Справа № 477/827/16-ц
Провадження № 2/477/15/17
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2017 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Козаченка Р.В.,
із секретарем судового засідання - Бітюковою С.В.,
позивачки - ОСОБА_1, (не з'явилася),
її представника - ОСОБА_2,
представника відповідача - Караманової О.Ю.,
третьої особи - ОСОБА_4,
третіх осіб - ОСОБА_5, ОСОБА_6 (не з'явилися),
їх представника - ОСОБА_2
третьої особи - ОСОБА_7,
розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області справу з приводу ухвалення додаткового рішення у цивільній справу за позовом ОСОБА_1 до Михайло-Ларинської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсними та скасування державних актів про право власності на земельну ділянку,
У травні 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення № 133 від 14 березня 1994 року Михайло-Ларинської сільської ради Жовтневого (тепер - Вітовського) району Миколаївської області в частині приватизації ОСОБА_8 земельної ділянки, площею 0.14 га, розташованої в АДРЕСА_1, (п.80 рішення). Крім того просила визнати недійсним та скасувати державний акт серії НОМЕР_1 від 10 вересня 2012 року теперішньої власниці ділянки - ОСОБА_7, яка отримала ділянку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8
Під час розгляду справи збільшила свої вимоги і, окрім зазначеного, просила також скасувати державний акт серії НОМЕР_2 від 10 листопада 1994 року, виданий на ім'я ОСОБА_8
Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від - в задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням позивачка подала апеляційну скаргу, яка була направлена зі справою до апеляційного суду для розгляду.

Однак - вона була повернута на підставі ухвали судді апеляційної інстанції від 10 травня 2017 року, відповідно до якої суду першої інстанції необхідно згідно зі ст. 220 ЦПК України постановити додаткове рішення щодо судових витрат, а саме: первісно при поданні позову позивачка заявила дві немайнові вимоги, за кожну з яких сплатила судовий збір в повному розмірі, але потім, заявивши ще одну немайнову вимогу про скасування державного акту на ім'я ОСОБА_8, судовий збір за цією новою вимогою не сплатила.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, може ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

В судове засідання позивачка не з'явилася, направила на розгляд свого представника, який заперечував проти додаткового рішення щодо судових витрат.

Представник відповідача була такої ж думки.

Третя особа - ОСОБА_7 у вирішення цього питання покладалася на розсуд суду.

Інші учасники розгляду не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, їх неявка не є перешкодою в розгляді справи щодо ухвалення додаткового рішення.

Суд, заслухавши думку присутніх на засіданні учасників розгляду, дослідивши та перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Дійсно, подаючи позов до суду позивачка завила дві немайнові вимоги: про скасування рішення сільської ради та скасування державного акту на ім'я ОСОБА_7

За цими двома немайновими вимогами вона сплатила загальну суму судового збору в сумі 1102,41 грн., відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на час звернення до суду.

Під час розгляду справи вона збільшила свої вимоги і також просила визнати недійсним та скасувати державний акт про право власності первісного власника - ОСОБА_8

Однак за цією вимогою судовий збір сплачений не був.

Згідно зі ст. Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за вимогою немайнового характеру складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час ухвалення судового рішення складає 640 грн.

Таким чином суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення відповідно до вимог ст. 220 ЦПК України щодо судових витрат, які не були стягнуті.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 130, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Ухвалити в справі додаткове рішення щодо судових витрат.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після проголошення рішення.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення, його повний текст був складений на 26 травня 2017 року.

Суддя Р.В. Козаченко