Номер провадження: 22-ц/785/4966/17
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкредит» на ухвалу судді Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2017 року про відкриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкредит» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «ВТБ Банк», ТОВ «Фінансова компанія «Профкредит» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2017 року провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «ВТБ Банк», ТОВ «Фінансова компанія «Профкредит» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги було відкрито та справа призначена до розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою судді про відкриття провадження, ТОВ «Фінансова компанія «Профкредит» подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу судді скасувати, постановити нову, якою у відкритті провадження відмовити, а позовну заяву повернути для подання до належного суду, в зв'язку з тим, що вона ухвалена з недотриманням правил підсудності, мотивуючи свої вимоги тим, що обидва відповідача мають свою зареєстровану адресу, а саме відповідач ПАТ «ВТБ Банк»: м. Київ, бульвар Тараса Шевченко/вул. Пушкінська, 8/26; відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Профкредит»: м. Київ, вул. Мечникова, 14/1, а оскільки спір не є спором, що стосується нерухомості, Приморський районний суд м. Одеси повинен був повернути позовну заяву ОСОБА_2 для повторного звернення до належного суду.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 312 ч. 1 п. 3 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд, скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкредит» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги (а.с. 4-9).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2017 року провадження по зазначеній справі було відкрито.

Відкриваючи провадження по справі, суддя виходив з того, що справа підсудна Приморському районному суду м. Одеси.

Однак з вказаним висновком судді, колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, позивачка зазначає, що в повідомленні ТОВ «Фінансова компанія «Профкредит» про відступлення прав вимоги вказано, що у разі невиконання ОСОБА_2 сплаті коштів буде звернуто стягнення на нерухоме майно, яке розташоване у Приморському районі м. Одеси, тому вона вважає, що у відповідності до ст. 114 ЦПК України спір належить розглядати за місцем знаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК України). Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вбачається, що у випадках, коли вимоги пов'язуються з визнанням права на нерухоме майно суди обов'язково застосовують правила про виключну підсудність (стаття 114 ЦПК України).

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла до висновку, що з матеріалів справи не вбачається, що позов про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги заявлений з приводу нерухомого майна, а тому суд першої інстанції помилково застосував положення ст. 114 ЦПК України.

До даного позову необхідно застосовувати загальні правила підсудності, передбачені ч.2 ст. 109 ЦПК України, а саме позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Відповідно до матеріалів справи, сама позивачка зазначає місцезнаходження і Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», і Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкредит», які є відповідачами по справі, саме у м. Київі.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про порушення суддею норм процесуального права, які привели до порушення порядку вирішення питання про відкриття провадження по справі, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції.

Інші вимоги апеляційної скарги про постановлення нової ухвали, якою у відкритті провадження відмовити, а позовну заяву повернути для подання до належного суду, задоволенню не підлягають, з тих підстав, що це відноситься до повноважень суду першої інстанції, у відповідності до діючого цивільно-процесуального законодавства.

У відповідності до ст. 324 ЦПК України ухвала апеляційного суду Одеської області не перешкоджає подальшому руху справи і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкредит» - задовольнити частково.

Ухвалу судді Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2017 року про відкриття - скасувати, та передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий______________________________________О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________Ю.І.Кравець