У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Ткачука О.С., Гримич М.К., Кафідової О.В., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», Дніпродзержинського управління по експлуатації газового господарства публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» про визнання неправомірними дій, визнання недійсним акту звірки, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної і моральної шкоди, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, вимоги якого уточнила в ході розгляду справи та просила визнати дії Дніпродзержинського управління ПАТ «Дніпропетровськгаз» та ПАТ «Дніпропетровськгаз» щодо нарахування за її особовим рахунком НОМЕР_1 станом на 29 квітня 2015 року заборгованості у розмірі 2 581,64 грн на показники лічильника 4 94 63 метрів кубічних неправомірними, а заборгованість у розмірі 2581,64 грн недійсною; визнати безпідставними дії Дніпродзержинського управління ПАТ «Дніпропетровськгаз» та ПАТ «Дніпропетровськгаз» щодо припинення 29 квітня 2015 року газопостачання до будинку АДРЕСА_1; визнати недійсним акт звірки за її особовим рахунком від 24 січня 2015 року; зобов'язати Дніпродзержинське управління ПАТ «Дніпропетровськгаз», ПАТ «Дніпропетровськгаз» та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» провести перерахунок вартості послуг з газопостачання за її особовим рахунком за період з 1 грудня 2013 року по 31 березня 2015 року включно; зобов'язати Дніпродзержинське управління ПАТ «Дніпропетровськгаз», ПАТ «Дніпропетровськгаз» та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» безоплатно та безумовно відновити газопостачання в належному їй домоволодінні АДРЕСА_1; стягнути солідарно з Дніпродзержинського управління ПАТ «Дніпропетровськгаз», ПАТ «Дніпропетровськгаз» та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на її користь в рахунок відшкодування завданих збитків 15646,82 грн та 80 000 грн в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що позивач є власником домоволодіння АДРЕСА_1.

29 квітня 2015 року працівниками Дніпродзержинського управління ПАТ «Дніпропетровськгаз» складено акт про припинення газопостачання у її будинок у зв'язку із заборгованістю з газопостачання у розмірі 2001,60 грн. На підставі цього акту було перекрито і опломбовано вентилі на газопроводі, у зв'язку з чим відсутнє газопостачання у будинку.

Позивач посилалася на те, що акт звірки від 24 січня 2015 року вона не підписувала, а нарахування за її особовим рахунком НОМЕР_1 станом на 29 квітня 2015 року заборгованості у розмірі 2581,64 грн на показники лічильника 4 94 63 метрів кубічних є неправомірними, заборгованість у розмірі 2581,64 грн є недійсною.

Для забезпечення нормальних санітарних умов проживання дітей позивач була вимушена за власний рахунок переобладнати в належному їй будинку систему опалення, придбавши для цього за власні кошти твердопаливний котел загальною вартістю 12170 грн та необхідне для його монтажу обладнання та матеріали загальною вартістю 3476,82 грн.

Вважає, що винними діями відповідачів їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у 80 000 грн.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року рішення районного суду скасовано. Позовні вимоги задоволено частково. Зобов'язано публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» поновити подачу газу до будинку АДРЕСА_1. Зобов'язано публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» зробити перерахунок оплати спожитого газу в будинку АДРЕСА_1 за період з 1 грудня 2013 року по 31 березня 2015 року згідно лічильника. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

ПАТ «Дніпропетровськгаз», не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить його скасувати із залишенням в силі рішення місцевого суду.

Рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржується, тому не переглядається колегією суддів в касаційному порядку на предмет законності і обґрунтованості.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що заявлені позивачем вимоги про визнання дій щодо нарахування заборгованості неправомірним, а заборгованості недійсною; визнання безпідставними дій щодо припинення газопостачання; визнання недійсним акту звірки не відповідають способам захисту судом цивільних прав та інтересів, передбаченим ст. 16 ЦК України. Вимоги про відновлення газопостачання необґрунтовані, дії відповідача є правомірними, тому у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди також слід відмовити.

Скасовуючи рішення місцевого суду з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову апеляційний суд виходив з того, що Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року №2246, з наступними змінами, визначено порядок, за яким виконавець послуг з газопостачання набуває право відключення споживача від газопостачання, а саме надіслання останньому письмового попередження про припинення газопостачання. Разом з тим, письмове попередження на адресу позивача не надсилалось. В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази на підтвердження того, що ПАТ «Дніпропетровськгаз» належним чином повідомив позивача, як споживача послуг з газопостачання, про причини і строки припинення газопостачання.

Згідно висновків апеляційного суду, вимог до позивача про стягнення суми заборгованості у цій справі не пред'явлено, тому факт нарахування відповідачем зазначених сум як боргу без пред'явлення відповідних вимог, не встановлюють для споживача будь-яких обов'язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії. Наявність у справі різних даних про розмір заборгованості за спожитий природний газ свідчить про наявність спору про її розмір, що може бути підставою для звернення до суду з відповідним позовом про стягнення цієї заборгованості, а не підставою для припинення газопостачання

З такими висновками суду апеляційної інстанції погодитися не можна, оскільки вони зроблені без належного з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін, без належної оцінки наявних у матеріалах справи доказів, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_6 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 21 жовтня 2013 року.

