_1 просить суд: 1. Ухвалити рішення яким визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане 23 лютого 2013 року ОСОБА_7, державним нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 105, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 сину ОСОБА_2 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» с. Степанівка Вінницького району Вінницької області розміром 2,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_2 виданого Вінницькою районною державною адміністрацією 19 березня 1997 року на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 16 січня 1997 року № 15-р, сертифікат зареєстровано 21 березня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № НОМЕР_3, що належало матері спадкодавця ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, спадкоємцем якої був її син - ОСОБА_4, котрий прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. 2. Визнати незаконним та скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 7897810 від 13.11.2013 року 14:14:00, ОСОБА_8, Реєстраційна служба Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, Вінницька обл., а саме щодо визнання за ОСОБА_2 права власності на цілу земельну ділянку площею 2,4144 гектари, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Степанівська сільська рада Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_4. 3. Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності серія та номер: НОМЕР_5, видане 13.11.2013 року Державним реєстратором реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції ОСОБА_8, видане на ім'я ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_1, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу) індексний номер: 7897810 від 13.11.2013 року 14:14:00, ОСОБА_8, Реєстраційна служба Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, щодо визнання за ОСОБА_2 права власності на цілу земельну ділянку на земельну ділянку площею 2,4144 гектари, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Степанівська сільська рада Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_4. 4. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 матері ОСОБА_6, яка прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 матері ОСОБА_3, але за життя не оформила свої спадкових прав, на ? частку земельної ділянки площею 2,4144 гектари, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Степанівська сільська рада Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_4.

28 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним. 23 травня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою із зміненим предметом та підставою позову - «про визнання права власності на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом», яка ухвалою суду від 23.05.2017 року прийнята судом до провадження.

ОСОБА_2 зустрічний позов мотивує тим, що його позов пов'язаний з первісним позовом. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла його баба ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Криничній в с. Степанівка та право на земельну частку (пай) розміром 2,51 в умовних кадастрових гектара, без визначення меж частки в натурі, яка перебувала в колективній власності КСП «Мир» с. Степанівка.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв в порядку ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) його батько ОСОБА_4.

Під час розгляду даної справи в суді з'ясувалося, що крім його батька, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла ОСОБА_6.

Оскільки після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняли двоє спадкоємців першої черги за законом, то згідно ст. 529 ЦК УРСР, частки кожного з спадкоємців першої черги за законом є рівними.

ІНФОРМАЦІЯ_8 його батько ОСОБА_4 помер. До дня смерті він проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_2.

Спадщину після смерті батька ОСОБА_2 прийняв, подавши до Тиврівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом.

Отже, до складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 входить, в тому числі, 1/2 права на земельну частку (пай), яке він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_3, але за життя не оформив спадщини.

Під час оформлення своїх спадкових прав на земельну частку (пай) після смерті батька ОСОБА_4, позивач за зустрічним позовом замовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території Степанівської сільської ради Вінницького району. Так, відповідно до ст. 79-1 ЗК України, право на земельну частку (пай) розміром 2,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі, яка перебувала в колективній власності КСП «Мир» с. Степанівка було сформовано як об'єкт цивільних прав - земельну ділянку площею 2,4144 га. з кадастровим номером НОМЕР_4.

14.08.2013 року управлінням Держземагентства у Вінницькому районі Вінницької області земельну ділянку зареєстровано в Державному земельному кадастрі.

Отже, до складу спадщини входить 1/2 ідеальна частка земельної ділянки площею 2,4144 га з кадастровим номером НОМЕР_4, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області.

За вказаних обставин позивач за зустрічним позовом та відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 2,4144 га з кадастровим номером НОМЕР_4, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4, померлого 06.05.2012 року, яку він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Вінниці.

В судове засідання сторони по справі не з'явились, попередньо через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність та без технічної фіксації судового процесу. При цьому позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та її представник за договором про надання правової допомоги ОСОБА_9 в своїх заявах зазначили, що повністю підтримують заявлений змінений позов та не заперечують проти задоволення зміненого зустрічного позову. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та його представник за договором про надання правової допомоги ОСОБА_10 в своїх заявах зазначили, що не заперечують проти задоволення зміненого первісного позову, свій зустрічний змінений позов підтримують повністю та просять його задовольнити.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думки та позиції сторін по справі, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Вінниці померла ОСОБА_3, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6, виданого повторно 12.09.1994 року (а.с. 6).

На момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована в АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй майно.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Частиною 2 статті 534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визначено, що заповідач може в заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Згідно копії заповіту від 29 січня 1983 року, посвідченого Степанівською сільською радою Вінницького району Вінницької області, зареєстрованого за реєстровим № 1, ОСОБА_3 заповідала своїй дочці ОСОБА_6 глинобитний будинок, покритий шифером, сарай покритий шифером, глинобитний, а також всі предмети домашньої обстановки та вжитку.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

ОСОБА_6 є також спадкоємицею першої черги за законом частини спадкового майна, яка не охоплена заповітом ОСОБА_3, як дочка спадкодавиці.

Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадковому майні, охопленому заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3, немає. Так, син спадкодавиці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 його матері ОСОБА_3, не мав інвалідності та ще не досяг пенсійного віку (60 років для чоловіків). Таким чином, він є спадкоємцем першої частини за законом спадкового майна, яке не охоплене заповітом ОСОБА_3.

Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 спадкоємиця за заповітом та за законом ОСОБА_6 прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини.

Статтею 560 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

Згідно норм ст.ст. 524, 553 ч. 2, ст. 549 ч. 3 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), лише в разі неприйняття спадщини спадкоємцем за заповітом, мали право спадкувати на загальних підставах спадкоємці за законом.

До складу спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 входило наступне майно: право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» с. Степанівка, Вінницького району Вінницької області розміром 2,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій ОСОБА_3 відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого Вінницькою районною державною адміністрацією 19 березня 1997 року на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 16 січня 1997 року, сертифікат зареєстровано 21 березня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № НОМЕР_3; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, що належав померлій згідно даних Степанівської сільської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Вінниці померла ОСОБА_6, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 04.07.2011 року (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, в тому числі на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» с. Степанівка Вінницького району Вінницької області розміром 2,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій ОСОБА_3 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого Вінницькою районною державною адміністрацією 19 березня 1997 року на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 16 січня 1997 року, сертифікат зареєстровано 21 березня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № НОМЕР_3, яке ОСОБА_6 фактично успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3, але за життя не оформила своїх спадкових прав.

Позивач за первісним позовом, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є спадкоємицею першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 матері ОСОБА_6, як дочка померлої, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_8 від 20.07.1965 року (а.с. 11) та ксерокопією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_9 від 12.04.1985 року, яким підтверджується зміна її прізвища після реєстрації шлюбу (а.с. 12).

Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 матері ОСОБА_6 позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 фактично прийняла, так як на момент її смерті постійно проживала з нею за однією адресою, що підтверджується довідкою ПП «Бокуд» від 02.12.2016 року за № 7850 (а.с. 15).

Однак, в даний час, при оформленні своїх спадкових прав після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 матері ОСОБА_6 позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 дізналася, що, незважаючи на наявність заповіту, а також того факту, що ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3, інша особа - відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 незаконно оформив право на вказану земельну частку (пай) та отримав 23 лютого 2013 року, як спадкоємець ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8, свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори - ОСОБА_7 і зареєстроване в реєстрі за № 105. У вказаному свідоцтві зазначено, що «…право на земельну частку (пай) ..., що належало матері спадкодавця - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, спадкоємцем якої був її син - ОСОБА_4, котрий прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав».

Однак, ці обставини не відповідають дійсності, оскільки, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 спадщину прийняла спадкоємиця за заповітом - ОСОБА_6, але за життя не оформила своїх спадкових прав.

Фактично, свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 23 лютого 2013 року державним нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори - ОСОБА_7, зареєстроване в реєстрі за № 105, видано незаконно, оскільки нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом мав перевірити наявність спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3, наявність заповіту, а також спадкоємців, які прийняли спадщину.

Також державним нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори не було враховано при видачі свідоцтва про право на спадщину, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 339/94 у Вінницькій районній державній нотаріальній конторі. Так, згідно відповіді Вінницької районної державної нотаріальної контори від 12 лютого 2013 року за № 229/01-16, наданої на запит Тиврівської державної нотаріальної контори, було повідомлено, що: «… за даними спадкової справи № 339/94 до майна померлої ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 гр. ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини не звертався. Відповідно до п. 2.10 Глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року, № 296/5, надання копії спадкової справи за Вашим запитом не представляється можливим».

