Справа № 298/204/17
Номер провадження 2/298/135/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді Тарасевича П.П.,

при секретарі судового засідання Брітовій Е.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

В позові йдеться про те, що 22.07.2013 р. помер батько позивача ОСОБА_1, який до моменту смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкодавець ОСОБА_1 за час свого життя не склав заповіту, таким чином має місце спадкоємство за законом, згідно якого позивач є спадкоємцем першої черги на все майно спадкодавця, в тому числі й на житловий будинок № 36 по вул. Садова в с. Мирча. Позивач ОСОБА_1 оскільки за час життя правовстановлюючих документів на вказаний будинок спадкодавцем виготовлено не було, просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом, право власності на зазначене нерухоме майно (в порядку спадкування).

Позивач в судове засідання не зявився, однак подав в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представники відповідача в судове засідання також не зявився, однак подав заяву, в яких просив розглянути справу без його участі, проти позовних вимог не заперечили.

Вивчивши матеріали справи та зважаючи на те, що відповідач проти позову не заперечив, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, в тому числі й з підстав, передбачених ч.4 ст.174 ЦПК України, виходячи з наступного.

З виданого Малоберезнянською сільською ради Великоберезнянського району Закарпатської області свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 158557 від 22.07.2013 р. вбачається, що батько позивача ОСОБА_1, помер 22 липня 2013 року (а.с. 6), а отже з моменту смерті зазначеного спадкодавця відкрилася спадщина на усе належне померлому під час життя майно згідно ст.1220 ЦК України.

З виданого Малоберезнянською сільською радою Великоберезнянського району Закарпатської області свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії І-ФМ № 318261 вбачається, що померлий ОСОБА_1 зазначений в графі «батько» (а.с. 7).

З інвентаризаційної справи та зі зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд в с. Мирча по вул. Садова, 36, виданого КП «Великоберезнянське РБТІ» від 03.12.2013р. № 5346 значиться власник ОСОБА_1 (померлий) (а.с.10-15).

Разом з цим, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Великоберезнянського районного державного нотаріального округу ОСОБА_2 від 10.02.2017 року № 01-16/м, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок, не був зареєстрований у встановленому законодавством порядку та відповідно право власності на вказаний житловий будинок у ОСОБА_1 (померлого) не виникло (а.с.16).

Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З заяви ОСОБА_3 матері позивача вбачається, що спадщину в установлений законом строк після смерті свого чоловіка вона не прийняла, за продовженням цього строку вона звертатись не буде, претензій щодо прийняття рішення на користь її сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 не має.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач проти позову не заперечив, що суд розцінює, як визнання позову.

Відповідно до ст.ст. 16,328 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо, крім іншого, це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним (власником) документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зважаючи на викладені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст. 1-4,8-11,15,57-61,64,174,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності в порядку спадкування за померлим 22 липня 2013 року ОСОБА_1 на житловий будинок, що розташований за адресою: Закарпатська область, Великоберезнянський район, с. Мирча, вул. Садова, 36.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Закарпатської області через Великоберезнянський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів після його проголошення апеляційної скарги (сторонами, які не були при цьому присутні в той же строк, з дня отримання ними копії цього рішення) і набере законної сили після закінчення вищезазначеного строку, якщо не буде оскаржене, а в разі оскарження після апеляційного розгляду справи, якщо не буде скасоване.

Головуючий