Справа № 296/34/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" лютого 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Козловець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участі зацікавленої особи ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася ОСОБА_1 із заявою, в якій просить встановити факт того, що її мати ОСОБА_3, яка померла 23.08.1996, і батько ОСОБА_4, який помер 28.10.1990, станом на 28 жовтня 1990 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що 28 жовтня 1990 року помер їх з ОСОБА_2 батько, ОСОБА_4. На день смерті батька вона із сестрою та матусею ОСОБА_3 проживали разом з ним у будинку № 16/1 по вул. Дмитрівській (Леваневського) в м. Житомирі, де і були усі зареєстровані.

Звернувшисть для отримання свідоцтва про права на спадщину за законом після смерті батька, ОСОБА_1 отримала від нотаріуса постанову при відмову у вчиненні нотаріальної дії, в звязку з відсутністю документів про родинні відносини ОСОБА_3 із спадкодавцем ОСОБА_4.

У судове засідання сторони не зявилиля.

Від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких вони вимоги заяви підтримали.

За викладених обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові докази по факту перебування у фактичних та юридичних шлюбних відносинах ОСОБА_3, яка померла 23.08.1996, і ОСОБА_4, вважає, що заява є законною і обґрунтованою, оскільки вони дійсно були чоловіком та дружиною.

В силу п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, що зазначені в документі не збігаються з імям, по батькові, прізвищем особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 № 15) «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

-згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

-встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

У судовому засіданні встановлено, що 28.10.1990 помер ОСОБА_4 - батько ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які звернулись із заявою до приватного нотаріуса про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом.

Своєю постановою від 23 грудня 2016 року приватний нотаріус ОСОБА_5 відмовила у вчиненні зазначеної нотаріальної дії, мотивуючи своє рішення тим, що неможливо встановити факт перебування у шлюбних відносинах її батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 так, як в актовому записі про їх одруження прізвище дружині після реєстрації шлюбу присвоєно «Зелінська», а при житті вона не змінила своє дошлюбне прізвище і була «Іванченко» (свідоцтво про її смерть видане також на «Іванченко».

З матеріалів справи, зокрема із копій повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а. с.12) та експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз за № 056/1097-m-3 від 25.11.2016 (а. с. 28), вбачається, що 27 серпня 1950 року у 37 років ОСОБА_6, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1 та у 26 років ОСОБА_3, уродженка с. Червоне Андрушівського району Житомирської області, зареєстрували шлюб, про що Виконавчим комітетом Червоненської селищної ради Андрушівського району Житомирської області 27.08.1950 зроблено відповідний актовий запис № 33. Прізвище нареченої після державної реєстрації шлюбу визначене - ОСОБА_6 (ОСОБА_4).

Крім того те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до дня смерті останнього проживали як чоловік та дружина підтверджується копією будинкової книги про те, вони були постійно зареєстровані разом у ІНФОРМАЦІЯ_2 (Леваневського) в м. Житомирі (а. с. 13-16) та копією свідоцтва про народження їх дочки ОСОБА_1, 01.12.1954 р. н. (а. с. 7) з відміткою про те, що мати дитини є ОСОБА_3, а батько ОСОБА_4

З огляду на викладене та враховуючи досліджені у судовому засіданні документи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3, яка померла 23.08.1996, і ОСОБА_4, який помер 28.10.1990, на день смерті останнього перебували у зареєстрованому шлюбі, знайшло своє підтвердження.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 208, 209, 234, 256, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_3, яка померла 23.08.1996, та ОСОБА_4, який помер 28.10.1990, станом на 28 жовтня 1990 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. П. Сингаївський