АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №757/2518/16-ц Головуючий у 1 інстанції Цокол Л.І.
Апеляційне провадження №22-ц/796/558/2017 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарях Юрченко А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який на підставі договору про надання правової допомоги діє в інтересах ОСОБА_6, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сік-Груп Україна» про розірвання договору консалтингових послуг і стягнення пені та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сік-Груп Україна» до ОСОБА_6 про стягнення суми.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 серпня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_6 до ТОВ «Сік-Груп Україна» про розірвання договору консалтингових послуг та стягнення пені відмовлено; зустрічні позовні вимоги ТОВ «Сік-Груп Україна» задоволено: з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Сік-Груп Україна» стягнуто 293100грн за надані послуги та 4396,50грн судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.07.2015 сторони уклали договір про надання консалтингових послуг, відповідно до умов якого ТОВ «Сік-Груп Україна» зобов'язалося надати ОСОБА_6 консалтингові послуги та послуги з організації виборчої кампанії, вартість яких складає 5000 Євро на місяць.

Також судом установлено, що відповідно до Актів №112-ТО-1 та №114-ТО-3 вартість наданих послуг складає 10000 Євро, що за курсом НБУ еквівалентно 293100грн.

Виходячи з того, що позовні вимоги ОСОБА_6 щодо наявності підстав для розірвання укладеного між сторонами договору та стягнення пені за невиконання умов договору не доведені, адже судом з наданих товариством письмових доказів та пояснень свідків установлено, що товариство виконало частину послуг за договором, - суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_6 та задовольнив зустрічні позовні вимоги про стягнення з нього коштів за надані послуги.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 серпня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_6 у повному обсязі, а у задоволенні позову ТОВ «Сік-Груп Україна» відмовити. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд безпідставно вважав доведеним факт надання послуг ОСОБА_6, адже наявні у матеріалах справи докази цього факту не підтверджують, а також що суд безпідставно вважав недоведеними позовні вимоги ОСОБА_6

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній доводів. Представники відповідачів заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили її відхилити, вважаючи законним і обгрунтованим оскаржуване рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Печерського районного суду м. Києва у даній справі в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є вимоги за основним позовом про розірвання договору у зв'язку з його невиконанням у передбачений ним строк та стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, та за зустрічним позовом - про стягнення сум за надані, але неоплачені послуги за договором.

Факту укладення сторонами 29.07.2015 договору про надання консалтингових послуг, відповідно до якого ТОВ «Сік-Груп Україна» зобов'язалося надати ОСОБА_6 консалтингові послуги та послуги з організації виборчої кампанії щодо його участі у чергових виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, призначених на 25.10.2015, а ОСОБА_6 зобов'язався оплатити такі послуги відповідно до умов договору, - сторони не заперечують.

ОСОБА_6 в обгрунтування своїх вимог посилається на факт невиконання товариством зобов'язань за договором у передбачені строки та у зв'язку з цим втрату для нього актуальності таких послуг, у зв'язку з чим вважає, що наслідком порушеного товариством зобов'язання є припинення договору (ст.ст.610,611 ЦК України). Виходячи з того, що товариство прострочило виконання зобов'язань за договором, просить на підставі ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» стягнути з нього пеню у розмірі 3% вартості невиконаних послуг.

ТОВ «Сік-Груп Україна», посилаючись на виконання ним умов договору та неоплату їх ОСОБА_6, просить стягнути з нього вартість виконаних і неоплачених послуг у розмірі 10 тис. Євро, що складає еквівалент 293100грн.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Сік-Груп Україна» та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив із доведеності пред'явлених товариством вимог та недоведеності позовних вимог ОСОБА_6 Проте, з такими висновками суду погодитися не можна, адже вони не грунтуються на встановлених обставинах справи, зроблені на підставі недоведених обставин, які суд уважав установленими, з порушенням норм матеріального і процесуального права.

За загальним правилом (ст.526 ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Припиняється зобов'язання виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК).

Порушенням зобов'язання відповідно до ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають наслідки, передбачені договором або ст.611 ЦК України.

Отже, правове значення для вирішення спору та предметом доказування у даній справі є встановлення факту виконання (невиконання) сторонами Договору про надання консалтингових послуг від 29.07.2015 умов, визначених змістом зобов'язання кожної зі сторін договору.

