АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/2887/2017 Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Желепи О.В.

суддів: Іванченка М.М., Рубан С.М.

при секретарі: Перетятько А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» про відшкодування майнової шкоди, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС (Відповідач) про відшкодування шкоди, в якому просив стягнути з ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС на свою користь 73 437,79 грн. у відшкодування майнової шкоди.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 26.08.2014р. між ним та ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС був укладений договір добровільного страхування № 006-0464078/01 НТ, за яким було застраховано транспортний засіб «ПГМФ 8304-2», державний № НОМЕР_1. Страхова сума по Договору склала 80 000,00 грн., з яких страхова сума на транспортний засіб становила 15 000,00 грн., на додаткове обладнання - 65 000,00 грн., франшиза при угоні, знищенні, конструктивній загибелі транспортного засобу - 0%, страховий платіж 1008 грн. В період часу з 23 год. 18.01.2015р. по 11 год. 19.01.2015 р. невідома особа, скориставшись відсутністю поруч сторонніх осіб та власника, шляхом вільного доступу викрала з АДРЕСА_1, застрахований транспортний засіб «ПГМФ 8304-2», державний № НОМЕР_1 та додаткове обладнання, яке перебувало на момент викрадення у вказаному транспортному засобі: гриль для жарки 1 шт., гриль контактний 1 шт., холодильник 1 шт., мікрохвильова піч 1 шт., чайник 1 шт., ваги електричні 1 шт., рукомийник 1 шт., каво-машина 1 шт., причіп легковий 1 шт., дерев'яна конструкція, електропроводка 1 шт. У зв'язку з вказаною подією, та на виконання п. 13.1.2. Договору позивач звернувся із повідомленням про кримінальне правопорушення до Києво- Святошинського РВ ГУВ МВС України в Київській області, слідчим якого 19.01.2015р. було відкрито кримінальне провадження та внесені дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000240 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Вартість застрахованого транспортного засобу та додаткового обладнання, яке перебувало у транспортному засобі на момент викрадення підтверджується копіями товарних чеків, а також листом слідчого Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області Крапивника О.С. від 03.06.2015р., у якому описаний перелік додаткового обладнання, а також фото перелічених речей та пояснення робітниці ОСОБА_4, які містяться в матеріалах кримінального провадження. На виконання вимог п.13.1.5 Позивач звернувся до ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС із заявою про незаконне заволодіння транспортним засобом та надав всі необхідні документи . 17.09.2015р. позивачем була подана заява з банківськими реквізитами. 13.10.2015р. ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС було виплачено страхове відшкодування за вищевказаним страховим випадком у розмірі 6 562,10 грн., що є лише частковим відшкодуванням шкоди, завданої позивачу внаслідок незаконного заволодіння транспортним засобом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2016 року в задоволені позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС про відшкодування матеріальної шкоди - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В скарзі посилалася на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та постановлене з порушенням норм матеріального права. Судом не враховано , що відповідно до положень укладеного між сторонами договору страхування страховик погодився із тими умовами, що транспортний засіб «ПГМФ 8304-2», державний № НОМЕР_1 на момент страхування мав вартість 15000 (п'ятнадцять тисяч) гривень, що дорівнює страховій сумі за договором. Суд не взяв до уваги той факт, що 26 серпня_2014 року до Договору № 006-0464078/01 НТ укладалася заява на страхування наземного транспортного засобу, де встановлено повний перелік додаткового обладнання, а саме дерев'яна конструкція, електропроводка на суму 32000 (тридцять дві) тисячі гривень, гриль для жарки, гриль контактний, холодильник, мікрохвильова піч, чайник, ваги електронні, рукомийник та каво-машина на загальну суму 33000 (тридцять три тисячі) гривень. Вартість транспортного засобу «ПГМФ 8304-2», державний № НОМЕР_1 підтверджується товарним чеком від 01 серпня 2014 року, що відповідає встановленим законодавством України вимогам, де визначений продавець, як ФОП ОСОБА_5 (ІН НОМЕР_2) і який оплачений в повному обсязі. Також, підтвердженням цін на куплені ОСОБА_2 товари є накладні №44, №68, №72, №83. №89 та №99. Вартість транспортного засобу та додаткового обладнання у ньому були підтверджені самим страховиком у п. 8.4. - 8.7 Договору, а саме особою, яка уповноважена на підписання таких договорів від імені страховика. Факт знаходження вище зазначеного додаткового обладнання на момент настання страхового випадку у транспортному засобі «ПГМФ 8304-2» підтверджується листом слідчого Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області Крапивника О.С. від 03 червня 2015 року, що є в матеріалах справи. До того ж у матеріалах кримінального провадження містяться фото перелічених речей. Судом при постановленні рішення не було досліджено в повному обсязі докази, не витребувано матеріали кримінального провадження, не проведено допит ОСОБА_4, як свідка, та як наслідок постановлено незаконне рішення.

В судове засіданні апеляційного суду позивач та його представник двічі не з'явились, про розгляд справи належним чином повідомлялись, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями.

Представник відповідача доводи скарги заперечував.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна не підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позов, суд вважав встановленими такі обставини.

26 серпня 2014 року між ОСОБА_2 та Страховою компанією «БРОКБІЗНЕС було укладено Договір № 006-0464078/01НТ добровільного страхування наземного транспорту (а.с.5-9), за умовами якого транспортний засіб марки ПГМФ, модель 8304-02, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2004, та додаткове обладнання на вказаному транспортному засобі було застраховано на 80 000,00 грн., з яких транспортний засіб - 15 000,00 грн, додаткове обладнання - 65 000,00 грн., франшиза-0%, страхова премія за транспортний засіб - 378,00 грн., за додаткове обладнання - 1 638,00 грн., а всього 2 016,00 грн., яка виплачується двома платежами по 1008,00 грн. кожний.

В період часу з 23 год. 18.01.2015р. по 11 год. 19.01.2015р. невідома особа, скориставшись відсутністю поруч сторонніх осіб та власника, шляхом вільного доступу викрала з АДРЕСА_1, причіп «Курі-гріль», марки ПГМФ, д.н.з. НОМЕР_1, за фактом чого слідчим Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області Крапивником О.С. здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000240 від 19.01.2015р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, що підтверджується витягом з вищевказаного кримінального провадження (а.с. 17).

20 січня 2015 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» з заявою про незаконне заволодіння транспортним засобом за договором добровільного страхування транспортного засобу, в якій зазначив, що разом з транспортним засобом було викрадене застраховане додаткове обладнання: гриль, контактний гриль, мікрохвильова піч, холодильник, кофейний апарат, два чайника (а.с. 12-15), та за актом прийому-передачі від 20.01.2015р. передав представнику ПрАТ «СК«БРОКБІЗНЕС» свідоцтво про реєстрацію причепу ПГМФ 8304-02 та два ключі від торговельної будки, один ключ від дверей та один ключ від вікна (а.с. 16).

17 вересня 2015 року позивач надав відповідачу заяву щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування, в якому зазначив банківські реквізити, на які необхідно перерахувати страхове відшкодування (а.с. 19).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору добровільного страхування наземного транспорту Позивачем було сплачено лише частину страхового платежу в розмірі 1018,00 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.292333025.1 від 26.08.2014р. (а.с. 10).

Відповідно до п.8.10. Договору у разі оплати страхової премії по Договору декількома платежами відповідно до п.8.9. Договору, Страховик несе відповідальність пропорційно сумі сплачених страхових платежів. З метою зміни (уникнення) пропорційності Страхувальник має право на власний розсуд: а) оплатити страхові платежі, строк сплати яких ще не настав; та/або б) подати страховику письмову заяву про зарахування суми страхового відшкодування (її частини) в рахунок оплати несплачених частин страхової премії по Договору; та/або в) подати Страховику письмову заяву про відстрочку терміну виплати страхового відшкодування до моменту оплати всієї страхової премії по Договору. Розмір страхового відшкодування розраховується на дату складання страхового акту по фактично сплачених/зарахованих страхових платежах у відповідності з вищезазначеними заявами Страхувальника.

Листом від 20.08.2015р. вих. № 1282-11 Страховик повідомив позивача, що для отримання страхового відшкодування йому потрібно подати заяву про напрямок виплати страхового відшкодування з вказаними реквізитами та прийняти на власний розсуд рішення згідно п.8.10. розділу 8 Договору (а.с.42).

