АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1303/2017 Доповідач - Музичко С.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року колегія суддів cудової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого - Музичко С.Г.

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

при секретарі - Чумаченко А.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Сокуренко Наталії Вікторівни на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05.10.2016 року в задоволенні позову ПАТ КБк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача Сокуренко Н.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05.10.2016 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Апелянт посилається на те, що при укладенні договору відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві, тому відсутність підпису Позичальника на умовах та правилах не свідчить про відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність заборгованості. Оскільки відповідач користувався кредитним лімітом та отримав кредитну картку, яка є спеціальним платіжним документом, то він повністю погодився з умовами укладеного договору, встановленим лімітом. Тобто укладений кредитний договір підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений (а.с. 90).

Заслухавши доповідь судді обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що банківська картка, передбачена умовами заяви, була видана відповідачу. Також не надано суду відомостей, що підтверджують строк дії картки, доказів зарахування кредитних коштів на картку.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За правилами ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Судом встановлено, що 27.07.2012 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 7 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

27.07.2012 було підписано анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанку», в якій зазначено, що вона разом із пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.5).

В анкеті-заяві міститься інформація про те, що ОСОБА_3ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді та погодився з ними. Також підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складає сторонами договір, про що свідчить підпис в заяві (а.с.5).

Відтак, між ОСОБА_3та ПАТ КБ «ПриватБанк» правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився, про що розписався у заяві-анкеті. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України.

Матеріали справи не містять доказів оспорення відповідачем факту укладення кредитного договору, відкриття йому рахунку та отримання кредитної картки.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_3 не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого станом на 30.04.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 43743,86 грн., яка включає в себе 6822,07 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 31512,56 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2850,00 грн. - заборгованість за комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2059,23 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4).

ОСОБА_3 користувався коштами отриманими за договором приєднання про що свідчить виписка по картковому рахунку № НОМЕР_1 і додатковим рахункам по договору за період з 27.07.2012 року до 04.04.2016 року (а.с. 69-75).

Відповідачем не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості, а тому вказана сума підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Необгрунтованим є посилання на правову позицію Верховного Суду України у справі №6-16цс15 від 11березня 2015 року, оскільки у вказаній справі відповідач заперечував проти пункту 4.2. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (стандарт), яким був встановлений збільшений строк позовної давності та посилався на те, що зміст цього пункту, зазначений в Умовах і в заяві позичальника містить розбіжності. Проте, відповідач ОСОБА_3 не заперечував проти строку позовної давності та змісту договору.

Враховуючи викладене, заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 серпня 2016 року, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Також, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 893,80 грн.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Сокуренко Наталії Вікторівни задовольнити

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове наступного змісту

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 27 липня 2012 року в розмірі 43743,86 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2 893 (дві тисячі вісімсот дев'яносто три) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді