Справа № 285/2858/16-ц
провадження № 2/0285/189/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16.03.2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Ковальової З.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Городницької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,
12.10.2016 року позивачі звернулись до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок № 24 по вул. Лісова в с. Мала Анастасівка, Новоград-Волинський район, Житомирська область у порядку спадкування.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 08.06.2010 року померла їх баба ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина на вищезазначений будинок. 15.09.2016 року приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи. Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивачі просять суд визнати за ними право власності на зазначений житловий будинок в розмірі по 1/2 частини кожному.
Позивачі у судове засідання не зявились, їх представником подано заяву про розгляд справи без їх участі.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, однак про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 280793 від 25.02.2016 року, ОСОБА_3 померла 08.06.2010 року.
Згідно постанов приватного нотаріуса № 618 від 15.09.2016 року, №619 від 15.09.2016 року, ОСОБА_2, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у розмірі 1/2 частини, після смерті ОСОБА_3, а саме на житловий будинок № 24 по вул. Лісова в с. Мала Анастасівка, Новоград-Волинський район, Житомирська область, оскільки у них відсутні правовстановлюючі документи.
Відповідно до довідки № 671 від 18.08.2016 року житловий будинок № 24 по вул. Лісова в с. Мала Анастасівка, Новоград-Волинського району, Житомирської області, належить ОСОБА_3, яка померла 08.06.2010 року, відповідно до записів в по господарській книзі за 2010 р., особовий рахунок № 221.
Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.
До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.
Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.
На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.
Отже, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Згідно технічного паспорту від 09.03.2016 року, домоволодіння побудоване 1971 р., складається з житлового будинку, прибудови, трьох сараїв, колодязя, огорожі, двох навісів, літньої кухні, погребу.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що спірне домоволодіння належало ОСОБА_3, спадкоємцями якого є позивачі.
На запит суду приватним нотаріусом надано інформацію, що інші особи, крім ОСОБА_1, ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 не звертались.
Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Родинний звязок позивачів зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвами про реєстрацію актів цивільного стану (а.с. 6-13).
Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного,керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 16, 57-61, 88, 209, Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку № 24 по вул. Лісова в с. Мала Анастасівка, Новоград-Волинський район, Житомирська область, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 08.06.2010 року.
Визнати за ОСОБА_2 Миколавїною, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частину житлового будинку № 24 по вул. Лісова в с. Мала Анастасівка, Новоград-Волинський район, Житомирська область, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 08.06.2010 року.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: А.В. Помогаєв