Дійсно, згідно п. 2.10 Глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року, № 296/5: 2.10. якщо один із спадкоємців, який подав заяву про прийняття спадщини, помер до одержання свідоцтва про право на спадщину, копія спадкової справи направляється тільки за письмовим запитом нотаріуса, яким заведено спадкову справу після такого померлого.

Таким чином, свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 23 лютого 2013 року державним нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори - ОСОБА_7, зареєстроване в реєстрі за № 105 слід визнати недійсним, оскільки особа, якій воно видане, не мала права на спадкування 100% спадкового майна, а мала право на спадкування лише 1/2 частини.

Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Так, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Також згідно ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 матері ОСОБА_6, яка прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3, як спадкоємиця за заповітом та за законом, але за життя не оформила своїх спадкових прав.

Заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_1 не подавала.

Так, 05 грудня 2016 року ОСОБА_1 отримала інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої дізналася, що саме відповідач ОСОБА_2 оформив та зареєстрував право власності на земельну ділянку площею 2,4144 гектари, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Степанівська сільська рада Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_4, згідно свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_5, видане 13.11.2013 року Державним реєстратором реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції ОСОБА_8 В інформаційній довідці № 74799874 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 05.12.2016 року, підстава виникнення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 7897810 від 13.11.2013 року 14:14:00, ОСОБА_8, Реєстраційна служба Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, Вінницька обл.

Таким чином, крім свідоцтва про право на спадщину за законом, що було видано на ім'я ОСОБА_2, а також свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_5, видане 13.11.2013 року Державним реєстратором реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції ОСОБА_8, має бути визнано також незаконним та скасовано і Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 7897810 від 13.11.2013 року 14:14:00, ОСОБА_8, Реєстраційна служба Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, Вінницька обл., так як саме на підставі даного рішення було видано саме свідоцтво про право власності.

Крім того, оскільки спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняло двоє спадкоємців першої черги за законом: ОСОБА_4 та ОСОБА_6, то згідно ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), частки кожного з спадкоємців першої черги за законом є рівними.

ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_4, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 від 08.05.2012 року (а.с. 54).

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв його син відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2, подавши до Тиврівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом.

Вищевикладене підтверджується наступними письмовими доказами:

копією спадкової справи № 339/44, заведеною Вінницькою районною державною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 (а.с. 31-35);

копією спадкової справи № 232-2012, заведеною Тиврівською державною нотаріальною конторою Вінницької області до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 (а.с. 36-60).

Крім того, вищевикладені обставини визнаються самими сторонами за первісним і за зустрічним позовами, що у відповідності до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає первісний та зустрічний позови обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, визнання відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 позовних вимог первісного позову та визнання позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 позовних вимог зустрічного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що дає суду законні підстави для задоволення і первісного, і зустрічного позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 59, 60, 88, 158, 174, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом; про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності; про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 23 лютого 2013 року ОСОБА_7, державним нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 105, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 сину ОСОБА_2 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Мир» с. Степанівка, Вінницького району Вінницької області, розміром 2,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_2, виданого Вінницькою районною державною адміністрацією 19 березня 1997 року на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 16 січня 1997 року № 15-р, сертифікат зареєстровано 21 березня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № НОМЕР_3, що належало матері спадкодавця ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, спадкоємцем якої був її син - ОСОБА_4, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав.

Визнати незаконним та скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 7897810 від 13.11.2013 року 14:14:00, ОСОБА_8, Реєстраційна служба Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, Вінницька обл., а саме: щодо визнання за ОСОБА_2 права власності на цілу земельну ділянку площею 2,4144 гектари, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Степанівська сільська рада Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_4.

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності серія та номер: НОМЕР_5, видане 13.11.2013 року Державним реєстратором реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції ОСОБА_8, видане на ім'я ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_1, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 7897810 від 13.11.2013 року 14:14:00, ОСОБА_8, Реєстраційна служба Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, щодо визнання за ОСОБА_2 права власності на цілу земельну ділянку площею 2,4144 гектари, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Степанівська сільська рада Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_4.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 матері ОСОБА_6, яка прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 матері ОСОБА_3, але за життя не оформила свої спадкових прав, на 1/2 частку земельної ділянки площею 2,4144 гектари, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Степанівська сільська рада Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_4.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 2,4144 гектари з кадастровим номером НОМЕР_4, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8, яку він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Вінниці.

Судові витрати понесені ОСОБА_1 - залишити за нею.

Судові витрати понесені ОСОБА_2 - залишити за ним.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається на рішення суду до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: