Справа № 522/1688/17
Провадження № 2/522/5636/17
У Х В А Л А

20 березня 2017 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Свячена Ю.Б., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

До суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, загальною пл. 125, 2 кв. м., житловою пл. 59, 0 кв. м.; квартиру АДРЕСА_2, загальною пл. 65, 0 кв. м., житловою пл. 43, 9 кв. м.; нежитлове приміщення третього поверху АДРЕСА_3, загальною пл. 121, 4 кв. м.; нежитлове приміщення АДРЕСА_4; ? частину нежитлового приміщення АДРЕСА_5, загальною пл. 50, 8 кв. м., що належать на праві приватної власності ОСОБА_2 Заява обґрунтовується тим, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити виконання рішення суду, оскільки відповідач може відчужити майно з метою уникнення виконання своїх зобов'язань.

Згідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь в справі, може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до роз'яснень, що надані в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернула з такою заявою позовним вимогам.

Оскільки позовними вимогами ОСОБА_1 по вищевказаній цивільній справі є стягнення з відповідача грошову суму у розмірі 1 000 000, 00 грн., то суд вважає, що заява представника позивача підлягає задоволенню частково, в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, загальною пл. 125, 2 кв. м., житловою пл. 59, 0 кв. м.; квартиру АДРЕСА_2, загальною пл. 65, 0 кв. м., житловою пл. 43, 9 кв. м.; нежитлове приміщення третього поверху АДРЕСА_3, загальною пл. 121, 4 кв. м.

У той же час, суд вважає безпідставними вимоги представника позивача в частині накладення арешту на нежитлове приміщення АДРЕСА_4 та ? частину нежитлового приміщення АДРЕСА_5, загальною пл. 50, 8 кв. м., оскільки це перевищує розмір позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в подальшому, а тому вбачає доцільним задовольнити подану представником позивача заяву про забезпечення позову частково шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, загальною пл. 125, 2 кв. м., житловою пл. 59, 0 кв. м.; квартиру АДРЕСА_2, загальною пл. 65, 0 кв. м., житловою пл. 43, 9 кв. м.; нежитлове приміщення третього поверху АДРЕСА_3, загальною пл. 121, 4 кв. м., що належать на праві приватної власності ОСОБА_2

Задовольняючи частково заяву представника позивача про забезпечення позову суд також виходив із співмірності з заявленими позовними вимогами.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 151, п. 1, 3 ч.1, 9 ст. 152, ч. 9 ст. 153, ст.ст. 208-210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, - задовольнити частково.

Накласти арешт на: квартиру АДРЕСА_1, загальною пл. 125, 2 кв. м., житловою пл. 59, 0 кв. м.; квартиру АДРЕСА_2, загальною пл. 65, 0 кв. м., житловою пл. 43, 9 кв. м.; нежитлове приміщення третього поверху АДРЕСА_3, загальною пл. 121, 4 кв. м., що належать на праві приватної власності ОСОБА_2, до розгляду справи по суті.

В задоволенні решти вимог заяви, - відмовити.

Копію ухвали суду для виконання направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, та сторонам для відома.

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала з питань забезпечення позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.Б.Свячена