У Х В А Л А

9 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,
Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне будівельно-виробниче підприємство «МЖК Експрес-24», приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Українець Вікторії Владиславівни, третя особа: Реєстраційна служба Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, про визнання права власності на квартиру, усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру, виселення, визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, вважати продавцем квартири позивача замість відповідача,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 березня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений між ТОВ «Житлово-експлуатаційне будівельно-виробниче підприємство «МЖК Експрес-24» (продавець) та ОСОБА_5 (покупець), в частині покупця ОСОБА_5 та визнано покупцем квартири ОСОБА_4 Визнано право власності на вказану квартиру за позивачем. Усунуто перешкоди у здійсненні права власності квартирою шляхом скасування запису в Єдиному державному реєстрі права власності на нерухоме майно щодо реєстрації права власності на спірну квартиру за ОСОБА_5 У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування судових рішень першої, апеляційної і касаційної інстанцій та передачу справи на новий розгляд до суду першої інстанції з передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України підстав - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 203, 215, 229 ЦК України та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2011 року та постанови Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року, 16 березня, 6 та 13 квітня 2016 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог апеляційний суд, з висновками якого погодився суд касаційної інстанції, виходив з того, що доводи позивача про вчинення спірного правочину під впливом обману не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними доказами.

Разом з тим, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2011 року прийнята у справі про визнання договору купівлі-продажу з підстав його удаваності.

Постанови Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року, 16 березня, 13 квітня 2016 року прийняті у справах про визнання договорів щодо відчуження майна недійсними, оскільки позивачі при укладенні спірних договорів помилялись щодо його правової природи; постанова Верховного Суду України від 6 квітня 2016 року прийняті у справі про визнання договору дарування недійсним, оскільки укладений на підставі довіреності, виданої особою під впливом тяжкої для неї обставини та на вкрай невигідних для неї умовах.

Отже, у справах наявні інші підстави позову, предмет спору, зміст позовних вимог та встановлені інші фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне будівельно-виробниче підприємство «МЖК Експрес-24», приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Українець Вікторії Владиславівни, третя особа: Реєстраційна служба Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, про визнання права власності на квартиру, усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру, виселення, визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, вважати продавцем квартири позивача замість відповідача до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк
В.М. Сімоненко