Відповідно до п.2 Договору про надання консалтингових послуг від 29.07.2015 (далі - Договір) товариство як виконавець зобов'язалось надати ОСОБА_6 як замовнику певний перелік послуг у чітко визначеному порядку та строки (ас7):

- протягом 10-14 днів з моменту отримання від замовника передплати - сформувати план роботи, підготувати та написати стратегію;

- протягом п'яти робочих днів з моменту отримання від замовника усіх необхідних даних - провести дослідження;

- протягом 15-20 робочих днів з моменту отримання від замовника усіх матеріалів - сформувати звіти та написати стратегію;

- протягом 10-15 робочих днів сформувати пакет «базової продукції».

У п.3 Договору сторонами визначено, що замовник повинен сплатити виконавцю (товариству) фіксовану плату за консалтингові послуги спеціалістів у вигляді усних та письмових консультацій у розмірі 5000 Євро на місяць з моменту підписання Договору та суму послуг виконання проекту відповідно до додатку до Договору. У п.3.2. Договору передбачено, що оплата послуг проводиться в два транші: 70% вартості послуг підлягають сплаті до виконання послуги на підставі кошторису, 30% - за 15 днів до закінчення виконання (ас7-8).

На підтвердження виконання передбачених Договором зобов'язань виконавця товариство надало такі письмові докази: «ІНФОРМАЦІЯ_1» - підбірку матеріалів щодо формування образу (ас57-86), Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб на підтвердження створення 27.08.2015 Громадської організації «Фундація розвитку підприємництва», одним із трьох засновників якої є ОСОБА_6 (ас 87-92), підбірку матеріалів «Партійне будівництво» (ас148-159), Акти виконаних робіт №112-ТО-1, №113-ТО-2 і №114-ТО-3 від 29.08.2015, №115-ТО-4 від 20.09.2015, №116-ТО-5 від 29.10.2015 та №117-ТО-6 від 29.11.2015 (ас167-172), а також інші матеріали, які не містять даних про час, особу і підстави їх виготовлення, а також даних про те, наскільки вони відносяться саме до предмету спору у даній справі (ас93-147,160-162).

Зазначені письмові докази не є належними і допустимими доказами на підтвердження виконання товариством його зобов'язань за Договором, оскільки жоден із зазначених документів не дає підстав уважати, що створений на підтвердження виконання саме передбачених у п.2 Договору послуг (сформувати план роботи, підготувати та написати стратегію, провести дослідження, сформувати звіти та написати стратегію, сформувати пакет «базової продукції»), а перелік зазначених послуг не є конкретно визначеним, що унеможливлює ідентифікувати надані товариством докази як такі, що містять інформацію про предмет доказування (ст.58 ЦПК України). Докази на підтвердження створення громадської організації за участі ОСОБА_6 суд не може прийняти до уваги, адже у переліку послуг за Договором надання такої послуги не передбачено.

Крім того, пунктом 2 Договору передбачено, що товариство приступає до надання послуг після внесення замовником передплати (п.2.2.) або після отримання від замовника усіх необхідних даних чи матеріалів (п.п.2.3.,2.4.), проте, належних і допустимих доказів на підтвердження внесення ОСОБА_6 передплати чи передачі замовником товариству будь-яких даних, матеріалів та інформації, необхідних для виконання умов договору, суду у передбаченому ст.ст.10,60,137 ЦПК України порядку не надано і цей факт жодною зі сторін не заперечується.

Що стосується Актів виконаних робіт від 29.08.2015, 20.09.2015, 29.10.2015 та 29.11.2015, то самі по собі зазначені документи не підтверджують факт надання товариством консалтингових послуг ОСОБА_6 Крім того, зазначені Акти не підписані замовником, надіслані йому лише у січні 2016 року (ас13-20), хоча датами їх складення зазначені серпень, вересень, жовтень і листопад 2015 року. Враховуючи, що Договір - предмет спору був укладений сторонами з метою забезпечення участі ОСОБА_6 у чергових виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, призначених на 25.10.2015, і цього факту жодна зі сторін не заперечує, хоча сам Договір не містить у собі чітко визначеної мети його укладення, - направлення замовнику вказаних Актів виконаних робіт лише у січні 2016 року дає підстави для сумніву складення їх у дати, зазначені в цих Актах. Пояснення представника товариства про те, що замовник відмовився від їх підписання і отримання, належними і допустимими доказами у передбаченому законом порядку не підтверджені.

Крім того, належних і допустимих доказів на підтвердження того, що зазначений у цих Актах перелік робіт виконано товариством для ОСОБА_6, суду не надано, а надані товариством докази не підтверджують зазначеного факту.

Звертає на себе увагу той факт, що відповідно до п.3 Договору сторонами передбачено два види оплати послуг: 1) - фіксована плата у розмірі 5000 Євро на місяць з моменту підписання Договору за консалтингові послуги спеціалістів у вигляді усних та письмових консультацій та 2) - сума, що оговорена у додатку до Договору як сума послуг виконання проекту.

Будь-яких доказів і навіть посилань на такі докази чи обставини, що ОСОБА_6 на підставі Договору надавались усні чи письмові консультації будь-яких спеціалістів, ні матеріали справи, ні зміст зустрічного позову ТОВ «Сік-Груп Україна» не містять. У зв'язку з цим відсутні підстави вважати установленим факт надання таких послуг та відповідно необхідність їх оплати у розмірі 5000 Євро на місяць.

Щодо іншого виду оплати послуг, то Додаток 1 до Договору містить у собі перелік послуг, їх вартість та період виконання, проте, доказів на те, що такі послуги були фактично надані у зазначений період, суду не надано.

За таких обставин у суду першої інстанції були відсутні передбачені законом підстави для висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Сік-Груп Україна» та стягнення з ОСОБА_6 на користь товариства суми, що складає еквівалент 10 тис. Євро. Рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «Сік-Груп Україна».

Що стосується позовних вимог ОСОБА_6 про розірвання договору та стягнення пені на прострочення виконання зобов'язань за ним, то вони не грунтуються на вимогах закону і задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Відповідно до ст.651 ЦК України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. За рішенням суду на вимогу однієї зі сторін договір може бути розірвано у разі його істотного порушення другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом.

Договором про надання консалтингових послуг від 29.07.2015 не встановлено випадки, які можуть бути підставами для його розірвання. На інші ніж передбачені законом (ст.651 ЦК) підстави для розірвання Договору ОСОБА_6 не посилається.

Разом з тим відповідно до ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. З огляду на наведене та виходячи з того, що Договір від 29.07.2015 відповідно до його п.8.2. діє протягом виконання Замовником своїх зобов'язань, визначених пунктами 4.1.-4.2. (ас8-10), а також що метою договору (як встановлено судом у безспірному порядку з пояснень представників обох сторін) є забезпечення участі ОСОБА_6 у чергових виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, призначених на 25.10.2015, враховуючи, що даних про виконання сторонами умов Договору до зазначеної дати не встановлено, а також відсутністю даних про те, що ОСОБА_6 після 25.10.2015 виконував свої обов'язки замовника за договором згідно п.п.4.1.-4.2. - слід дійти висновку, що строком дії Договору - предмету спору у даній справі був період з моменту його підписання до 25.10.2015, тобто, термін його дії збіг. За таких обставин відсутні підстави для розірвання договору, термін дії якого закінчився.

Що стосується вимог ОСОБА_6 про стягнення пені з ТОВ «Сік-Груп Україна» на підставі ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», то такі вимоги не можуть бути задоволені з огляду на таке.

Відповідно до змісту вказаної норми у разі коли виконавець не може виконати (прострочує) надання послуги згідно із договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3% вартості послуги, а у разі коли вартість послуги не визначено, виконавець сплачує споживачу неустойку в розмірі 3% загальної вартості замовлення.

Судом не встановлено і позивач ОСОБА_6 не надав суду доказів на підтвердження виконання ним самим як замовником консалтингових послуг його зобов'язань, передбачених п.п.4.1.-4.2. Договору, зокрема, щодо забезпечення виконавця необхідною інформацією і документами та внесенням передплати за передбачені п.2.1 Договору послуги. Крім того, як зазначалось вище, Договором не визначено ні вартості конкретних послуг, ні загальної вартості замовлення (п.3. Договору). За таких обставин правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_6 про стягнення з ТОВ «Сік-Груп Україна» пені за прострочення надання послуг.

За таких обставин оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,308,309,313,316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який на підставі договору про надання правової допомоги діє в інтересах ОСОБА_6, задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 серпня 2016 року в частині задоволення зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Сік-Груп Україна» до ОСОБА_6 про стягнення 293100грн за надані послуги та 4396,50грн судового збору скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.

В іншій частині рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 серпня 2016 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна