Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/35/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Авраменко Т. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

20.03.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді: Авраменко Т.М.

суддів: Мурашка С.І., Кіселика С.А.,

секретар: Яковлєва Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 серпня 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі банк) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зазначав, що 18 січня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 11/КВ-07, відповідно до якого банк надав останній кредитні кошти в сумі 71060 доларів США на строк до 17 січня 2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,5 % річних.

Виконання зобовязання за кредитним договором забезпечувалося договором поруки № 11/Zпор-07 від 18 січня 2007 року, укладеним з ОСОБА_2

На підставі договору про передачу активів та кредитних зобовязань від 30 червня 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі ТОВ) відступив Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.

Позичальник ОСОБА_3 зобовязання за кредитним договором не виконує. Станом на 20 січня 2012 року виникла заборгованість в сумі 618353 грн. 15 коп., яка складається з суми кредиту 463190 грн. 68 коп.; відсотків за користування кредитом 155162 грн. 48 коп. Просив стягнути солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість в розмірі 618353 грн. 15 коп. та судові витрати.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 серпня 2012 року позов задоволено повністю. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь банку заборгованість в сумі 618600 грн. 81 коп. та судовий збір в сумі 1609 грн. 05 коп. з кожного.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 березня 2016 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до нього в повному обсязі. Зазначає, що про час та місце розгляду справи повідомлений не був, копію позовної заяви не отримував, оскільки з весни 2008 року по грудень 2015 року фактично проживав в АР Крим. Договір поруки з банком не укладав, підпис на договорі поруки, вчинений від його імені, йому не належить, про існування кредитного договору та договору поруки дізнався лише в січні 2016 року.

В засідання апеляційного суду представник позивача та відповідачі, повідомлені про час та місце розгляду справи під розписку, не прибули повторно ( а.с.182-189,195-203) .

Від представника позивача надійшла письмова заява про відхилення апеляційної скарги, залишення рішення суду першої інстанції без зміни та розгляд справи у відсутності представника банку за наявними в ній доказами (а.с.190).

Від відповідача ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення, в яких вона зазначила, що підтримує апеляційну скаргу ОСОБА_2, банк не повідомив боржників про перехід боргу до нового кредитора і боржник має право не виконувати свої обовязки перед новим кредитором, а також просила розглянути справу за її відсутності (а.с.204-205).

ОСОБА_2 причини неявки суду не повідомив.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи (ч.2 ст.305 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав

Як встановлено судом першої інстанції, 25 грудня 2006 року ОСОБА_3 подала заяву до «Укрпромбанку» про надання кредиту у сумі 75500 дол.США строком на 120 місяців ( а.с.5-7).

18 січня 2007 року «Укрпромбанк» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір №11/КВ-07, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в сумі 71060 дол.США на споживчі цілі зі сплатою 13,5 % річних строком на 120 місяців з повним поверненням кредиту 17 січня 2017 року (а.с.8-16).

30 червня 2010 року між «Укрпромбанком» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за участю Національного банку України за реєстром №2258 нотаріально посвідчено договір про передачу Активів та Кредитних зобовязань «Укрпромбанку» на користь «Дельта Банку» ( а.с.25-29).

На підтвердження передачі «Дельта Банку» кредитних зобовязань ОСОБА_3 надано витягз додатку №2 до договору ( а.с.30).

18 січня 2007 року «Укрпромбанк» та ОСОБА_2 уклали договір поруки №11/Zпор-07, за умовами якого він поручився нести солідарну відповідальність за виконання кредитного договору ОСОБА_3

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину). Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним ( ч. 2 і ч.3 ст.215 ЦК України ).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 листопада 2016 року, яке ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 07 лютого 2017 року залишено без змін, позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору поруки недійсним задоволено. Суд на підставі ч.3 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України визнав недійсним договір поруки №11/Zпор-07, укладений 18 січня 2007 року між «Укрпромбанком » та ОСОБА_2, оскільки договір поруки підписано не ОСОБА_2, а іншою особою, що підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи та свідчить про відсутність його волевиявлення на укладення договору поруки (а.с.206-207, 208-210).

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

За положеннями ст.236 ЦК України правочин визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обовязки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Оскільки договір поруки визнаний судом недійсним, то рішення суду першої інстанції в частині стягнення коштів з поручителя підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові банку до поручителя ОСОБА_2

Рішення суду боржником ОСОБА_3 в апеляційному порядку не оскаржується.

Оскільки в позові до поручителя відмовляється, то відповідно до ст.88 ЦПК України присуджена з нього на користь позивача сума судового збору, підлягає стягненню з боржника.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.3 і п.4 ч.1 ст.309, ч.2 ст.314, ст.316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати заочне рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 28 серпня 2012 року в частині стягнення заборгованості за кредитним договором та судового збору з ОСОБА_2.

В позові Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Змінити рішення суду в частині стягнення судового збору з ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судовий збір 3219 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: С.А.Кіселик

ОСОБА_4