Заявою від 15.09.2015р. Позивач просив відповідача зарахувати частину суми страхового відшкодування, за страховою подією, що мала місце 19.01.2015р. в рахунок оплати чергового страхового платежу у розмірі 1008,00 грн. (сума відшкодування = страхова сума - 1008,00 грн.) (а.с.43).

За п.п.15.12. Договору розрахунок страхового відшкодування у разі угону/викрадення ТЗ здійснюється з врахуванням таких умов: 15.12.1. розмір страхового відшкодування визначається в розмірі ринкової вартості ТЗ на момент укладення Договору за вирахуванням франшизи, попередніх виплат за Договором, інших відрахувань згідно умов Договору, та нормативу знецінення вартості ТЗ, що визначається у такий спосіб: - у разі, якщо на страхування приймався новий ТЗ (з автосалону), або ТЗ, строк експлуатації якого не перевищує 1 рік з дати першої реєстрації (постановки на облік), норматив знецінення складає 10,0% за перший місяць експлуатації з дати укладання Договору та по 1,0% за кожний наступний місяць експлуатації впродовж строку дії Договору; - у разі, якщо ТЗ, прийнятий на страхування експлуатувався понад один рік з дати першої реєстрації (постановки на облік) до моменту укладання Договору, норматив знецінення складає 1,0% за кожен місяць експлуатації впродовж строку дії Договору; - якщо в п.8.1. Договору передбачено, що «Виплата страхового відшкодування здійснюється: без знецінення ТЗ», норматив знецінення впродовж всього строку дії Договору не застосовується.

У п.8.1 Договору сторони передбачили, що порядок відшкодування у разі пошкодження транспортного засобу і виплата страхового відшкодування здійснюється - без врахування зносу - крім випадків угону/викрадення, знищення ТЗ.

Згідно висновку № 335 про визначення вірогідної або середньої ринкової вартості причепу ПГМФ 8304-02 держ. № НОМЕР_1, складеного ТО В «Незалежна експертно -асистуюча компанія», вірогідна або середня ринкова вартість причепу ПГМФ 8304-02 держ. № НОМЕР_1 на дату 26.08.2014р. складає 8 777,94 грн. (а.с.44).

Розмір страхового відшкодування, яке підлягало виплаті Страхувальнику за фактом викрадення транспортного засобу - легкового причепу, був визначений відповідно до п.п.15.12. Договору страхування відповідно до ринкової вартості причепу ПГМФ 8304-02, д.н.з. НОМЕР_1 станом на момент укладення Договору страхування - 26.08.2014р., з урахуванням знецінення вартості транспортного засобу: 8 777,94 грн. - (8 777,94 грн. * (10+3+0,76): 100 = 7 570,10 грн., де 10, 3, 0,76 відсоток знецінення ТЗ на перший місяць дії договору страхування, з 27.09.2014р. по 26.12.2014 р., з 27.12.2014р. по 18.01.2015р. відповідно, та за вирахуванням суми оплати чергового страхового платежу (7 570,10 грн. - 1 008,00 грн. = 6 562,10 грн.).

На підставі страхового акту № 54451/1 від 12.10.2015р. (а.с.46) та наказів № 54451/1/2 від 12.10.2015р. та № 54451/1/1 від 12.10.2015р. (а.с.48) 13.10.2015 року ПрАТ «СК«БРОКБІЗНЕС» перерахувала на реквізити визначені Позивачем суму страхового відшкодування в розмірі 6 562,10 грн., що підтверджується випискою по картці Позивача за період з 01.10.2015р. по 21.10.2015р. (а.с.20-21).

У виплаті страхового відшкодування за викрадення додаткового обладнання відповідачем було відмовлено, через не подання належних та допустимих доказів на підтвердження, знаходження вказаного обладнання в момент крадіжки в причепі, а також через недоведеність його ринкової вартості .

Таку відмову суд вважав правомірною, виходячи з оцінки наданих позивачем документів.

Так, відповідно до довідки слідчого Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області Крапивника О.С. від 14.04.2015р. № 3081 Відповідача повідомлено, що підтверджуючих документів з приводу того, що в причепі марки «ПГМФ», д.н.з. НОМЕР_1, котрий було викрадено в період часу з 23 год. 00 хв. 18.01.2015р. по 11 год. 00 хв. 19.01.2015р. в м. Вишневому по вул. Жовтневій, поблизу будинку № 27, знаходились інші речі, а саме: дерев'яна конструкція, проводки, гриля для смаження, гриля контактні, холодильники, мікрохвильові печі, каво-машини, ваги та рукомийник не надано, в письмовій заяві потерпілий ОСОБА_2 також не зазначав про викрадені речі (а.с.38).

Разом з тим, згідно довідки слідчого Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області Крапивника О.С. вже від 06.06.2015р. визначено, що в ході досудового розслідування ОСОБА_2 надав документи, що підтверджують наявність в нього відповідного майна, що перебувало у викраденому вагончику, а саме: гриля для жарки 1 шт., гриль контактний 1 шт., холодильник 1 шт., мікрохвильова піч 1 шт., чайник 1 шт., ваги електричні 1 шт., рукомийник 1 шт., каво-машина 1 шт., причіп легковий 1 шт., дерев'яна конструкція, електропроводка із зазначенням їх сум у товарних чеках. Також маються фотокартки, які підтверджують факт наявності в даному причепі «ПГМФ» д.н.з. НОМЕР_1, вище перелічених речей. Також підтвердженням є допит робітниці ОСОБА_4, котра на той час працювала в даному приміщенні та бачила на власні очі вище перелічені речі (а.с. 18).

На підтвердження наявності додаткового обладнання в причепі на момент його викрадення та вартості такого обладнання Позивач надав суду товарний чек від 01,08.2014р., згідно якого Позивач придбав у ФОП ОСОБА_5 причіп легковий ГІГМФ вартістю 15 000,00 грн., дерев'яну конструкцію з електропроводкою вартістю 32 000,00 грн., товарний чек від 10.08.2014р., згідно якого Позивач придбав гриль для жарки вартістю 16 000,00 грн., гриль контактний - 5 000,00 грн., холодильник - 4 000,00 грн., мікрохвильову піч - 2 200,00 грн., чайник - 400,00 грн., ваги електричні - 800,00 грн., рукомийник - 1500,00 грн., кава-машина - 3 100,00 грн., а всього на суму 33 000,00 грн. (а.с. 11).

В подальшому при розгляді справи позивач на підтвердження наявності в нього відповідного обладнання, яке було викрадено разом з легковим причепом, та придбання вказаного обладнання у ФОП ОСОБА_5 надав суду видаткову накладну № 89 від 27.12.2013р., згідно якої ПП ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_6 дерев'яну конструкцію з електропроводкою вартістю ЗО 800,00 грн. (а.с.68), № 83 від 25.12.2013р. згідно якої ПП ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_6 причіп легковий вартістю 14 600,00 грн. (а.с.69), № 72 від 02.12.2013р. згідно якої ПП ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_6 мультиварку - 3 шт., загальною вартістю 600,00 грн., по 1 200,00 грн. кожна, та мікрохвильову піч - 2 шт., загальною вартістю 4 000,00 грн., по 2 000,00 грн. кожна (а.с.70), № 68 від 20.01.2014р. згідно якої ПП ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_6 гриль для жарки - 2 шт., загальною вартістю 31 000,00 грн., по 15 500,00 грн. кожен, та ваги електронні - 4 шт., загальною вартістю 2 880,00 грн., по 720 грн. кожна; № 44 від 13.01.2014р. згідно якої ПП ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_6 електричний чайник - 3 шт., загальною' вартістю 1 080,00 грн., по 360,00 грн. кожен, холодильник - 2 шт., загальною вартістю 7 400,00 грн., по 3 700 грн. кожен, каво-машину - 2 шт., загальною вартістю 5 166,00 грн., по 2 583,00 грн. кожна (а.с.72), № 99 від 30.12.201 З р. згідно якої 11П ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_6 гриль контактний - 2 шт., загальною вартістю 9 500,00 грн., по 750,00 грн. кожен, відра 10л оцинковані - 5 шт., загальною вартістю 71,50 грн., по 14,30 грн. кожне, рукомийник -4 шт., загальною вартістю 5 720,00 грн., по 1 430,00 грн. кожен (а.с.73).

