Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
20.03.2017 394/845/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді: Запорожець О.М.

при секретарі: Лясковській О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Новоархангельськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про витребування майна з чужого незаконного володіння, посилаючись на те, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 № З, Новоархангельського району Кіровоградської області. 11.11.2015 року він придбав у ОСОБА_3 РЕМ ПАТ «Кіровоградобленерго» стійки з/б СНВ-1,1-9,5 к/п (залізобетонні стовпи) в кількості 3 штуки, довжиною 9 м кожна, заплативши в касу РЕМ готівкою 125 грн., що підтверджується видатковою накладною № 143981 від 11.11.2015 року. Зазначені залізобетонні стійки були привезені та складені біля нежитлового будинку по вул. Будьонного 6, в с. Камянече, навпроти його будинку. На початку квітня 2016 року позивач виявив пропажу залізобетонних стійок, про що було повідомлено 08.04.2016 року заявою в поліцію. При виїзді працівників поліції на місце скоєння крадіжки стійок було встановлено, що їхню крадіжку скоїв відповідач, який проживає неподалік від позивача по вулиці Будьонного, 8. Відповідач факт, що він забрав придбані позивачем три залізобетонні стійки, не заперечує, але пояснив працівникам поліції, що він придбав вищевказані стійки у невідомих працівників РЕМ, документів на придбання залізобетонних стійок у нього немає.

Вирішити спір в досудовому порядку неможливо, оскільки відповідач відмовляється повернути належній йому стійки.

ОСОБА_3 відділенням поліції Маловисківського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області було проведено досудове розслідування і 29.05.2016 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження в силу малозначності та відсутністю в діянні особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України.

Право позивача на спірне майно і наявність спірного майна у відповідача підтверджується самим відповідачем, видатковою накладною ОСОБА_3 РЕМ № 143981 від 11.11.2016 року, показами свідка ОСОБА_4, матеріалами закритого кримінального провадження яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 від 09.04.2016 року ОСОБА_3

Позивач просив суд витребувати із чужого незаконного володіння відповідача стійки з/б СНВ 1,1-9,5 к/п в кількості 3 штуки, вартістю 125 гривень та передати їх позивачу як законному власнику майна.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та пояснив, що залізобетонні стійки на даний час знаходяться біля домоволодіння за адресою вул. Будьонного, номер будинку точно вказати не зміг (10 чи 12), с. Камянече Новоархангельського району Кіровоградської області. На його прохання відповідач відмовився повертати йому вищевказані залізобетонні стійки. Просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що в усній формі домовився з особами, які були одягнуті в форму працівників РЕМ, про купівлю трьох залізобетонних стовпів та одного пасенка. За вищевказане він заплатив останнім 700 гривень. Після цього працівники РЕМ, залишили залізобетонні вироби на вулиці Будьонного, між домоволодіннями № 6 та № 8 у с. Камянече. Будь яких документів, які б посвідчили право власності на дані залізобетонні вироби він не має. Просив суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали закритого кримінального провадження суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Право на судовий захист цивільних прав та інтересів визначено в ст. 15 ЦК України.

Способи захисту цивільних прав та інтересів зазначені в ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Як встановлено в судовому засіданні судом 11.1.12015 року позивач відповідно до видаткової накладної № 143981 придбав в ОСОБА_3 РЕМ стійки з/б СНВ-1,1-9,5 к/п в кількості три штуки, загальною вартістю 125 грн., які в подальшому були залишенні працівниками зазначеного підприємства навпроти домоволодіння позивача. В подальшому відповідач не маючи на те законних підстав та приводів перемістив зазначенні стійки до домоволодіння за яким він доглядає, при цьому на думку суду незаконно, всупереч волі власника заволодів належним йому майном.

Встановлене судом також підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами закритого кримінального провадження проведеного за заявою позивача. Зокрема з постанови про закриття кримінального провадження від 29.05.2016 року вбачається, що позивач придбав у ОСОБА_3 РЕМ залізобетонні стовпи довжиною 9 метрів на загальну суму 125 грн. Підставою для закриття кримінального провадження стала малозначність вчиненого кримінального правопорушення та відсутність в діях особи складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 КК України.

З відповіді ОСОБА_3 РЕМ, витребуваної судом, вбачається, що зазначеним підприємством в 2015 році в с. Камянече Новоархангельського району Кіровоградської області проводилась реконструкція повітряних ліній електропередач та виконувались роботи по демонтажу стійок з/б СНВ 1,1 9,5 к/п. Реалізація зазначених стійок для населення виконувалась лише за наявності заяви від громадян на придбання стійок та оплаченого рахунку в касі банку, іншими способами реалізація стійок для населення не виконувалась. У листопаді місяці 2015 року позивачем було придбано в ОСОБА_3 РЕМ три стійки з/б СНВ 1,1 9,5 к/п в установленому порядку, відповідачу стійки з/б СНВ 1,1 9,5 к/п не реалізовувались.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Дана норма кореспондується до частини 1 ст. 321 ЦК України, якою встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 статті 316 ЦК України визначено, що право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Положення ст. 319 ЦК України визначають, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 387 ЦК України передбачає, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідно правової підстави заволоділа ним.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Для вирішення віндикаційного позову істотне значення має характер володіння, в якому річ перебуває, оскільки закон розрізняє два випадки незаконного володіння чужою річчю, що породжує різні цивільно-правові наслідки такого володіння - добросовісне та недобросовісне (ст. ст. 387, 388, 390, 1212 ЦК України).

Як встановлено позивач є титульним власником зазначених вище залізобетонних стійок набув їх у власність у встановленому законом порядку у ОСОБА_3 РЕМ, а відповідач нехтуючи правом власності особи на річ незаконно заволодів ними чим створив позивачу перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні належним йому майном, на думку суду, це є недобросовіснім заволодінням майном з боку відповідача.

Реалізовуючи свої цивільні права в судовому засіданні відповідач не зміг документально або в інший спосіб довести перед судом правомірність спірного майна, а тільки наголошував про належність йому.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На переконання суду позивач довів перед судом факт придбання та належності йому майна придбаного у встановлений законом спосіб, а відповідач навпаки не довів в судовому засіданні належність майна, а саме залізобетонних стійок та не надав суду належних, допустимих та переконливих доказів.

Виходячи із положень ст. ст. 15, 16 ЦК України порушене майнове право підлягає судовому захисту та відновлення права позивача вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належним майном шляхом витребування його у відповідача.

З огляду на викладене та враховуючи перелічені норми процесуального та матеріального права суд, приходить до висновку про задоволення заявленого позову в повному обсязі.

Крім того з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесенні при зверненні до суду та за отриману правову допомогу.

На підставі наведеного, та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 1212 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 належні ОСОБА_1 на підставі видаткової накладної № 143981 3 /три/стійки з/б СНВ-1,1-9,5 к/п вартістю 125 /сто двадцять пять/ грн. та передати їх ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 /пятсот пятдесят одна/ грн. 20 коп., витрати за правову допомогу в сумі 300 /триста/ грн., а всього підлягає стягненню 851 /вісімсот пятдесят одна/ грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоархангельський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20 березня 2017 року.

Головуючий: