Справа № 345/4322/16-ц
Провадження № 4-с/345/3/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2017 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі в головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Пукіш В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуша скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, заступника начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2 на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3 звернулась до суду із вищевказаною скаргою, в якій просить визнати бездіяльність заступника начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження в межах ВП 51773082, незаконною; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 27.07.2016 ВП 51773082; зобовязати заступника начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 на виконання п. 3.8.3, 3.8.4, 3.8.7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом №512/5 від 02.04.2012, звернутися з службовою (доповідною) запискою до начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, у якій зазначити, що згідно ЄДРВП на виконанні у Жовтневому відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції перебувають інші виконавчі провадження (зведене виконавче провадження).

Свої вимоги представник скаржника мотивує тим, що в Івано-Франківському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області перебуває на виконанні виконавчий лист №345/3836/15-ц, виданий 17.02.2016 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області про стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» в користь ОСОБА_2 22258,58 грн. та 487,20 судового збору. Так, за вказаним виконавчим листом заступник начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 27.07.2016 відкрив виконавче провадження №51773082. Однак, в Жовтневому ВДВС Дніпропетровського МУЮ на примусовому виконанні знаходиться зведене виконавче провадження №11355726 щодо боржника ПАТ КБ «Приватбанк», а тому представник скаржника вважає, що державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження №51773082 було порушено вимоги Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом №512/5 від 02.04.2012, а саме те, що якщо виконавче провадження щодо одного і того самого боржника виявлено в іншій області, Автономній Республіці Крим, містах Києві і Севастополі, відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, рішення щодо подальшого виконання таких виконавчих проваджень приймається Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. На думку представника скаржника, заступник начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1, зясувавши наявність інших виконавчих проваджень, які були відкриті значно раніше в інших відділах, та станом на день відкриття виконавчого провадження на користь ОСОБА_2 перебувають на виконанні, повинен був повідомити (письмовою, службовою (доповідною) запискою на підставі складеного акту державного виконавця) начальника відділу, якому він підпорядкований, для вирішення питання подальшого виконання рішення суду, а саме звернення до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, яке повинно звернутись до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Крім того, представник скаржника посилається на те, що всупереч п.3 ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі державним виконавцем зазначено скорочену назву боржника ПАТ КБ «Приватбанк», коли повним найменуванням юридичної особи є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк».

Також представник скаржника зазначає, що у виконавчому листі не вірно вказаний ідентифікаційний код боржника, а у постанові про відкриття виконавчого провадження, ідентифікаційний код зазначено вірно.

Окрім зазначеного, представник скаржника звертає увагу суду, що скаржнику не надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження, винесена заступником начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1, а тому останнім порушено вимоги ст.ст. 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження».

У судове засідання представник скаржника за довіреністю №7926-К-О від 28.12.2016, ОСОБА_4 свою скаргу підтримала з наведених у ній підстав, просить суд її задоволити.

Представник Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, заступник начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, однак подав суду письмове заперечення на скаргу представника ПАТ КБ «Приватбанк», у якому зазначає, що скарга боржника є безпідставною, необґрунтованою і спрямованою виключно на затягування чи ухилення від виконання судового рішення. Свої доводи обґрунтовує тим, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії на території, на яку поширюються її функції, належить стягувачу, яким він і скористався, предявивши виконавчий документ до ВДВС Івано-Франківського МУЮ. Також, оскільки, боржник є юридичною особою, то виконання проводиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна.

Крім того, представник Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, заступник начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 вказує, що у виконавчому листі, у полі, де містяться дані про боржника, всі дані про боржника вказано вірно та вони відповідають даним, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. А саме вірно вказана повна назва боржника Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», його юридична адреса вул. Набережна Перемоги,50, м. Дніпропетровськ, 49094 та код 14360570.

Також ОСОБА_1 зазначає, що представником ПАТ КБ «Приватбанк» подано скаргу з порушенням встановленого законом десятиденного строку для оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження. На підтвердження зазначеного до заперечення долучено: копію супровідного листа від 27.07.2016 за №33636/33637 про направлення постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 27.07.2016 для виконання та до відома ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2; копію списку №6687 даних поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в Івано-Франківськ-18, відправник УПР юстиції; скріншот із даними сайту УДППЗ «Укрпошта» із штрихкодовим ідентифікатором №744 про те, що відправлення вручено за довіреністю 01.08.2016 в ДКД Дніпро.

Крім того, заступником начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 було долучено до матеріалів скарги: світлокопію супровідного листа №В-20/1204/1205/1206 від 01.02.2017 про направлення ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_2, ОСОБА_5 для відома постанови про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 31.01.2017; світлокопію постанови про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 31.01.2017, згідно з якої виконавче провадження №51773082 обєднано у виконавче провадження №53315809, яке перебуває на виконанні у Івано-Франківському міському відділі ДВС.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просить суд відмовити у задоволенні скарги ПАТ КБ «Приватбанк» на дії державного виконавця, а розгляд зазначеної скарги проводити без участі представника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

У судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_6 заперечив проти задоволення скарги представника ПАТ КБ «Приватбанк», вважає, що останнім затягується виконання судового рішення. Також надав суду скріншоти із даними сайту УДППЗ «Укрпошта» із штрихкодовими ідентифікаторами №744 та №508, які свідчать про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження отримана представником скаржника за довіреністю ще 01.08.2016, а тому представником ПАТ КБ «Приватбанк» пропущено десятиденний строк звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця.

Також, представником третьої особи у судовому засіданні зазначено, що його довіритель скористався своїм правом, яке передбачене Законом України «Про виконавче провадження», а саме самостійно вибрав орган державної виконавчої служби за місцем реєстрації майна боржника. Для підтвердження наявності майна у ПАТ КБ «Приватбанк» на території Івано-Франківської області майна, представником третьої особи надано суду: світлокопію відповіді РСЦ МВС в Івано-Франківській області за №31/9/3855адв від 02.12.2016 на адвокатський запит, згідно з якої ПАТ КБ «Приватбанк» в Івано-Франківській області належать наступні транспортні засоби: Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1, 2012 р.в., Volkswagen Transporter, АТ 3095 ВН, 2012 р.в., Volkswagen Transporter, АТ 3802 ВН, 2012 р.в.; інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за №63911765 від 20.07.2016, згідно з якою квартира №63, що на вул. Гарбарській в м. Івано-Франківськ належить на праві приватної власності ПАТ КБ «Приватбанк».

Враховуючи наведене, представник третьої особи вважає, що державним виконавцем правомірно відкрито виконавче провадження, і підстав для задоволення скарги представника ПАТ КБ «Приватбанк», немає.

Суд, перевіривши матеріали скарги, заслухавши думки сторін, приходить до наступного висновку.

Щодо пропущення представником ПАТ КБ «Приватбанк» строку звернення до суду, на які посилаються представник Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, заступник начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 та представник третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_6 слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

У пункті 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 17 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадових особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз'яснено, що також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону України «Про виконавче провадження»), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК України.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Відповідно до ч.6 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, який діяв на час подання скарги до суду та в редакції, що діяла на час проведення виконавчих дій, постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі змістом ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження», від 21.04.1999, який діяв на час подання скарги до суду та в редакції, що діяла на час проведення виконавчих дій, копія постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження із супровідним листом надсилається сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Виходячи з аналізу ч.6 ст.25, ч.1 ст.31 вищевказаного закону, десятиденний строк обчислюється з моменту одержання стороною копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що заступником начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1, постановою від 27 липня 2016 було відкрито виконавче провадження №51773082 (а.с.6,23,29 ).

Виконавче провадження було відкрито за заявою про примусове виконання, поданою 25.07.2016, виконавчого листа №345/3836/15-ц, виданого 17.02.2016 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області (а.с.13), про стягнення з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в користь ОСОБА_2 22258,58 грн. та 487,20 грн. судового збору. Рішення набрало законної сили 02.02.2016 (а.с.13).

У пункті 5 резолютивної частини постанови вказано, що вона може бути оскаржена начальнику відповідного відділу ДВС або до суду в 10 денний строк з моменту її одержання.

У даному випадку оскаржується постанова з чітко визначеним строком її оскарження, тобто з моменту одержання її копії.

У скарзі зазначається, що боржнику стало відомо про виконавче провадження №51773082 тільки після отримання постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.11.2016. В подальшому представник ПАТ КБ «Приватбанк» 22.11.2016 ознайомився із матеріалами вищевказаного виконавчого провадження та 29.11.2016 подав до суду скаргу на дії державного виконавця, тобто в десятиденний строк з моменту її одержання (а.с.1).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що представником скаржника строк звернення до суду не пропущено і скарга підлягає до розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, в редакції, що діяла на час проведення виконавчих дій, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем

проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням

його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання

провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або

майна. Право вибору місця виконання між кількома органами

державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з

виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції,

належить стягувачу.

Як зазначалось вище, заступником начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 за заявою про примусове виконання, поданою 25.07.2016, постановою від 27 липня 2016 було відкрито виконавче провадження №51773082 (а.с.6,23,29 ).

Наявність майна ПАТ КБ «Приватбанк» на території м. Івано-Франківськ повністю підтверджується світлокопією відповіді РСЦ МВС в Івано-Франківській області за №31/9/3855адв від 02.12.2016 на адвокатський запит, згідно з якої ПАТ КБ «Приватбанк» в Івано-Франківській області належать наступні транспортні засоби: Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1, 2012 р.в., Volkswagen Transporter, АТ 3095 ВН, 2012 р.в., Volkswagen Transporter, АТ 3802 ВН, 2012 р.в.(а.с.42); світлокопією листа РСЦ МВС в Івано-Франківській області за №31/9/Г-16-з від 14.07.2016 , згідно з яким ПАТ КБ «Приватбанк» в Івано-Франківській області належать перелічені вище транспортні засоби (а.с.43); інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за №63911765 від 20.07.2016, згідно з якою квартира №63, що на вул. Гарбарській в м. Івано-Франківськ належить на праві приватної власності ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.44).