Разом з тим, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 судом встановлено, що причіп легковий ПГМФ, модель 8304-02, номер кузова НОМЕР_4, дата першої реєстрації 13.08.2014р., було придбано Позивачем на підставі акта прийому-передачі ТОВ 361415 від 01.07.2014р. (а.с.39). Так, згідно акту приймання-передачі транспортного засобу серія ТОВ № 361415 від 01.07.2014р. ОСОБА_2 одержав від ТОВ «НВП- Палич» причіп вантажний мод. ПГМФ 8304-02, номер кузова НОМЕР_5, дата виготовлення 12.06.2014р. (а.с.92).

Водночас, судом встановлено, що згідно заяви на страхування наземного транспортного засобу від 26.08.2014р. Позивач під додатковим обладнанням транспортного засобу ПГМФ 8304-02, реєстраційний номер НОМЕР_1 визначив дерев'яну конструкцію, проводка загальною ринковою вартістю 32 000,00 грн., гриль для жарки, гриль контактний, холодильник загальною ринковою вартістю 25 000,00 гри., мікрохвильову піч, чайник, кава-машину, ваги, рукомийник загальною ринковою вартістю 8000,00 грн. (а.с.99).

Таким чином з наданих позивачем документів не можливо встановити ні дійсну вартість додаткового обладнання, яке було застраховано, а також наданими документами не підтверджується факт знаходження вказаного обладнання в транспортному засобі, під час його угону.

Вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.

Висновки суду про недоведеність заявлених позовних вимог, в частині неправомірних дій відповідача, щодо не виплати позивачу повної суми відшкодування за договором майнового страхування, відповідають цим обставинам та вимогам Закону.

Доводи апеляційної скарги про, те, що виплачуючи суму страхового відшкодовування за викрадення транспортного засобу, суд безпідставно не врахував, що за умовами договору страховик погодився, що ринкова вартість транспортного засобу, який страхувався, складала 15 000 грн. , колегія суддів не приймає з огляду на наступне.

Суду був наданий висновок спеціаліста, щодо можливої ринкової вартості транспортного засобу , а тому з урахуванням положень договору, відповідач вірно визначив суму виплати по транспортному засобу.

На спростування висновку спеціаліста, наданого відповідачем, позивач належних та допустимих доказів не надав. Навпаки в наданих позивачем документах містились різні суми, щодо вартості придбаного причепу, в яких не був врахований знос транспортного засобу.

Щодо відмови у виплаті страхового відшкодування за додаткове обладнання, то суд дав належну оцінку тим доказам, які надав позивач, та обґрунтовано встановив, що надана позивачем довідка слідчого, не доводить, що додаткове обладнання під час угону безумовно знаходилось в причепі, так як вона складена за заявою самого позивача, який в першій своїй заяві, взагалі не посилався на викрадення такого обладнання.

З журналів судового засідання, які проводились районним судом вбачається, що ні позивач ні його представник в суді першої інстанції не заявили клопотання про витребування матеріалів кримінальної справи, а також про допит свідка ОСОБА_4, яка остання закривала дерев'яну конструкцію на викраденому причепі, в якій знаходилось додаткове обладнання.

Не заявлено таке клопотання було і в апеляційному суді, куди двічі викликався позивач.

Посилання в скарзі на те, що суд не витребував цих доказів та не допитав свідка, колегія не може прийняти, оскільки суд відповідно до норм ЦПК України, не має права за власною ініціативою витребувати докази, цей обов'язок ст. 60 ЦПК України покладено на сторони, а позивач та його представник ні усно ні письмово таких клопотань не заявив.

Крім того, суд першої інстанції дав належну оцінку наданим позивачем документам на підтвердження вартості додаткового обладнання, та встановивши, що вони містять протиріччя, та оформлені з порушенням нормативних актів, які регулюють порядок оформлення бухгалтерських документів не прийняв їх.

Посилання в скарзі на те, що відповідач повинен був виплатити вартість додаткового обладнання, яка була зазначена в договорі 65 000 грн. не ґрунтуються на законі та умовах договору, яким не передбачалось, що відповідач без доказів вартості та доказів наявності такого обладнання, під час викрадення, зобов'язаний сплатити таку суму.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування судового рішення.

Рішення суду першої інстанції ухвалене без порушення норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: