Справа № 755/4465/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" травня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києві, цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до Київської міської територіальної громади в особі Київської міської ради, третя особа: Десята Київська Державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття нею, ОСОБА_1, спадщини після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3; визначити їй, ІНФОРМАЦІЯ_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 терміном три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 71 рік помер її чоловік - ОСОБА_2 Після смерті її чоловіка - ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді 1/4 частини квартири за АДРЕСА_1, яка йому належала за життя на праві приватної спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, яке було видане Дніпровською районною державною адміністрацією згідно з розпорядженням № 27-506 від 18 липня 1996 року. Шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті її чоловіка, встановлений ч.1ст. 1270 ЦК України закінчився 14 березня 2015 року однак у цей термін вона, ОСОБА_1, не змогла подати заяву про прийняття спадщини з поважних причин: а саме по причині хвороби, та в зв'язку з тим лихом, яке пережила як дружина та мати двох дітей. Вона, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за життя ОСОБА_2 була його дружиною, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Так, в неї ОСОБА_1, від шлюбу з ОСОБА_2 було народжено двоє дітей, а саме - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Але так сталося, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 26 років від злоякісної пухлини «ЛИМФОРГАНУЛОЛЕЙКОЗ» помер її син ОСОБА_3 Вони разом з чоловіком ОСОБА_2 тяжко пережили цю втрату. Її чоловік і вона почали хворіти. Після такої втрати, через певний період часу, до них знову прийшла біда. ІНФОРМАЦІЯ_5 їхнього другого сина ОСОБА_4 та його дружину було вбито невідомими особами, при не встановлених обставинах. Їхній син - ОСОБА_4 та його дружина трагічно загинули, коли їм було по 33 роки. Вона, ОСОБА_1, важко захворіла після цього, а її чоловік почав хворіти психічно та виявив розлади психіки. Вони разом з її чоловіком ОСОБА_2 тяжко пережили втрату двох синів та невістки. У вересні 2010 року її чоловік ОСОБА_2 не міг обходитись без кваліфікованої медичної допомоги, а тому було прийнято рішення про можливість його перебування в психоневрологічному інтернаті за адресою: АДРЕСА_2. ІНФОРМАЦІЯ_3 перейшовши на восьмий десяток у віці 71 рік її чоловік ОСОБА_2 помер. За його життя вона опікувалась ним, та після його смерті вона, ОСОБА_1, як нормальна дружина вирішила всі питання, які стосуються його поховання. В неї нікого з рідних та близьких не залишилось, її діти хто помер, хто трагічно загинув, чоловік теж помер та вона залишилась одна. На сьогоднішній день їй вже більше вісімдесяти років. Вона жінка похилого віку, вона вже стара не кажучи про те, що вона одинока пенсіонерка і вже на протязі певного періоду часу мала певні проблеми зі здоров'ям, а тому на протязі тривалого періоду часу не мала можливості звернутися з відповідною заявою до нотаріальної контори для оформлення спадщини, яка залишилась їй після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловіка - ОСОБА_2 Вона не може оформити договір довічного утримання, так як квартира їй не належить, вона не може нормально оплачувати витрати по комунальним платежам, так як не має на це коштів, вона не може тихо та спокійно доживати свій вік, так як є певні питання, які вона повинна вирішити за своє життя. Так в січні 2017 року їй стало легше пересуватися і вона вирішила в березні 2017 року оформити спадок, який залишився їй після смерті її чоловіка - ОСОБА_2 Так, в березні 2017 року вона, ОСОБА_1, звернулася до Десятої Київської Державної нотаріальної контори, яка знаходиться в її районі з відповідною заявою для прийняття спадщини. За результатами її звернення до Десятої Київської Державної нотаріальної контори останньою було заведено спадкову справу № 267/2017 та винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Їй було повідомлено Постановою, що видати їй свідоцтво про право на спадщину немає можливості, оскільки нею було пропущено встановлений законом 6-ти місячний термін для прийняття вищезазначеної спадщини та запропоновано було звернутись до суду для вирішення цього питання.

Позивача та представник позивача в судове засідання не з'явилися, представник позивача подав до суду клопотання, в якому просив суд справу розглядати без його присутності та присутності позивача за наявними в матеріалах справи документах, позовні вимоги підтримує.

Уповноважений представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмові пояснення, в яких просив слухати справу у відсутності представника Київської міської ради та прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів згідно чинного законодавства.

Уповноважений представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за їх відсутності, рішення прийняти згідно чинного законодавства України.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 листопада 1967 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 18 липня 1996 року, виданої Дніпровською районною державною адміністрацією, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної спільно сумісної власності гр. ОСОБА_1 та членам її сім'ї: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 в рівних долях.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про смерть.

Відповідно до свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2

Згідно довідки № 1824 від 25 листопада 2016 року, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» Дніпровського району м. Києва, ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 07 серпня 1980 року по 13 липня 2010 року.

Згідно довідки форми № 3 від 25 листопада 2016 року, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» Дніпровського району м. Києва, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1 з 07 серпня 1980 року.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За час свого життя, ОСОБА_2 заповіту не склав.

За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

14 березня 2017 року до Десятої київської державної нотаріальної контори звернулася позивач із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловіка - ОСОБА_2

21 березня 2017 року державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Давидовою Т.М. було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до якої ОСОБА_1 було відмовлено у прийнятті спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловіка - ОСОБА_2 у зв'язку із пропущенням встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як встановлено судом, позивачем було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті свого чоловіка через незадовільний стан здоров'я останньої, викликаний смертю їх зі спадкодавцем дітей, хворобливим станом самого спадкодавця ОСОБА_2, який згідно довідки № 1141 від 12 грудня 2016 року, виданої Пуща-Водицьким психоневрологічним інтернатом, знаходився та був зареєстрований з 14 вересня 2010 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 в даному інтернаті.

Таким чином, враховуючи похилий вік заявниці, тяжкі психоемоційні обставини, які їй довелося пережити у зв'язку зі смертю дітей, чоловіка - ОСОБА_2, враховуючи, що інших спадкоємців майна померлого немає, суд приходить до висновку про визнання поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 та визначення останній додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 терміном в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 до Київської міської територіальної громади в особі Київської міської ради, третя особа: Десята Київська Державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1261, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 3, 4, 10, 11, 58, 60, 197, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської територіальної громади в особі Київської міської ради, третя особа: Десята Київська Державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 тривалістю у три місяці, починаючи з часу набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: