"20" березня 2017 р.
Справа № 642/5874/16ц
Провадження № 2/642/189/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - Шрамко Л. Л.,

за участю секретаря - Бондаренко В.П.,

представника відповідачів - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_2 у вересні 2016 року звернулась до суду з позовом до відповідачів, просить встановити факт спільного проживання її однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1 вересня 2001 року зі ОСОБА_6, померлим ІНФОРМАЦІЯ_8, по час смерті останнього, та визнати за нею право власності на 14/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, що становить ? частку від 28/100 частин зазначеного домоволодіння, а саме домоволодіння літ «Б-1» та скадається з приміщень (кімнат):1 (2,1кв.м.); 3-1 (12,4 кв.м.); 3-2 (7,8 кв.м.); 3-3 (20,7 кв.м.),3-4 ( 9.0 кв.м.); 3-5 ( 3,7 кв.м.) загальною площею 55,7 кв.м.,

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з 1 вересня 2001 року перебувала у фактичних шлюбних стосунках зі ОСОБА_6, вони проживали однією сім'єю. З вересня 2001 року по січень 2002 року вони проживали у її- позивачки - матері у с. Добропілля Валківського району Харківської області, з січня по травень 2002 року - у м. Харкові у друга ОСОБА_6 - ОСОБА_7, з травня 2002 року по травень 2004 року - у батьків ОСОБА_6 у с. Добропілля Валківського району Харківської області. Між нею та ОСОБА_6 склались усталені відносини, що притаманні подружжю, вони вели спільне господарство, несли спільні витрати. Вона- позивачка- здійснювала догляд за батьками ОСОБА_6, які в силу похилого віку та стану здоров'я потребували догляду, а також за братом ОСОБА_6 - інвалідом 2 групи, які згодом померли. Разом зі ОСОБА_6 вони виховували її сина від першого шлюбу ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, прізвище якому було надано в честь ОСОБА_6 Разом зі ОСОБА_6 вони подорожували. У травні 2004 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_6 придбав 28/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1. Вказане домоволодіння придбано за час їх спільного проживання за їхні спільні грошові кошти. Для придбання цього будинку вона- позивачка - позичала грошові кошти: у ОСОБА_9 - 12 000 грн., у своєї матері - 2 000 грн., у ОСОБА_10 - 1 700 грн., у ОСОБА_11 - 1 500 грн. Всі ці кошти пішли на придбання спірного будинку. Погашення боргу здійснювалось спільними зусиллями її та її матері, яка працювала та вела домашнє господарство, а також ОСОБА_6 і його батьками. 03.02.2009 року вона- позивачка - була зареєстрована у спірному будинку. За спільні кошти вони здійснювали капітальний та поточний ремонт придбаного домоволодіння. За її власні, а також за спільні зі ОСОБА_5 грошові кошти здійснювалось утримання вказаного нерухомого майна, сплачувались комунальні послуги. ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6 помер, вона- позивачка- поховала його за власний кошт. 18 липня 2016 року вона подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 Посилаючись на положення ст. 74 СК України, ч.4 ст. 368, ст. 372 ЦК України, вважає, що у неї виникло право на ? частину вказаного нерухомого майна, яке є спільною сумісною власністю її та ОСОБА_6, оскільки їх частки у майні є рівними.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Зазначила, що гроші на придбання будинку позичали, потім віддавали. Вона - позивачка - працювала в магазині, отримувала допомогу на дитину. Її мати допомагала, мала дохід від продажу свиней. В даний час на спірний будинок накладено арешт, оскільки з ОСОБА_6 підлягає стягненню 20 000 грн.

Відповідачка ОСОБА_3 позов визнала частково, пояснила, що через позивачку 15 років тому розійшлись її батьки - ОСОБА_6 та ОСОБА_1 Батько дійсно проживав з ОСОБА_8, цього вона не оспорює. У ОСОБА_8 народився син, якого вони сприймали як брата, а батько нікому нічого не казав, тому що дитина не його. Гроші на спірний будинок заробив її батько на Півночі, ніяких грошових коштів вони не позичали, навпаки, її батько позичав гроші. Батько побив другого чоловіка матері, та ОСОБА_8 позичала гроші, щоб відкупити його. Вважає, що боргова розписка була складена перед подачею позову. Вона подала заяву про прийняття спадщини, та вважає, що будинок належить її батькові.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнала частково, не заперечувала проти встановлення факту проживання її батька -ОСОБА_6 з позивачкою однією сім'єю з 2001 року. Зазначила, що вона також претендує на спадкове майно, про що подала заяву. В письмових поясненнях відповідачка ОСОБА_4 зазначила, що визнає позовні вимоги частково, в частині встановлення факту проживання однією сім'ю без реєстрації шлюбу, проти визнання права власності на частину будинку заперечує, оскільки вважає фіктивною боргову розписку, надану позивачко, складеною перед пред'явленням позову. Зазначила, що її батько багато працював на Півночі, та мав достатньо особистих коштів для придбання житла. Вона не заперечує, щоб ОСОБА_2 скористалась своїм правом на спадкування за законом у порядку черговості.

Відповідачка ОСОБА_5 позов в судовому засіданні визнала, пояснила, що не заперечує, що її батько проживав разом з ОСОБА_2, вели спільне господарство. Батько працював, будинок купив сам. Батько позичав у своєї сестри гроші.

Представник відповідачів ОСОБА_1 пояснила, що факт проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_6 однією сім'єю вона не оспорює, в інший частині проти позову заперечує, оскільки будинок купив ОСОБА_6 за свої кошти, які заробив на Півночі. Також його сестра ОСОБА_5 позичала йому гроші та він віддавав, а ОСОБА_12 не могла йому позичати гроші, навпаки, він їй позичав. Вважає придбане нерухоме майно особистою власністю ОСОБА_6

В судове засідання представник 3-ї особи - 2-ї Харківської державної нотаріальної контори не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, подав заяву з проханням справу розглядати у відсутності представників.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника 3-ї особи, оскільки суду надана копія спадкової справи.

Суд, вислухавши сторони, представника відповідачів ОСОБА_1, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, становив наступні факти та відповідні правовідносини.

З свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого Палацом новонароджених м. Харкова, вбачається, що батьками ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_6 та ОСОБА_14 (після зміни прізвища - представник відповідачок ОСОБА_1).

З свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого Палацом новонароджених м. Харкова, вбачається, що батьками ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_6 та ОСОБА_14.

З свідоцтва про народження НОМЕР_3, виданого Палацом новонароджених м. Харкова, вбачається, що батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, є ОСОБА_6 та ОСОБА_14.

Шлюб між спадкодавцем ОСОБА_6 та ОСОБА_14 розірвано 25 травня 1988 року, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого Комінтернівським ЗАГС м. Харкова.

За договором купівлі-продажу від 15 липня 2000 року ОСОБА_14 ( після зміни прізвища - ОСОБА_1) продала ОСОБА_16 1-кімнатну квартиру АДРЕСА_2 за 7 067 грн.

Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, шлюб ОСОБА_17 та ОСОБА_2 розірвано 25 липня 2001 року.

Позивачка є матір'ю ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджено свідоцтвом про народження НОМЕР_5, виданим Старомерчицькою селищною радою Валківського району Харківської області..

З договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом 2-ї Харківської державної нотаріальної контори, 4 травня 2004 року, вбачається, що ОСОБА_6 купив у ОСОБА_18 за ціною 27 800 грн. 28/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, яке розташовано на земельній ділянці розміром 1191 кв.м., та складається з житлового будинку з прибудовами літ «А-1» житловою площею 58, 5 кв.м., житлового будинку з прибудовами літ «Б-1» житловою площею 65, 8 кв.м., та при них є надвірні будівлі: сараї літ. «В,З, И, К, Ч, Ц», льохи літ «Д,М,Т», літня кухня літ «Г», вбиральні літ. «Ж, С, У», душі літ «О, Р», альтанка літ «П»., споруди № 1-6.

Право власності ОСОБА_6 на зазначену частину домоволодіння на підставі вказаного договору купівлі-продажу зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 21 травня 2004 року.

Позивачкою надано суду квитанції про оплату комунальних послуг за вказано адресою за період з вересня 2004 року по грудень 2015 року.

З довідки ЧП «ПТФ Влад-М» № 3 від 21.10.2016, № 12 від 221.10.2016, № 13 від 21.10.2016 вбачається, що ОСОБА_6 працював водієм, та за період 01.10.2009 по 01.12.2014 отримав дохід у розмірі 577 569 грн. 19 коп., за період з 1.03.2009 по 30.09.2009 - 1 686, 44 грн., за період з 05.01.2015 по 21.06.2016 - 14 791, 47 грн. відповідно.

Позивачкою надана суду копія розписки від 27.04.2004 року від її імені про отримання нею у позику у ОСОБА_9 грошових коштів в розмірі 12 000 грн. для придбання будинку зі строком повернення до 27.04.2006, де зазначений свідок ОСОБА_19

Судом оглянути фотографії позивачки зі ОСОБА_6, які свідчать про те, що вони проводили разом час, в сімейній обстановці.

З довідки про склад сім'ї та зареєстрованих осіб № К-34-3196/0/168-16-3076 від 07.076.2016, виданої Адміністрацією Холодногірського району м Харківської міської ради, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1,з 03.02.2009 зареєстрована ОСОБА_2 ,як співмешканка померлого власника ОСОБА_6, та з 25.06. 2015 син ОСОБА_8 - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Зазначене підтверджується також відміткою про реєстрацію в паспорті позивачки.

Як вбачається з довідки про склад сім'ї, виданою головою квартального комітету «Верхнє-Гиївській» від 17.04.2007 року, наданої суду представником відповідачів, по АДРЕСА_1 була зареєстрована ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 разом з батьком - ОСОБА_6

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, вбачається, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 у віці 54 роки.

Позивачкою надана суду накладна № 92 від 23 червня 2016 року про оплату нею - ОСОБА_2 вартості поминального сніданку на загальну суму 8 047 грн., та чек про сплату витрат на поховання.

З копії спадкової справи, направленої суду приватним нотаріусом ХМНО Гуменною Л.П вбачається, що 18 липня 2016 року ОСОБА_2 подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6

В Спадковому реєстрі 06.07.2016 приватним нотаріусом Гуменною Л.П. зареєстрована спадкова справа НОМЕР_7 після смерті спадкодавця ОСОБА_6.

Згідно з листом № 45/01-16 від 17.02.2017 приватного нотаріуса ХМНО Гуменної Л.П. з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернулись доньки спадкодавця ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - 6 липня 20156 року, ОСОБА_2 - 18 липня 2016 року, донька спадкодавця ОСОБА_3 - 12 серпня 2016 року. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Представником відповідача також надана суду копія постанови державного виконавця Ленінського ВДВС Харківського МУЮ від 26 травня 2008 року про арешт майна боржника - ОСОБА_6 в ході виконання виконавчого листа про стягнення з нього на користь ОСОБА_21 19 548 грн.

Суд, оцінивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦК України а кти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до п.1 розд. У11 прикінцевих положень Сімейного Кодексу України цей Кодекс набуває чинності одночасно з набуттям чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року, й до сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набуття ним чинності. Ці права і обов'язки, визначаються на підставах, передбачених СК України, у тому числі й положення ч.1 ст. 74 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України с падкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК відповідачки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, як дочки спадкодавця ОСОБА_6, є спадкоємцями першої черги за законом, та вони прийняла спадщину відповідно до положень ч.1 ст. 1269 ЦК України, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини нотаріусу у передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки; сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, зокрема, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю.

Згідно п. 21 вказаної Постанови при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК.

Отже, встановлення факту спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу має для відповідачки суттєве юридичне значення, оскільки цим фактом вона обґрунтовує своє право на частку у спільному майні, придбаному спільно зі ОСОБА_6, та в інший спосіб захистити свої спадкові права, як через встановлення даного факту, відповідачка не може.

За клопотанням позивачки судом допитані свідки ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_19, ОСОБА_9, ОСОБА_28, ОСОБА_12 ОСОБА_11

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 підтвердив в суді факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_6 з 20001 року по день смерті останнього. Пояснив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 придбали за спільні кошти у 2004 році спірний будинок, та він приймав участь при оформленні угоди, перевіряв документи. На придбання будинку вони позичали грошові кошти, мали намір позичити у нього, однак у нього не було грошей. Йому відомо, що гроші на придбання будинку позивачка позичила у двоюрідної сестри ОСОБА_6 близько 12- 15 тис. грн, та у сім'і ОСОБА_12. Мати допомагала їй повертати борг Гроші, які в ОСОБА_6 заробляв на Півночі, пішли на вирішення питання з кримінальною справою, порушеної внаслідок бійки між ОСОБА_6 та співмешканцем його колишньої дружини ОСОБА_1. Будинок вони придбали без комунікацій, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_2 робили капітальний ремонт, проводили каналізацію, воду, опалення, та він - свідок - також в цьому приймав участь. Молодшу доньку ОСОБА_29 влаштувала в інтернат, остання весь час знаходилась у ОСОБА_6 з ОСОБА_2. Позивачка доглядала за батьком ОСОБА_30.

Свідок ОСОБА_23 пояснив, що ОСОБА_2 проживала з ОСОБА_6 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2001 року по день його смерті. Вони придбали разом спільний будинок у занедбаному стані, та разом робили ремонт, та він- свідок - також допомагав, робили опалення, дах будинку, та вони більшу суму вклали на ремонт. ОСОБА_31 доглядала батьків ОСОБА_30. Будинок вони придбали за спільні кошти. ОСОБА_30 розповідав, що батьки ОСОБА_31 допомагали. Вони позичали гроші, сума йому невідома, у ОСОБА_30 сестри.

Свідок ОСОБА_24 пояснила, що проживає по сусідству з позивачкою. З 2004 року стали проживати у спірному будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_6, та з ними син ОСОБА_32, так вони жили разом однією сім'єю до смерті ОСОБА_30. Вони разом займались ремонтом будинку.

Свідок ОСОБА_25 пояснила, що позивачка перебувала у фактичних шлюбних стосунках з її братом - ОСОБА_6. 15 років тому його колишня дружина ОСОБА_29 позбавили ОСОБА_6 житла, виставили на вулицю, всі квартири були продані, та йому нічого не залишили. ОСОБА_30 поїхав на Північ. Він проживав однією сім'єю з ОСОБА_2 15 років. Вони придбали за спільні кошти будинок на АДРЕСА_1. У них з ОСОБА_2 народився син. У придбаному будинку вони робили ремонт. Потім сталася бійка зі співмешканцем ОСОБА_29, та гроші ОСОБА_6 були витрачені на лікування і на те, щоб закрити кримінальну справу.

Свідок ОСОБА_26 пояснив, що працював разом з ОСОБА_6 ОСОБА_6 проживав однією сім'єю з ОСОБА_2, вони були у фактичних шлюбних стосунках, прожили разом до смерті ОСОБА_30 15 років. Вони придбали за спільні кошти частину будинку у занедбаному стані, де не було ані даху, ані стелі. Гроші вони позичали у ОСОБА_25. Хотіли позичити у нього, однак у нього не було. Вони робили разом ремонт, та він- свідок їм допомагав.