Відповідно до договору про надання послуг з газопостачання від 12 грудня 2013 року за НОМЕР_1 ОСОБА_6 є споживачем послуг з газопостачання, які, на час виникнення спірних правовідносин, надавав відповідач ПАТ «Дніпропетровськгаз».

З листа ТОВ «Дніпропетровськ збут» від 1 грудня 2015 року вбачається, що ТОВ «Дніпропетровськ збут» свою діяльність по постачанню природного газу споживачам м. Дніпропетровська та Дніпропетровської області розпочало з 1 липня 2015 року, тобто до виникнення спірних правовідносин.

Згідно виписок з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпродзержинське управління ПАТ «Дніпропетровськгаз» є відокремленим підрозділом юридичної особи - ПАТ «Дніпропетровськгаз».

Згідно акту звірки взаєморозрахунків за спожитий природний газ від 4 січня 2015 року, загальна заборгованість за послуги з газопостачання по особовому рахунку НОМЕР_1 становить 1692,56 грн (422,18 грн - поточна заборгованість та 1270,38 грн заборгованість по перерахунку за використаний природний газ у 2014 році).

29 квітня 2015 року працівниками Дніпродзержинського управління ПАТ «Дніпропетровськгаз» складено акт про припинення газопостачання у зв'язку з заборгованістю з газопостачання у розмірі 2001,60 грн та перекрито і опломбовано вентилі на газопроводі у домоволодінні АДРЕСА_1.

Правовідносини, які виникли між сторонами, є договірними, що підтверджується договором НОМЕР_1.

Згідно п.п.6,9,19 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246 з подальшими змінами /далі - Правила/, газопостачання на об'єкт та/або газові прилади і пристрої споживача припиняється у разі несвоєчасної та/або не в повному обсязі оплати послуг з газопостачання з урахуванням вимог пункту 19 цих Правил. Відновлення газопостачання здійснюється газорозподільним підприємством протягом двох робочих днів у містах та п'яти календарних днів у сільській місцевості після усунення порушень, сплати споживачем боргу та відшкодування збитків, завданих його неправомірними діями газопостачальному або газорозподільному підприємству. Якщо споживач не оплатив надані послуги з газопостачання протягом 10 днів після строку, зазначеного в договорі чи платіжному документі, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання .

У разі неоплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження (з позначкою про його вручення) газопостачальне/ газорозподільне підприємство має право відключити споживача від газопостачання ( крім випадку, коли споживач на момент відключення пред'явив представникам газопостачального/ газорозподільного підприємства платіжний документ, який свідчить про погашення заборгованості в повному обсязі).

Припинення газопостачання не звільняє споживача від обов'язку сплатити заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання.

Зі змісту акту звірки взаєморозрахунків від 24 січня 2015 року вбачається, що ОСОБА_6 була попереджена про можливість відключення від газопостачання, оскільки заборгованість за послуги газопостачання складала 1692,56 грн. Разом з тим, позивач не сплатила наявний борг, у зв'язку із чим, дії відповідача акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» щодо припинення газопостачання є правомірними та такими, що відповідають діючому законодавству.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача відновити газопостачання до домоволодіння позивача.

Вирішуючи даний спір суд апеляційної інстанції вищевказаних норм, з урахуванням встановлених обставин не врахував, не надав належної оцінки акту звірки взаєморозрахунків від 24 січня 2015 року, яким повідомлено позивача про можливість відключення від газопостачання з підстав непогашення заборгованості, висновків місцевого суду щодо недоведеності позовних вимог з посиланням на належні і допустимі докази не спростував.

Крім того, зобов'язуючи відповідача зробити перерахунок оплати спожитого газу в будинку АДРЕСА_1 за період з 1 грудня 2013року по 31 березня 2015 року згідно лічильника, апеляційний суд взагалі не обґрунтував свій висновок та не вказав яким саме чином слід зробити вказаний перерахунок, не перевіривши та не спростувавши доводи відповідача, а також висновки місцевого суду про те, що розрахунок витрат позивачем газу в 2014 році було виконано на підставі контрольних показників лічильника.

При встановленні фактичних обставин справи судом першої інстанції норми процесуального права не були порушені. При ухваленні судового рішення правильно застосовано норми матеріального права у спірних правовідносинах.

За таких обставин, рішення апеляційного суду слід скасувати з підстав, передбачених ст.339 ЦПК України, із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 339, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року скасувати, рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 грудня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
судді М.К. Гримич
О.В. Кафідова
О.В. Умнова
І.М. Фаловська