ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/139/17
Провадження № 2/210/848/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"01" березня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого- судді Скотар Р.Є.,

за участю секретаря- Лейбенко В.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Некрасова К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди працівнику в разі ушкодження його здоров'я,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся 16 січня 2017 року до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - ПАТ «Кривбасзалізорудком» ) та Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі про відшкодування моральної шкоди працівнику в разі ушкодження його здоров'я, в якій просить стягнути з відповідачів на його користь 105600,00 грн., з кожного, у відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 01.03.2017 року за клопотання представника позивача позовну вимогу до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі про відшкодування моральної шкоди працівнику в разі ушкодження його здоров'я - залишити без розгляду.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що він працював у ПАТ «Кривбасзалізорудком». Під час виконання трудових обов'язків 04.08.2006 року з ним стався нещасний випадок. За висновком МСЕК йому встановлено 25% втрати професійної працездатності. В результаті нещасного випадку йому спричинена моральна шкода - він змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури, лікування; порушено нормальні життєві зв'язки, він позбавлений можливості реалізовували свої звички та бажання, відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, почутті страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів.В зв'язку з цим, він звернувся до суду.

В судовому засіданні позивач присутнім не був, скориставшись правом представництва відповідно до ст. 38 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 (договір про надання правової допомоги б/н від 06.10.2016 р.) підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, зазначила, що вини позивача у нещасному випадку за результатами розслідування не встановлено, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ «Кривбасзалізорудком» - Некрасова К.О. (довіреність №53-02/6 від 03.01.2017 року, дійсна по 03.01.2017 р.), позов не визнала , пояснила, що ПАТ «Кривбасзалізорудком» не є належним відвідачем, оскільки нещасний випадок стався 04.08.2016 року, а починаючи з 01.04.2001 року по 01.01.2008 року обов'язок по відшкодуванню потерпілим шкоди, завданої ушкодженням здоров'я у зв'язку з нещасним випадком на виробництві - або професійним захворюванням, покладається на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України; позивач з заявою про відшкодування моральної шкоди до підприємства не звертався, тому підприємство не порушувало право позивача на відшкодування моральної шкоди - звернення до суду є передчасним; докази спричинення позивачу моральної шкоди відсутні, тому у задоволенні позову просила відмовити.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_4 працював у ПАТ «Кривбасзалізорудком» електрослюсарем черговим та по ремонту обладнання , стаж роботи 8 р. 11 міс,за професією 8 років 8 міс. на момент нещасного випадку ( а.с.8).

Відповідно до акту розслідування нещасного випадку(форма Н-5), що стався 04 серпня 2006 року о 13 годині 30 хвилин, складеного 04 серпня 2006 року , ОСОБА_4 в результаті притиснення його між шлакоблоком та кабіною електровоза отримав травму у вигляді множинних переламів ребер, ключиці та лопатки, розрив легенів. Основною причиною нещасного випадку визнано видачу наряду та допуску до роботи на технічно несправному електровозі (порушення: пар.337 «Единых правил безопасности при разработке рудных , нерудных и рассыпных месторождений подземным способом», ст.15Закону України «Про охорону праці»); низька трудова та виробнича дисципліна серед робітників шахти, порушення п.5.1 «Системи управління охороною праці в «Кривбасзалізорудком» (а.с.9).

Про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом складено акт №12 від 08.08.2006 року (форма Н-1) відповідно до п.7 якого встановлено, що основною причиною нещасного випадку є порушення трудової і виробничої дисципліни; супутніх причин - немає . Особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці - гірничий майстер дільниці №24 ОСОБА_5, начальник дільниці №24 ОСОБА_6 (а.с. 15).

Позивачем ОСОБА_4 отримана травма: сполучена травма, ЗТГ закриті перелами ребер 3,4,5,6,7,8,9 зліва, 2,3,9 ребер справа, розрив верхніх легеневих долів лівої легені, розрив правої легені, травматичний гемопневматоракс з обох сторін 2-хстороння післятравматична пневмонія, РДСВ ІІ ст. закритий перелам лівої ключиці, закритий перелам лівої лопатки (а.с.15,20).

З довідки МСЕК від 22.12.2006 року (серія НОМЕР_1) позивачу первинно встановлено 60% втрати професійної працездатності з 12.12.2006, інвалідність ІІІ група; повторно 06.07.2016 року 25 % втрати професійної працездатності з 30 червня 2016 року по 01 липня 2017 року, наступний перегляд 01.07.2017 року. Показане медикаментозне лікування, ВМП (а.с..5).

Позивач змушений проходити курси лікування в умовах стаціонару у зв'язку з трамвою, отриманою в наслідок нещасного випадку ( а.с.17,18,19,20).

Таким чином, матеріалами справи встановлено вину підприємства у нещасному випадку, що стався 04 серпня 2006 року, вина позивача відсутня.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами) (далі - Постанова) , за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу.

Таким чином, відповідальність за заподіяння моральної шкоди перед ОСОБА_4 несе ПАТ «Кривбасзалізорудком».

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.

Статею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом (ч.3 ст.1166 ЦК України).

Згідно 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

У відповідності до ст. 4 Закону України "Про охорону праці", державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

Як вказує позивач, у зв'язку із отриманою травмою йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 105600,00 грн..

При вирішенні спору в частині відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги пояснення представника позивача про те, що моральні переживання з приводу травмування призвели до значного емоційного напруження, позивач відчуває фізичний біль, психічний дискомфорт, який виражається у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, страху. Він змушений періодично проходити курс лікування. Моральні страждання пов'язані з порушенням нормального ходу його життя, що призвело до негативних наслідків.

Вказані обставини, факт заподіяння моральної шкоди, тривалість і характер моральних страждань були підтвердженні в судовому засіданні.

Разом з цим, суд приймає до уваги, що в настанні нещасного випадку винним є відповідач - ПАТ «Кривбасзалізорудком», що підтверджується висновками в акті форми Н-1, що виразилося в неналежному контролі за дотриманням робітниками підприємства вимог трудової та виробничої дисципліни , що не заперечується представником позивача.

Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд враховує роз'яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості .

З огляду на встановлені фактичні дані у їх сукупності, враховуючи психологічний та моральний стан позивача, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, беручи до уваги обставини характеру спричиненої шкоди, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь 21000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач переживав протягом тривалого часу та які переносить на теперішній час.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.23, 1167, 1168 Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди працівнику в разі ушкодження його здоров'я - задовольнити частково .

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду, в зв'язку з ушкодженням здоров'я, у розмірі 21000 (двадцять одна тисяча) гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» в дохід держави судовий збір 640,00 грн.

В решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Р. Є. Скотар