Свідок ОСОБА_27 пояснив, що він дружив з сім'єю ОСОБА_6 та ОСОБА_2, які проживали однією сім'єю 15 років. ОСОБА_1 залишила ОСОБА_6 без житла та майна. ОСОБА_33 з ОСОБА_2 проживали в селі, де жила ОСОБА_2, шукали жило. За спільні кошти ОСОБА_33 та ОСОБА_2 придбали спірний будинок, який потребував капітального ремонту, не мав ані стелі, ані даху. На придбання будинку вони позичили 1 500 грн. у його - свідка - дружини. Гроші на придбання будинку давали також батьки ОСОБА_31, ОСОБА_30, ОСОБА_30 сестра. Та, крім того, ОСОБА_2 працювала, отримувала дохід. Позичати гроші у сестри він - свідок - їздив разом з ОСОБА_33, залишався в автомобілі, коли той заходив до сестри за грошима.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що коли ОСОБА_6 розійшовся з ОСОБА_1, він залишився без житла та деякий час проживав у нього. Потім ОСОБА_6 15 років проживав з ОСОБА_2, до самої смерті. ОСОБА_2 позичала гроші у розмірі 12 000 грн на придбання будинку. Вони з ОСОБА_6 за спільні кошти придбали будинок, який потребував капітального ремонту, а потім робили ремонт. Він - свідок- давав гроші дружині, а та - ОСОБА_2. ОСОБА_31 віддала борг. Вона весь час працювала.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_6. У 2011 році ОСОБА_1 виставила її брата ОСОБА_6 на вулицю, залишила без житла та без майна, продала квартиру, та він прийшов до неї - свідка - жити. З 2001 року ОСОБА_6 став проживати з ОСОБА_2, повідомив, що у них народився син ОСОБА_32. У неї ОСОБА_2 та ОСОБА_6 проживали з 2001 року до весни, потім жили на квартирі. ОСОБА_30 їздив на Північ, заробляв гроші, хотів купити житло. Потім ОСОБА_2 з ОСОБА_6 придбали розвалену хату на АДРЕСА_1. Вона - свідок- позичала ОСОБА_2 під розписку на придбання будинку 12 000 грн., ОСОБА_6 в той час був у відрядженні. Потім ОСОБА_2 два роки віддавала борг. ОСОБА_31 з ОСОБА_6 робили ремонт, допомагали дітям ОСОБА_6. ОСОБА_31 працювала на трьох роботах. Він добре ставився до дітей. ОСОБА_31 доглядала батьків та брата ОСОБА_6, всім допомагала. ОСОБА_34 з ОСОБА_6 однією сім'єю з 2001 року до його смерті - до ІНФОРМАЦІЯ_8. ОСОБА_12 позичала ОСОБА_34 гроші.

Свідок ОСОБА_28 пояснив, що він є сусідом позивачки, проживає в АДРЕСА_1. Йому відомо, що ОСОБА_6 з ОСОБА_34 проживали однією сім'єю з 2011 року до смерті ОСОБА_30. З ними також проживав син ОСОБА_32. Вони разом приїхали в будинок НОМЕР_8 ОСОБА_30 розповідав, що будинок вони купили за спільні з ОСОБА_34 кошти, позичали у сестри. Вони разом проводили воду, газ, опалення, робили ремонт.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що ОСОБА_2 проживала разом зі ОСОБА_6 однією сім'єю 15 років, до самої його смерті. Вони купили на спільні кошти будинок на провулку Хорошівському у занедбаному стані, разом робили ремонт. ОСОБА_31 працювала, заробляла гроші. ОСОБА_31 позичала у неї гроші у розмірі 1 700 грн. на придбання будинку, а віддавала її мама. Вони ще у когось позичали гроші на будинок.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що її чоловік дружив з ОСОБА_6, їхні діти навчались в одному класі. Вона - свідок- придбала будинок у с. Добропілля недалеко від будинку матері ОСОБА_30. ОСОБА_1 вигнала ОСОБА_6, залишила без житла та майна, та він прийшов до них, а потім, проживав у сестри. Потім він став проживати однією сім'єю 15 років тому з ОСОБА_2, та жив з нею до самої смерті. Вони вели спільне господарство. ОСОБА_31 доглядала його родичів. Вони шукали себе житло, та придбали за спільні кошти спірний будинок. На придбання будинку вона - свідок - позичила ОСОБА_2 1 500 грн. Вони робили ремонт у будинку. ОСОБА_35 побив ОСОБА_28 - співмешканця ОСОБА_1, то гроші ОСОБА_35 були витрачені на вирішення питання щодо закриття справи.

За клопотанням представника відповідачів судом допитані свідки ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_29

Свідок ОСОБА_36 пояснив, що перебуває у фактичних шлюбних стосунках зі ОСОБА_5 - донькою ОСОБА_6. ОСОБА_38 ОСОБА_6 з 2007 року. З ОСОБА_5 вони багато разів приїжджали в гості до ОСОБА_6 у спірний будинок, де він жив з ОСОБА_2. Зі слів ОСОБА_6, цей будинок він купив, заробивши гроші на Півночі, він його повністю відремонтував. ОСОБА_31 при ньому казала, щоб ОСОБА_6 залишив ОСОБА_5 дачу в Мерчику, а ОСОБА_8 - будинок на АДРЕСА_1. Вона казала, що вони з ОСОБА_8 підуть на вулицю, тому вона пропонувала такий розділ. Він думав, що ОСОБА_8 - спільна дитина ОСОБА_2 та ОСОБА_6, однак ОСОБА_2 сказала, що у ОСОБА_8 не його син. За чиї кошти придбано будинок, йому невідомо, коли він став спілкуватись з ними, будинок вже був придбаний.

Свідок ОСОБА_37 пояснила, що ОСОБА_1 - її сваха, її - свідка - син - проживає з відповідачкою ОСОБА_5. ОСОБА_30 казав їй, що будинок на АДРЕСА_1 буде для ОСОБА_5, квартира на АДРЕСА_3 - для інших дочок, а він з ОСОБА_2 поїдуть у будинок у Мерчик. оскільки аліменти він на дочок не платить, та це буде замість аліментів. ОСОБА_30 розповідав, що поїхав на Північ, заробив гроші та сам купив будинок. З ОСОБА_2 він не перебуває у зареєстрованому шлюбі.

Свідок ОСОБА_29- чоловік матері відповідачів - їхнього представника ОСОБА_1- пояснив, що він зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 у 2000 році. Він - свідок- укладав з ОСОБА_1 фіктивний шлюб, щоб позбавити ОСОБА_6 права на житло. Він- свідок - є власником квартири АДРЕСА_3. ОСОБА_6 їздив на Північ, заробив гроші та придбав нерухомість. ОСОБА_6 проживав з ОСОБА_2, у них є спільна дитина. Потім дочки стали спілкуватись з ОСОБА_6, у них налагодились і дружні стосунки з ОСОБА_2. У нього стався інцидент з ОСОБА_6, внаслідок чого він потрапив у лікарню, та потім він писав заяву, щоб ОСОБА_6 відпустили з міліції.

Оцінюючі надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що показаннями всіх допитаних свідків, письмовими доказами, а також поясненнями сторін в судовому засіданні доведений факт проживання позивачки однією сім'єю без реєстрації шлюбу зі ОСОБА_6 з 2001 року по час його смерті.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка посилалась на норми Сімейного Кодексу, які регулюють правовий режим майна набутого за час фактичного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що у зв'язку із необхідністю вирішення питання щодо здійснення права сумісної власності позивачки, виникла потреба у встановлені факту проживання однією сім'єю.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Чинний до 31 грудня 2003 року Кодекс законів про шлюб і сім'ю України не містив аналогічної ст. 74 СК України норми, а тому не дозволяв суду прирівнювати набуті чоловіком і жінкою під час проживання однією сім'єю без шлюбу правовідносини до подібних, що набувалися під час шлюбу.

Враховуючи, що спірний будинок придбаний 04.05.2004 року, правовідносин с сторін регулюються ЦК України та СК України, які набули чинності з 1 січня 2004 року.

Отже, на правовідносини до 1 січня 2004 року норми СК України не застосовуються, такий факт може бути встановлено лише щодо відносин, які виникли після набрання чинності Сімейним кодексом України, тобто не раніше 1 січня 2004 року, тому суд задовольняє позов частково, встановлює факт спільного проживання позивачки зі ОСОБА_6, померлим ІНФОРМАЦІЯ_8, однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1 січня 2004 року по час смерті останнього.

Відповідно до ст. 368 ЦК України с пільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю але не перебувають у шлюбі між собою або в будь - якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу, яка регулює право спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 60 СК України м айно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з положеннями ст. 63 СК України д ружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст. 70 СК України розмір часток майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Доказів наявності угоди між позивачкою та померлим ОСОБА_6 про інший розмір часток суду не надано.

Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Пленум Верховного Суду України в п.20 Постанови №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" надав роз'яснення, що при застосуванні ст.74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Правове значення в даному випадку має доведеність обставин, на які посилається позивач в підтвердження вимог про встановлення факту проживання однією сім'єю та про поділ майна.

ОСОБА_35 відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позивачка у встановленому законом порядку довела ті обставини, що з 1 січня 2004 року, з часу набуття чинності ЦК та СК України, та на час придбання спірного нерухомого майна, між нею та ОСОБА_6 дійсно склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, а саме, що вони спільно проживали, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, а також й той факт, що джерелом придбання спірного майна були спільні сумісні кошти та їх спільна праця.

Вищенаведеними показаннями допитаних за клопотанням позивачки свідків повністю доведено як факт спільного проживання без реєстрації шлюбу, так і придбання спірного будинку за спільні кошти. Вказані докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та відповідачами не спростовані, тому суд кладе їх в основу рішення.

Суд не приймає до уваги показання допитаних за клопотанням представника відповідачів свідків ОСОБА_29, ОСОБА_36, ОСОБА_37 щодо придбання ОСОБА_6 спірного домоволодіння за його особисті кошти, оскільки свідок ОСОБА_29 є чоловіком матері відповідачів - їхнього представника ОСОБА_1, свідок ОСОБА_36 перебуває у фактичних шлюбних стосунках з відповідачкою ОСОБА_5, а свідок ОСОБА_37 є матір'ю свідка ОСОБА_36, тому вказані особи зацікавлені в наслідках розгляду даної справи, від розв'язання даного спору залежить об'єм спадкового майна відповідачок, тому їхні показання не є об'єктивними, та спростовані показаннями свідків, допитаних за клопотанням позивачки.

Суд дає перевагу показанням допитаних свідків за клопотанням позивачки, які є сусідами, родичами та друзями покійного ОСОБА_6, тому їхні показання є об'єктивними та достовірними.

Посилання представника відповідача на те, що на підтвердження позики позивачкою не надано оригіналу боргової розписки суд до уваги не приймає, оскільки на даний час борг погашений, а факт позики, як і факт придбання спірного нерухомого майна за спільні кошти ОСОБА_2 та ОСОБА_6 підтвердили допитані в судовому засіданні свідки.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами заперечення, на які послались відповідачі.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Підстави набуття права власності передбачені ст. 328 ЦК України..

Так, п раво власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. П раво власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, суд приходить до висновку, що 28/100 частин спірного будинку з надвірними будівлями є спільною сумісною власністю позивачки ОСОБА_2 та ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8. Виходячи з рівності часток співвласників, позивачці належить 14/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, що становить ? частку від 28/100 частин зазначеного домоволодіння.

В частині визнання права власності позивачки на конкретні приміщенні домоволодіння позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачкою фактично заявлені вимоги про виділ частки в натурі, та ніяких доказів в обґрунтування вказаних позовних вимог нею не надано.

Керуючись ст. ст. 3, 11, 15, 392, 368 ЦК України, ст.ст.60, 70,74 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1 січня 2004 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 14/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, що становить ? частку від 28/100 частин зазначеного домоволодіння.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Ленінський районний суд м. Харкова.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Л. Л. Шрамко