У х в а л а

іменем україни

02 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Ситнік О.М.,Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргоюПублічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 08 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 06 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 вересня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №DNH4KR35950280, згідно якого останньою було отримано кредит у сумі 9228,70 грн зі сплатою 25,08 % річних на суму залишку заборгованості. За умовами кредитного договору відповідач зобов'язаний погашати отриманий кредит, згідно строків, встановлених договором. Згідно умов договору відповідач зобов'язаний щомісяця сплачувати банку за використання кредитом відсотки та комісію. Однак, незважаючи на вищевикладене, відповідач не виконувала взяті зобов'язання по сплаті кредитних платежів та відсотків за користування кредитом.

Заборгованість станом на 13 червня 2013 року складає 86524,83 грн, з яких: заборгованість за кредитом 8242,78 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом - 30301,23 грн, 43384,40грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 грн - штраф (фіксована частина); 4096,42 грн - штраф (процентна складова).

Просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 08 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 06 вересня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «ПриватБанк» просить скасувати судові рішення і направити справу на новий розгляд, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позивач звернувся до суду поза межами строку позовної давності.

Сплив строку позовної давності є підставою для відмови у позові згідно ч.4 ст. 267 цього Кодексу, за умови, якщо про застосування строку позовної давності заявлено стороною у спорі до винесення судом рішення, як це передбачено ч.3 цієї ж статті.

Оскільки відповідач подала до суду заяву про застосування строку позовної давності, суд обґрунтовано відмовив у задоволені позову.

Висновки судів відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Зі змісту рішення судів і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 08 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 06 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В. Маляренко О.М. Ситнік О.В. Ступак