Дата документу 24.01.2017
Справа № 334/4127/16-ц
Провадження № 2/334/480/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2017р. Ленінський райсуд м.Запоріжжя у складі:

головуючого - Добрєва М.В.,

при секретарі - Матвієнко О.І.;

за участі адвоката ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_2 до Запорізької міськради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті доньки - ОСОБА_3 та за набувальною давністю після смерті зятя ОСОБА_4 В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги та просить визнати за нею право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1 після своєї дочки ОСОБА_3, оголошеної померлою.

В судовому засіданні позивачка пояснила, що 16.03.1990 року її доньки - ОСОБА_3, уклала шлюб з ОСОБА_4, зареєстрований Запорізьким міським ВРАЦС ГУЮ в Запорізькій області, актовий запис № 534.

01.10.1998 року за наслідками торгів на Запорізькій будівельній товарній біржі, її зять - ОСОБА_4, придбав квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомості № 973.

Квартира АДРЕСА_2 є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і останній належить право на 1/2 її частку, оскільки згідно ч. 3 ст. 368 ЦК, ч.1 статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, та на підставі ч. 1 ст. 70 СК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Рішеннями Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 334/9729/15-ц та № 334/9728/15-ц від 10 листопада 2015 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 оголошені померлими. Рішення ніким не оскаржувались та набрали чинності 21.11.2015 року. На підставі рішень позивачкою були отримані свідоцтва про смерть ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Після набрання судовими рішеннями чинності відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_2, тому 05.04.2016 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу, ОСОБА_5, із заявою про прийняття спадщини після смерті дочки, на підставі якої була заведена спадкова справа № 17/2016.

Постановою нотаріуса від 24 травня 2016 року у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_3 після смерті дочки позивачці було відмовлено по причині того, що нею не наданий нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу Договору купівлі-продажу № 973 квартири АДРЕСА_3.

Тому, позивачка просить через суд визнати за нею право власності на спадкове майно: на ? частку квартири - після смерті дочки- Давиденко О.М., оголошеної померлою 21.11.2015р.

Позивачка та її адвокат ОСОБА_1, позовні вимоги підтримали, пояснивши у судовому засіданні, що дії нотаріуса з приводу відмови у вчиненні нотаріальних дій, є законними та обґрунтованими, оскільки у позивачки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спірну квартиру. В 1990 році її дочка ОСОБА_3, дошлюбне прізвище ОСОБА_2, уклала шлюб з ОСОБА_4, який в 1998 році на сумісні кошти подружжя придбав квартиру в м. Запоріжжя по вул.Узбекистанській, 3/64, яка є спільним майном подружжя, та ? частина належить її дочці на праві спільної сумісної власності. В грудні 1998 року дочка і зять позивачки виїхали за межі України до ОСОБА_6, та до теперішнього часу їх місце знаходження невідоме. Тому, судовими рішеннями вони оголошені померлими, та у позивачки зявилось право на спадкування за законом, оскільки заповіту на її імя дочка не складала. У звязку з чим, позивачка просить суд визнати за нею право власності на ? частку квартиру, після оголошення померлої її дочки ОСОБА_3, в порядку спадкування за законом, як спадкоємець першої черги.

Представник відповідача в судовому засіданні надала письмові заперечення на позов та просить у позові відмовити.

Заслухавши позивачку, її адвоката, представника відповідача та свідків, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав:

16.03.1990 року дочка позивачки - ОСОБА_3, дівоче прізвище- Теплова /а.с.6 / уклала шлюб з ОСОБА_4, зареєстрований Запорізьким міським ВРАЦС ГУЮ в Запорізькій області, актовий запис № 534 /а.с.7/.

01.10.1998 року за наслідками торгів на Запорізькій будівельній товарній біржі, зять позивачки, ОСОБА_4, придбав квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомості № 973. Договору присвоєний реєстраційний номер постійного зберігання 973, право власності ОСОБА_4 на вищевказану квартиру зареєстроване ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» /а.с.14-18/.

З 24.11.1998 року по теперішній час і ОСОБА_4 і ОСОБА_3 зареєстровані за вказаною адресою, що підтверджується ОСОБА_7 № 1015/02-14 від 29.12.2016р. приватного нотаріуса ОСОБА_8, Довідкою МКП «Основаніє» №3566/3-09 від 31.03.2016р.та копіями їх паспортів з відміткою про місце реєстрації /а.с.71-72,61,81/.

Рішеннями Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 334/9729/15-ц та № 334/9728/15-ц від 10 листопада 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були оголошені померлими, оскільки грудні 1998 року вони виїхали за межі України до ОСОБА_6, та до теперішнього часу їх місце знаходження невідоме /а.с.8,9/. Рішення ніким не оскаржувались та набрали чинності 21.11.2015 року. На підставі рішень позивачкою були отримані свідоцтва про смерть ОСОБА_3 та ОСОБА_4 /а.с.10,11/

05.04.2016 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу, ОСОБА_5, із заявою про прийняття спадщини після смерті дочки, на підставі якої була заведена спадкова справа № 17/2016 /а.с.39,61-85/.

Згідно відповіді приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу, ОСОБА_5 №524/02-14 від 18.08.2016 року після померлого 25.11.2015 року ОСОБА_4, не заводилася спадкова справа. /а.с.39/.

Однак, Постановою нотаріуса від 24 травня 2016 року у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_3 після смерті дочки позивачці було відмовлено по причині того, що нею не наданий нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу Договору купівлі-продажу № 973 квартири АДРЕСА_3 /а.с.12/.

Всі вищевикладені обставини підтверджені поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_7М./а.с.27,28,33/

Відповідно до частини 3 статті 368 ЦК, частини 1 статті 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. За змістом частини 1 статті 70 СК, частки майна дружини та чоловіка є рівними, у звязку з чим, квартира АДРЕСА_2 є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і останній належить право на 1/2 її частку.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна».

Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У звязку з тим, що позивачка не має змоги оформити право власності на спадкове майно в нотаріальній конторі, тому вона була вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Оскільки, після оголошення померлою ОСОБА_3 та видачі свідоцтва про її смерть відкрився спадок на вищезгадане майно, а спадкоємцем за законом, згідно до ст.1217 ЦК України, є позивачка, вона має право просити суд про визнання за нею права власності на це майно, а саме ? частку квартири АДРЕСА_4, яка є спільною сумісною власністю подружжя, у порядку спадкування за законом.

Відповідно до вимог ст.1258, 1261 ЦК України, після смерті ОСОБА_3, позивачка є єдиною спадкоємицею за законом першої черги, тому, вона має право на спадкування частки майна, що належить на праві власності її дочці.

Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обовязків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Право власності в України повинно спиратися на певний титул /правовстановлюючий документ/, для того, щоб бути доведеним перед іншими особами.

Згідно вимог ст.16 ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Таким чином, обраний позивачкою спосіб захисту її прав передбачений законом і відповідає йому.

З огляду на вищевикладене та враховуючи те, що вимоги позивачки ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Тому, керуючись ст.3, 4, 10,57, 60, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_5 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 21.11.2015р.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Добрєв М. В.