Справа № 627/1403/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Каліберди В.А.,

при секретарі - Пушкар І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу, -

В С Т А Н О В И В :

До Краснокутського районного суду 25 травня 2015 року звернувся позивач ОСОБА_1 з позовною заявою про стягнення суми авансу.

В позовній заяві позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_3 запропонував йому свою квартиру за адресою: смт. Краснокутськ, вул. Перемоги буд., 12-Г, кв. 21.

За рахунок виплати за квартиру відповідач ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_1 аванс у сумі 6000$, оскільки в майбутньому вони мали намір укласти договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В подальшому позивач не зміг остаточно узгодити усі умови відчуження квартири, а тому договір купівлі-продажу укладено не було з вини відповідача. Відповідач не попередивши продав квартиру другій людині, в звязку з чим позивач звернувся до Краснокутського РОВД з заявою про злочин, скоєний відповідачем та по його заяві про злочин проти ОСОБА_4 була порушена кримінальна справа за ч.2 ст. 190 КК України, шахрайство, що завдало значної шкоди потерпілому.

26 липня 2016 року постановою Коломацького суду Харківської області кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України закрито у звязку із закінченням строків давності по ст. 7-1 КПК України, в звязку ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом та прохає стягнути з ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 156 000,00 грн. в якості авансу за квартиру.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та прохав їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, прохав відмовити в його задоволенні, оскільки він особисто позивача не знає, коштів від нього не отримував, а кошти отримував від ОСОБА_5, яка претензій до нього не має. Також повідомив, що вирок, який набрав законної сили по вказаним правовідносинам відносно нього відсутній.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши та дослідивши матеріали справи вважає, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає на підставі слідуючого.

Як вбачається з розписки, копія якої мається в матеріалах справи, 5 вересня 2008 року ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 5000 доларів США в рахунок виплати квартири.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Як вбачається з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Тобто, право на позов має особа, права, свободи або інтереси якої порушені. Іншими словами, особа не має права звернутися до суду у разі, якщо права, за захистом яких вона звернулася, їй не належать. Така особа є неналежним позивачем і у позові їй слід відмовити. Тому при зверненні до суду позивач повинен доводити свою юридичну заінтересованість у справі. Завдяки такому підходу реалізується принцип диспозитивності цивільного процесу, відповідно до якого кожна особа самостійно вирішує: звертатися їй до суду чи ні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ст. 61 ЦПК України підстави звільнення від доказування:

1. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

2. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

3. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

4. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Натомість позивачем ні до матеріалів справи, а ні під час судового розгляду справи не надано жодного документального підтвердження заявлених вимог, а надані до матеріалів справи розписка та постанова Коломацького районного суду Харківської області від 26 грудня 2016 року не доводять обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, оскільки як вбачається з розписки та не заперечується відповідачем, ОСОБА_4 отримав грошові кошти в сумі 5 000 США в рахунок виплати квартири від ОСОБА_5, а не від позивача ОСОБА_1, в звязку з чим діями відповідача ніяким чином не порушені права, свободи чи інтереси позивача.

Також, посилання позивача на постанову Коломацького районного суду Харківської області від 26 грудня 2016 року як на підставу звільнення останнього від доказування заявлених позовних вимог, суд не приймає до уваги, оскільки як вбачається зі ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, однак матеріали справи не містять вироку у кримінальному провадженні, що набрав законної сили відносно відповідача ОСОБА_4

Крім цього, ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 30 листопада 2016 року було відстрочено сплату судового збору до винесення рішення по вказаній справі, а тому з позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1560 грн.

Керуючись ст.ст. 3,10, 11 , 60, 61,88, 209,212-218 ЦПК України, ст.ст. 570, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1 560 (одна тисяча пятсот шістдесят) грн. 00 коп., які перерахувати за реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача:0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 10 днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.А.Каліберда