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 в редакції чинній на час відкриття виконавчого провадження, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання

виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не

закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він

відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до

виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

У абзаці 3 пункту 14 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, зазначено, що постанови про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).

Відповідно до частини четвертої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

За приписами статті 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України).

Абзацом 3 пункту 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №3 від 13.12.2010 судам надано розяснення, що всі справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) з метою виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження щодо виконання рішень судів різних юрисдикцій та/чи рішень інших органів (посадових осіб), належать до юрисдикції адміністративних судів, навіть у разі, коли у зведеному виконавчому провадженні відсутнє виконавче провадження з примусового виконання рішення адміністративного суду.

Частиною першою статті 181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Враховуючи визначене, суд приходить до висновку, що провадження за скаргою представника ПАТ КБ «Приватбанк» на дії державного виконавця в частині оскарження бездіяльності щодо обєднання виконавчого провадження у зведене, слід закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК, оскільки даний спір підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» має право звернутися до місцевого загального адміністративного суду з позовною заявою на постанову державного виконавця, оформленою з дотриманням положень ст.105, ст. 106 КАСУ, з дотриманням правил територіальної підсудності, передбачених ст.19 КАСУ.

Щодо порушення заступником начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 норм ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд зазначає наступне.

За змістом ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для виконання всіма суб'єктами держави.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, який діяв на час подання скарги до суду та в редакції, що діяла на час проведення виконавчих дій, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 24 зазначеного закону, державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У разі невідповідності виконавчого документу вимогам, передбаченим ст.18 цього закону, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження (п.6 ч.1 ст.26 Закону).

За положеннями статті 18 зазначеного вище закону, яка визначає вимоги до виконавчого документа, у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, власне імя та по-батькові за наявності) для фізичних осіб стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код субєкта господарської діяльності стягувача та боржника за наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання законної сили (юридичної) рішенням; строк предявлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи вимоги статей 1; 15 ЦПК України про те, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів юридичних осіб, інтересів держави, суд, аналізуючи норми статті 387 ЦПК України, прийшов до висновку, що для задоволення вимог скаржника повинно бути доведено одночасно дві обставини: 1) наявність неправомірності дій державного виконавця; 2) порушення прав чи свобод заявника.

З копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.07.2016 вбачається, що дійсно, в якості боржника державний виконавець вказав «ПАТ КБ «Приватбанк», тобто неповне найменування юридичної особи (а.с.6).

Також, представник скаржника вказує, що у виконавчому листі №345/3836/15-ц, виданому Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області невірно зазначено ідентифікаційний код боржника 1436050, а державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження №51773082, зазначений код вказано вірно 14360570.

Разом з тим, відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, який діяв на час подання скарги до суду та в редакції, що діяла на час проведення виконавчих дій, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

У своїй скарзі та в судовому засіданні представником скаржника не доведено фактичного порушення його прав як боржника у виконавчому провадженні у звязку з допущеним вищевказаним порушенням державним виконавцем вимог ст. 18 Закону «Про виконавче провадження», а саме зазначенням у постанові про відкриття виконавчого провадження скороченої назви боржника та вірного ідентифікаційного коду.

Також у своїй скарзі представник ПАТ КБ «Приватбанк» звертає увагу суду на те, що не отримував копію постанови про відкриття виконавчого провадження №51773082 від 27.07.2016, а тому заступником начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 було порушено вимоги ст.ст. 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, який діяв на час подання скарги до суду та в редакції, що діяла на час проведення виконавчих дій, копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Частиною 1 статті 31 цього ж закону встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ураховуючи положення статей 25 та 31 Закону, на державного виконавця не покладено обов'язку перевірки факту отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження.

При таких обставинах, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що державним виконавцем було дотримано вимог вищевказаних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, який діяв на час подання скарги до суду та в редакції, що діяла на час проведення виконавчих дій, оскаржувана постанова була вчасно передана державним виконавцем для направлення заявнику, а тому підстав для визнання його дій неправомірними не має.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Враховуючи викладені обставини, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що скаржником не було надано суду переконливих доказів, які б ставили під сумнів законність дій державного виконавця під час проведення виконавчих дій, що порушують його права та інтереси. Дії державного виконавця повною мірою узгоджуються із вимогами закону щодо відкриття виконавчого провадження, в звязку з чим у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 1, 14, 15, 205, 210-215, 383, 385-387, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження за скаргою ПАТ КБ «Приватбанк» до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, заступника начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2 на дії державного виконавця, в частині оскарження бездіяльності державного виконавця щодо обєднання виконавчого провадження у зведене закрити.

Розяснити заявнику, про право звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

В іншій частині задоволення скарги ПАТ КБ «Приватбанк» до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, заступника начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2 на дії державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом пяти днів з часу отримання її копії, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд.

Головуючий: