Справа № 645/1821/16-ц
Провадження № 2/645/147/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Горпинич О.В.,

секретар судових засідань - Денісенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Харківської міської ради, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду із вищевказаним позовом, яким просили визнати у порядку спадкування за заповітом за ними право власності по 1/3 частині за кожним на житловий будинок АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В обґрунтування позову посилалися на те, що предметом спору є вищевказаний житловий будинок з прибудовами та спорудами , який розташований на земельній ділянці загальною площею 690 кв.м, яка надавалася колишньому забудовнику ОСОБА_7, на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності, згідно рішення Фрунзенського РВК № 36 від 06.02.1990 року і відводу земельної ділянки, згідно з рішенням Харківського МВК № 139/43 від 14.06.1989 року. Згідно плану відводу земельної ділянки і індивідуального проекту будівництва житлового будинку, які є невід'ємною частиною вищевказаного Договору, забудовник ОСОБА_7 зобов'язався побудувати одноквартирний цегельний двоповерховий житловий будинок протягом п'яти років з дати підписання Договору. ОСОБА_7 розпочав будівництво, але не закінчив його. 14.08.1996 року ОСОБА_7 продав незавершений будівництвом житловий будинок АДРЕСА_1 батькові позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6. ОСОБА_6 у 1997 році завершив будівництво житлового будинку. 25.12.2004 року ОСОБА_6 склав заповіт та на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким належний йому житловий будинок з надвірними будівлями заповідав позивачам по справі в рівних частках кожному, тобто по 1/3 частині. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер. Позивачі прийняли спадщину по 1/3 частині кожний житлового будинку, оскільки подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. 28.04.2015 року позивачі звернулися до Коломацької ДНК з метою оформлення своїх спадкових справ на спадкове майно, але отримали інформацію про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, в обґрунтування зазначалося, що за життя ОСОБА_2,, як власник житлового будинку АДРЕСА_1 не зареєстрував договір купівлі - продажу цього будинку від 14.08.1996 року у реєстрі прав власності, не зареєстрував його в Державному реєстрі речових прав.

На підставі викладеного позивачі звернулися до суду із відповідним позовом.

У судовому засіданні ОСОБА_2, ОСОБА_8 підтримали позові вимоги, просивши про їх задоволення.

ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилася через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник Харківської міської ради в судове засідання не з'явилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином.

Суд, вислухавши позивачів, дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Обов'язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Предмет доказування це коло фактів матеріально-правового значення, необхідних для вирішення справи по суті. Доведенню підлягають тільки ті обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, по якій виник спір.

Зміст обов'язку подавати докази полягає в тому, що, в випадку його невиконання суб'єктом доказування і неможливості отримання доказів, суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим.

Рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 26.04.1996 року виконавчий комітет Фрунзенської райради народних депутатів та виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Фрунзенського району м. Харкова надали ОСОБА_7 земельну ділянку в безстрокове користування для будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 загальною площею 690 кв.м, згідно рішення Фрунзенського РВК № 36 від 06.02.1990 року.

ОСОБА_7 14.08.1996 року продав ОСОБА_6 незавершений будівництвом житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1, згідно договору купівлі - продажу.

Заповітом від 25.12.2004 року ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, а саме: належний йому на праві власності жилий будинок з надвірними будівлями при ньому, що знаходиться в АДРЕСА_1, він заповідає - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_9.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть сері НОМЕР_1, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

ОСОБА_9 одружилася 20.12.2014 року та змінила прізвище на «ОСОБА_9», свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_2, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Згідно інформації Коломацької державної нотаріальної контори Харківської області, вбачається, спадкодавець ОСОБА_6, за життя, правовстановлюючий договір на спірний будинок не був зареєстрований у реєстрі прав власності, що діяв до 01.01.2013 року.

По справі проведено судову будівельно-технічну експертизу, відповідно до висновків якої ступінь готовності житлового будинку літ. «А-2», підвалу літ. «Ап», входу у підвал літ. «а», прибудови літ. «а1», огорож № 1,2, хвіртки № 4, зливної ями літ. № 5 в домоволодінні АДРЕСА_1 складає 100 %. Фізичний знос житлового будинку літ. «А-2» складає 22%, фізичний знос підвалу літ. «Ап» складає 27%, фізичний знос входу у підвал літ. «а» складає 35%, фізичний знос прибудови літ.»а1» складає 29%, фізичний знос огорож № 1,2 та хвіртки № 4 складає 35%, фізичний знос зливної ями № 5 складає 25%. Технічний стан вище зазначених будівель та споруд характеризується, як задовільний, елементи будівель та споруд в цілому придатні для експлуатації.

Як передбачено ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 331 ЦК України визначає загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно, створене з додержанням вимог закону, та не регулює правовий режим самочинного будівництва.

Правовідносини, що виникають з приводу самочинного будівництва, тобто, у випадках, коли вимоги закону при створенні нової речі (самочинному будівництві) були порушені, врегульовані спеціальною нормою, а саме статтею 376 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Окрім цього, якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію.

Встановлення факту готовності об'єкту до експлуатації і видача свідоцтва про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил (на момент прийняття рішення судом першої інстанції) відносилися до виключної компетенції територіальної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль визначено як сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм державних стандартів і правил.

Державний архітектурно будівельний контроль здійснюється Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами.

Законом України від 09.04.2015 p. № 320 - У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень у сфері архітектурно- будівельного контролю та удосконалення містобудівного законодавства» передано на місцевий рівень повноваження, пов'язані з наданням дозвільних документів на початок будівельних робіт та прийняття об'єктів в експлуатацію.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Положенням про Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради (далі положення про Інспекцію), затвердженого рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015 № 7/15, повноваження щодо реалізації державного архітектурно-будівельного контролю на території міста Харкова (в тому числі виконання дозвільних та реєстраційних функцій, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів) здійснює Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради. ЇЇ метою є забезпечення додержання на території міста Харкова містобудівного законодавства України та запобігання його порушенням.

Відповідно до п. 3.1.8 Положення про Інспекцію остання відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, бере участь у всіх господарських та цивільних судових справах однією із сторін, в яких є Харківська міська рада в якості сторони або третьої особи у спорах щодо визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконання будівельних робіт дозволяється після реєстрації повідомлення або декларації про початок виконання будівельних робіт чи видачі органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За змістом статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених ст. 31 цього закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Таким чином, під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності»дозвільний проект.

Під проектом слід розуміти залежно від категорії об'єкта будівництва відповідний склад документації, визначений ст.ст. 29, 31 вищевказаного Закону, а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до ст.ст. 24, 30 цього Закону.

Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва (І-ІІІ) категорії до інженерних мереж та споруд без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт (дозвільної документації) забороняється.

Оскільки на час ухвалення рішення у справі відсутня інформація про наявність у позивача дозвільних документів на право виконання будівельних робіт з будівництва об'єкту та вводу його в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, то визнання права власності на такий об'єкт нерухомого майна, суперечить вимогам чинного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Згідно Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів № 461 від 13.04.2011 року, прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами, поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до 4-5 категорії складності здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі інспекцією сертифіката.

Таким чином, єдиним органом державної влади, уповноваженим на встановлення факту готовності об'єкту до експлуатації та приймати в експлуатацію закінчені будівництвом об'єкти, є Інспекція державного архитектурно - будівельного контролю.

Матеріали справи не містять відомостей про звернення до Інспекції ДАБК із заявою про прийняття в експлуатацію збудованого житлового будинку по АДРЕСА_1 до пред'явлення вищевказаного позову до суду.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -