1Справа № 335/1461/17 2/335/876/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Калюжної В.В., за участю секретаря Ведмедьової В.В., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції, третя особа Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції Запорізькій області, про усунення перешкод в здійснення права власності на нерухоме майно шляхом звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції, третя особа Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції Запорізькій області, про усунення перешкод в здійснення права власності на нерухоме майно шляхом звільнення майна з-під арешту, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері ОСОБА_2 та рідного брата ОСОБА_3 на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2016 року.

На теперішній час позивач має намір розпорядитися своєю власністю, однак на квартиру № 43 будинку № 75 б, по вул. Перемоги м. Запоріжжя накладено арешт на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2013 року у справі № 335/10682/13-к в межах кримінального провадження.

Посилаючись на те, що постановою слідчого від 29 грудня 2013 року вказане кримінальне провадження було закрито, однак питання про скасування арешту майна не вирішувалось, накладений арешт на майно обмежує право позивача на розпорядження належною їй на праві власності квартирою, позивач просить суд зняти арешт із зазначеного нерухомого майна.

Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, представником позивача надано письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без фіксації судового процесу, у якій вона зазначила, що підтримує позов у повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином, заперечень проти позову суду не надав.

Представник третьої особи Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції Запорізькій області в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином

У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2, на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2016 року, яке набрало законної сили 23.09.2016 року.

В ході здійснення СВ Орджонікідзевським РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003110 від 24.08.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2013 року у справі № 335/10682/13-к було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3, що підтверджується листом № 29/4-10605 від 27.08.2013 року, виданим Орджонікідзевським РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 64467951 від 27.07.2016 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.12.2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з майна, а саме з квартири АДРЕСА_2. відмовлено з тих підстав, що постановою слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС Запорізькій області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003110 від 24.08.2013 року закрито.

Прокурором одночасно з винесенням слідчим постанови про закриття кримінального провадження арешт майна скасований не був.

Так, позивачем вживалися заходи щодо зняття арешту з квартири АДРЕСА_3, яка належить їй на праві власності, однак на час звернення до суду із заявою про скасування арешту майна, у відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України.

Як вбачається з висновку Верховного Суду України у справі № 6-26 цс 13 від 15.05.2013 року, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване в процесі кримінального провадження майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен мас право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено факт того, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003110 від 24 серпня 2013 р. було закрито та одночасно з винесенням слідчим постанови про закриття кримінального провадження арешт майна не скасований, а тому, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі реалізувати своє право розпоряджатися майном, яке належить їй на праві власності, на власний розсуд, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про зняття арешту з нерухомого майна у вигляді квартири № 43 будинку № 75 б, по вул. Перемоги м. Запоріжжя є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 197, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна з квартири АДРЕСА_4, накладений на підставі ухвали слідчого судді від 16.10.2013 року у справі № 335/10682/13-к, № запису про обтяження 3173752.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: В.В.Калюжна