АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/569/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 Кімстачов О. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоХрапка В. Д.
суддівВініченка Б. Б., Новікова О. М.
при секретаріВинник І. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6, що діє за дорученням ОСОБА_7 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и л а :

В березні 2016 року ОСОБА_8 пред'явив позов до ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 20 жовтня 2014 року за попередньою домовленістю у присутності свідків позивач передав відповідачу кошти в сумі 400 000 грн., про що було складено відповідачем розписку. Відповідно до розписки ОСОБА_7 зобов'язалась повернути вказані кошти у строк не пізніше 31.12.2014 року.

Позивач зазначає, що кошти відповідач не повернула, на телефонні дзвінки не відповідає, тому змушений звернутися із зазначеним позовом.

З таких підстав позивач просив суд стягнути з ОСОБА_7 на свою користь борг за борговою розпискою в сумі 749 759 грн., що еквівалентно 28 570 доларів США, відсотки в сумі - 192 438 грн. 26 коп. від суми позики за 14 місяців з моменту укладення, три відсотки річних в сумі 27 484 грн. 32 коп. та судові витрати.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 основну суму боргу за договором позики від 20.10.2014 року в сумі 400 000 грн. , проценти за договором позики за чотирнадцять місяців з 20.10.2014 року по 20.12.2015 року в сумі 107 484 грн. та три відсотки річних за час прострочення повернення суми позики з 01.01.2015 року по 21.03.2016 року в сумі 14 630 грн. 14 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 судові витрати в сумі 3 709 грн. 68 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 - ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати, як незаконне, необґрунтоване, висновки суду не відповідають обставинам справи та постановлене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги по наступних підставах:

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засідання.

Але таким вимогам закону рішення не відповідає.

Постановлюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами було укладено договір позики, що підтверджується розпискою. Висновок експерта по іншій справі є недопустимим доказом.

Проте погодитися із такими висновками суду не можна.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позичальникові таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частини першої і другої статті 207 ЦК України правочин вважається такими, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, досліджуючи боргову розписку суд повинен виявити справжню правову природу укладеного договору, а також надати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідний правовий висновок.

Судом встановлено, що 20.10.2014 року була складена розписка із якої вбачається, що ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_8 400 000 грн. і зобов'язувалася повернути 31.12.2014 року. Розписка складена друкованим шрифтом і підписана.

У березні 2015 року ОСОБА_8 пред'явив позов до ОСОБА_7 про стягнення боргу посилаючись на вказану розписку. По справі була проведена почеркознавча експертиза. Відповідно до висновку почеркознавчої експертизи від 07.12.2015 року підпис від імені ОСОБА_7 в борговій розписці від її імені від 20.10.2014 року виконаний не ОСОБА_7, а іншою особою з наслідуванням будови та ознак в зразках її підписів. ОСОБА_8 звернувся до суду і заявою про залишення позову без розгляду. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.12.2015 року позовна заява залишена без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

У березні 2016 року ОСОБА_8 звернувся із повторний позовом з аналогічною підставою про стягнення цих самих коштів по тій же самій розписці.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі , яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних свідків, показами сторін, письмових доказів, речових доказів.

Відповідно до ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містяться відомості про обставини, які мають значення для справи.

Висновок експерта проведений по справі між тими ж сторонами, із тих самих підстав із того ж самого предмету є письмовим доказом по справі і є допустимим доказом по справі.

Інші належні та допустимі докази сторони до суду не надали.

Тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, що діє за дорученням ОСОБА_7 задоволити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 грудня 2016 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 судові витрати - 7 579 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення , але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :