ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/420/14-ц
провадження № 2/753/1747/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючої-судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ЯБЛОНСЬКОЇ І.К.

сторін:

представника позивача БЕЛІНСЬКОГО В.А.

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "НАДРА" до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "НАДРА" про захист прав споживачів та визнання недійсним договору "Автопакет" від 03 вересня 2008 року № 198/П/56/2008-840 , суд

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ «КБ «Надра» в особі свого представника Федоренко С.В., звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 198/П/56/2008-840 від 03.09. 2008 року, яка на 24.10. 2013 року становить 13 152( тринадцять тисяч сто п"ятдесят два) долари США 29 центів, яка складається із:

- 10 138 ( десять тисяч сто тридцять вісім) доларів США 83 центи - заборгованість по тілу кредиту ( у тому числі прострочена);

- 3 013 ( три тисячі тринадцять ) доларів США 46 центів - заборгованість по сплаті відсотків ( у тому числі прострочена), а також пеню та штраф у розмірі 15 754 ( п"ятнадцять тисяч сімсот п"ятдесят чотири) гривні 50 копійок , із яких:

- 3 935 ( три тисячі дев"ятсот тридцять п"ять) гривень 80 копійок- пеня за прострочення сплати кредиту;

- 11 818 ( одинадцять тисяч вісімсот вісімнадцять) гривень 70 копійок - штраф за порушення умов Кредитного договору та судовий збір у розмірі 604 ( шістсот чотири ) гривні 41 копійку з кожного із відповідачів.

В свою чергу, 21.07. 2016 року ( т.3, а.с. 19- 25) відповідач ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ «КБ «Надра» про захист прав споживачів та визнання недійсним договору "Автопакет" від 03 вересня 2008 року № 198/П/56/2008-840, уточнивши в остаточній редакції свої вимоги 18.10. 2016 року ( т.3, а.с. 78-83) та просив:

Визнати недійсним Договір «Автопакет» № 198/П/56/2008-840 від 03.09.2008 укладений між відповідачем - ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та Позивачем - фізичною особою резидентом України гр. ОСОБА_4.

Зобов»язати Відповідача Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» ) поетапно прийняти у Позивача (ОСОБА_4 ) фактично отриманих від ПАТ КБ «Надра» за Договором «Автопакет» № 198/П/56/2008-840 від 03.09.2008 кредитних коштів у сумі 31 650,00 (тридцять одна тисяча шістсот п»ятдесят ) гривень 00 копійок з розстрочкою платежів на 3 (три) місяці, за умови, що кожен щомісячний платіж буде складати 10 505,00 грн. (десять тисяч п'ятсот п'ять) грн. 00 коп.

Зобов»язати Відповідача Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» ) повернути Позивачу (ОСОБА_4) грошові кошти в іноземній валюті у загальній сумі 12 345,00 (дванадцять тисяч гриста сорок п'ять ) доларів США 00 центів, які були одержані Відповідачем в якості платежів за Договором «Автопакет» № 198/П/56/2008-840 від 03.09.2008 від ОСОБА_4

Сплату усіх судових витрат в повному обсязі покласти на відповідача - ПАТ « КБ «Надра».

В судовому засіданні представник позивача Белінський В.А. , який діє за довіреністю № 13-11-1247 від 24.02. 2017 року позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовних вимогах у зустрічному позові просив відмовити за безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити. Зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у викладених в остаточній редакції зустрічних вимогах.

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_5, який діє за угодою № 05-12/155492 від 05 грудня 2016 року про надання правових ( адвокатських) послуг підтримуючи позицію свого довірителя просив у задоволенні позову відмовити, а зустрічний позов просив задовольнити з підстав п.п. «д» п.2 ст. ст. 11, 15, 18 Закону України « Про захист прав споживачів» .

Відповідачка ОСОБА_6 належним чином повідомлена у судове засідання не прибула, про причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв через канцелярію від останньої не надійшло, а тому з урахуванням думки сторін, суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності вказаного відповідача на підставі доказів, які наявні у матеріалах у цивільній справі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав.

Як слідує із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, що 03.09.2008 року Відкрите акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та фізична особа- резидент України гр. ОСОБА_4 уклали кредитний договір № 198/П/56/2008-840, згідно з умовами якого Позивач надав Відповідачу кредит на придбання автотранспортного засобу на загальну суму 14 786 (чотирнадцять тисяч сімсот вісімдесят доларів СІЛА) 31 цент, із розрахунку 15,4 % на місяць строком з 03.09.2008 року по 18.09.2015 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості.

За договором поруки від 03.09.2008 року (п. 3.2.2) ОСОБА_6 зобов'язалася відповідати перед Позивачем як солідарний боржник.

Згідно ч.І. ст. 543 ЦКУ у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх

боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до п 2.2.1, 2.2.2 та 2.2.3. Кредитного договору боржник зобов'язався щомісячно до 18 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 292 долари США 57 центів з кінцевим терміном повернення кредиту 18.09.2015р.

Згідно п. 4.2.5. Кредитного договору Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання Зобов'язань щодо повернення Кредиту/Кредитної лінії, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим Договором, можливих штрафних санкцій, якщо Позичальник несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж.

Позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право банка вимагати виконання зобов'язання, вказаних у кредитному договорі, повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо.

Як слідує із роз»яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 р. №5 з метою забезпечення правильного й однакового застосування судами законодавства, що регулює кредитні правовідносини, що при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Пред"явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договором передбачено цивільно-правову відповідальність за порушення умов кредитного договору у вигляді сплати неустойки - пені та штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України).

За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. З ст. 549 ЦК України).

Виходячи з аналізу зазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Пенею ж є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання.

Тобто, пеня та штраф є різними видами неустойки як засобу юридичної відповідальності.

Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого Факту порушення зобов'язання.

Відповідно до п. 5.1. кредитного договору № 198/ПУ56/2008-840 від 03.09.2008 року у разі прострочення Позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню Кредиту, визначеного у п. 2.2.1. кредитного договору Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 5.2. кредитного договору № 198/П/56/2008-840 від 03.09.2008 року у разі порушення Позичальником вимог п. 4.3.1., 4.3.2., 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10 кредитного договору, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10% (десять) відсотків від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. кредитного договору, за кожен випадок. Враховуючи зазначене, Позивачем правомірно був нарахований штраф, оскільки відповідачем були порушені умови договору, а саме п. 4.3.2.

Таким чином, на підставі викладеного, штраф та пеня, відповідно до умов кредитного договору, настають при різних обставинах порушення зобов'язання зі сторони боржника, а відтак є різними видами відповідальності за порушення зобов'язань боржником.

Отже, заборгованість за кредитним договором № 198/П/56/2008-840 від 03.09. 2008 року, яка на 24.10. 2013 року становить 13 152( тринадцять тисяч сто п"ятдесят два) долари США 29 центів, та складається із:

- 10 138 ( десять тисяч сто тридцять вісім) доларів США 83 центи - заборгованість по тілу кредиту ( у тому числі прострочена);

- 3 013 ( три тисячі тринадцять ) доларів США 46 центів - заборгованість по сплаті відсотків ( у тому числі прострочена), а також пеню та штраф у розмірі 15 754 ( п"ятнадцять тисяч сімсот п"ятдесят чотири) гривні 50 копійок , із яких:

- 3 935 ( три тисячі дев"ятсот тридцять п"ять) гривень 80 копійок- пеня за прострочення сплати кредиту;

- 11 818 ( одинадцять тисяч вісімсот вісімнадцять) гривень 70 копійок - штраф за порушення умов Кредитного договору, підлягає солідарному стягненню з відповідачів, а також у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України при задоволенні вимог підлягає стягненню і судовий збір на користь позивача, який ним був сплачений при подачі позовних вимог порівну з кожного із відповідачів у розмірі 604 ( шістсот чотири ) гривні 41 копійку.

Разом з тим, позивач ОСОБА_4 у своїй зустрічній заяві звертає увагу суду на те, що кредитний договір порушує його права.

Про те, Кредитний договір укладений належним чином, згідно норм матеріального права, з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 203,- 207, 638, 640, 647,1054, 1055 Цивільного кодексу України.

Правове регулювання визнання право чинів недійсними здійснюється на підставі ст. ст. 203. 215 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, підставою недійсності право чину є недодержання в момент вчинення право чину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3. 5. 6 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст кредитного договору не суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 2; 3 ст. 203 Цивільного кодексу України, особи, які вчиняли право чин мали необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасників процесу були вільними і відповідали їх внутрішній волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 203. ст, 1055 Цивільного кодексу України Кредитний договір укладено з додержанням письмової форми. Статтею 207 Цивільного кодексу України передбачено вимоги до письмової форми право чинів. які були додержані, а саме, кредитний договір був укладений в двох екземплярах українською мовою, що мають рівну юридичну силу, по одному для кожної сторони; Кредитний договір підписано його сторонами належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України право чин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. При укладені кредитного договору не існувало таких обставин які б свідчили про наявність підстав для застосування ст. ст. 203. 215 Цивільного кодексу України. Жодних підтверджень недодержання вимог, необхідних для чинності даного право чину Відповідачем не було наведено.

З урахуванням ст. 627 Цивільного кодексу України, можна з упевненістю сказати, що сторони є вільними В укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Тобто. Позивач перед укладенням договорів був ознайомлений із загальними умовами кредитування, погодився на них. наслідком чого після попереднього ознайомлення Позивача із письмовим проектом Кредитного договору, стало його укладення.

Нормою ч. 1 ст. 638 ЦПК України визначено, що договір є укладений, якщо сторони в належні формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, при цьому волевиявлення учасників процесу було вільним і відповідало їх внутрішній волі (ч. З ст. 203 ЦК України).

Як встановлено ч. 1 ст. 638 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Не викладення якихось умов у договорі ніяким чином не означає, що на правовідносини, які склалися між сторонами не розповсюджуються регулятивні норми діючого законодавства України.

Викладення ж усіх умов діючого законодавства у самому кредитному договорі не можна вважати доречним, з чим погодилися сторони при укладенні кредитного договору

Оспорюваний Кредитний договір містить суму кредиту, розмір відсоткової ставки,

розмір щомісячного платежу та строк повернення грошових коштів, саме ці умови є істотними для договору даного виду згідно норм чинного законодавства (ст. ст. 1046-1048, 1054 ЦК України).

Відповідно до «Правил надання банком інформації споживачу про умови кредитування

та сукупну вартість кредиту», затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.07.2007 р. №168 , надання Банком інформації клієнтам-фізичним особам про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту здійснюється шляхом надання споживачу інформаційного листа «Інформація щодо умов кредитування». Зазначений лист розміщений в загальнодоступних місцях та на власній веб-сторінці Банку. В разі, якщо споживача влаштовують умови кредитування, він підписує відповідні документи (Анкету-заяву про приєднання до Договору про Комплексне банківське обслуговування або відповідний договір), в яких зазначено, що Банк ознайомив споживача з умовами кредитування, тарифами та орієнтовною сукупною вартістю кредиту.

Підписанням Анкети-заяви клієнт погоджується у умовами кредитування та приєднується до Договору на Комплексне Банківське Обслуговування (далі- ДКБО), де викладено детально всі умови кредитування, ДКБО розміщено на власній веб-сторінці Банку, що не потребує обов'язкової наявності у кредитних справах ДКБО, оскільки відповідно до п. 20.11. діючої редакції ДКБО договір укладається шляхом приєднання. Днем укладання договору (ДКБО) є день підписання клієнтом відповідної Анкети-заяви, що свідчить про ознайомлення та згоду клієнта на встановлення з Банком правовідносин на умовах, зазначених у договорі (ДКБО), які є обов'язковими для сторін. Додатково зазначаємо, що відповідну Анкету- заяву клієнта на отримання кредиту на купівлю автомобіля за програмою «Автопакет», підписано перед укладанням кредитного договору завчасно 26.08.2008 року, щоб ознайомитись з умовами кредитування за програмою «Автопакет», а сам договір «Автопакет» №198/П/56/2008-840 підписаний 03.09.2008 року.

При укладенні кредитного договору Позивачу були відомі всі умови кредитного договору та не існувало ніяких інших умов, які б примусили його підписати кредитний договір на вкрай невигідних для себе умовах.

Позивач Фактично виконував зобов'язання по Кредитному договору. На сьогоднішній день, внаслідок недобросовісного виконання умов кредитного договору по сплаті щомісячного мінімального платежу по погашенню Кредиту, у ОСОБА_4 виникла заборгованість за Кредитом.

Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором (ч.І ст. 14 ЦК України).

Вчинивши дію передбачену кредитним договором, Позивач підтвердив виконання взятих на себе зобов'язань щодо повернення кредитних коштів.

Суд звертає увагу, що підстав для визнання зазначеного правочину недійсним немає, оскільки згідно статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України, Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Кредитний договір №198/П/56/2008-840 укладено ОСОБА_4 03.09.2008 року.

Статтею 267 ЦК України передбачено, що позовна даність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, Є підставою для відмови у позові.

Статті 45 та 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. А саме дане положення закріплено п. З ч. 1 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність». де зазначається, що на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати такі банківські операції з розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик.

Пунктом 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» встановлюється, що Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання.

Пункт «в» ч. 4 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про. систему валютного регулювання і валютного контролю» передбачає вимогу щодо отримання індивідуальної ліцензії Національного Банку України на здійснення операцій щодо надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі.

В той же час. на сьогодні законодавством не встановлено терміни та суми кредитів в іноземній валюті як критерій їх віднесення до сфери дії режиму індивідуального ліцензування. Ця обставина, з огляду на відсилочний характер норми Декрету, не дозволяє поширити режим індивідуального ліцензування на валютні операції, пов'язані з наданням резидентами (банками та іншими фінансовими установами) кредитів в іноземній валюті.

Таким чином, за відсутності нормативних умов для застосування режиму індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій, єдиною правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті, згідно з вимогами ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, що отримана у встановленому порядку.

Водночас, відповідно до п. 1.5 Положення "Про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу" (затверджене постановою Правління НБУ від 14.10.2004 р. N 483 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 09.11.2004 р. за N 1429/10028). використання іноземної валюти як засобу платежу на території України без індивідуальної ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк якому у встановленому порядку видано ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями.

Виходячи з наведеного, надання та одержання кредиту в іноземній валюті та сплата процентів за цим кредитом не потребує наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти як засобу платежу на території України жодної з сторін договору.

Таким чином, відповідно до норм ст.ст. 192, 533,1054 ЦК України, ст.ст. 32, 44 Закону України "Про Національний банк України, ст. ст. 2, 47, 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ст. ст. 1, 4, 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", ст.ст. 1. З, 5 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" банки та інші установи, які у встановленому порядку отримали генеральну ліцензію НБУ на здійснення валютних операцій, мають достатні юридичні підстави та законне право для надання резидентам України кредитів в іноземній валюті.

Стосовно наявності ліцензії на здійснення валютних операцій у Відповідача, 23.08.2002 р. йому надано Національним Банком України банківську ліцензію N 21, згідно з якою Відкритому акціонерному товариству «Комерційному Банку «Надра» надано право здійснювати банківські операції, визначені ч. 1 та п. 5-11 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність».

Стаття 99 Конституції України закріплюючи за гривнею правовий статус грошової одиниці України, не визначає сферу її обігу і не встановлює будь-яких обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Згідно з приписами ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадку і порядку, встановленому законом.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 2 цього Закону визначає банківський кредит як будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яку гарантію, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. При цьому, відповідно до приписів цієї статті, кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Таким чином, законодавство України чітко визначає правомочність банків на підставі відповідних ліцензій надавати кредити та бути суб'єктом кредитних зобов'язань, а спеціальне законодавство у сфері банківської діяльності не містить приписів, які забороняють банкам надавати кредити в іноземній валюті або регламентували умови кредитування в іноземній валюті.

Укладаючи кредитний договір, сторона з'ясовує на яких умовах договір укладається, а відтак з власної ініціативи на момент отримання коштів визначає для себе правила подальшої поведінки, які в подальшому не мають безпідставно змінюватись на вимогу однієї зі сторін.

При цьому діючим законодавством не передбачений стабільний курс долара США до національної валюти-гривні, позичальник мав можливість передбачити зміну курсу гривні по відношенню до долара США, виходячи з ситуації в Україні та динаміки зміни курсів з моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації. Крім того, позичальнику ніщо не перешкоджало отримати кредит у національній валюті.

Тому, суд приходить до висновку, що правова позиція ОСОБА_4 не ґрунтується на вимогах закону, його права як споживача порушені не були, а поданням позову про захист прав споживача та визнання договору "Автопакет" № 198/П/56/2008-840 від 03.09.2008 року недійсним намагається ухилитись від взятих на себе цивільно-правових зобов'язань та покласти на Банк несприятливі правові наслідки через невиконання своїх обов'язків згідно з договором, а Кредитний договір відповідає діючому законодавству та обгрунтованих підстав для визнання договору недійсним немає, а тому зустрічний позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 10,15, 60, 61, 88, 213, 215, 209, 294 ЦПК України, ст. ст. 14, 192, 203, 256, 257, 267,526, 533,543, 554, 589, 611, 612, 623, 624, 625, 627, 629, 638, 1046-1048, 1054 Цивільного кодексу України , Закону України « Про банки і банківську діяльність», суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "НАДРА" до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором , задовольнити .

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого у м. Києві- 02068, АДРЕСА_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої та проживаючої у м. Києві- 02068, АДРЕСА_1 на користь ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "НАДРА" , юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 15, , рахунок № 1, Банк отримувача: Головне управління Національного банку України по м. Києву і Київській області, МФО Банка отримувача 321024, заборгованість за кредитним договором № 198/П/56/2008-840 від 03.09. 2008 року, яка на 24.10. 2013 року становить 13 152( тринадцять тисяч сто п"ятдесят два) долари США 29 центів, яка складається із:

- 10 138 ( десять тисяч сто тридцять вісім) доларів США 83 центи - заборгованість по тілу кредиту ( у тому числі прострочена);

- 3 013 ( три тисячі тринадцять ) доларів США 46 центів - заборгованість по сплаті відсотків ( у тому числі прострочена), а також пеню та штраф у розмірі 15 754 ( п"ятнадцять тисяч сімсот п"ятдесят чотири) гривні 50 копійок , із яких:

- 3 935 ( три тисячі дев"ятсот тридцять п"ять) гривень 80 копійок- пеня за прострочення сплати кредиту;

- 11 818 ( одинадцять тисяч вісімсот вісімнадцять) гривень 70 копійок - штраф за порушення умов Кредитного договору.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого у м. Києві- 02068, АДРЕСА_1 на користь ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "НАДРА" , юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 15, , рахунок № 1, Банк отримувача: Головне управління Національного банку України по м. Києву і Київській області, МФО Банка отримувача 321024 судовий збір у розмірі 604 ( шістсот чотири ) гривні 41 копійку.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої та проживаючої у м. Києві- 02068, АДРЕСА_1 на користь ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "НАДРА" , юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 15, , рахунок № 1, Банк отримувача: Головне управління Національного банку України по м. Києву і Київській області, МФО Банка отримувача 321024 судовий збір у розмірі 604 ( шістсот чотири ) гривні 40 копійок.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "НАДРА" про захист прав споживачів та визнання недійсним договору "Автопакет" від 03 вересня 2008 року № 198/П/56/2008-840, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у

справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 15 березня 2017 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК