Справа № 184/727/17
Номер провадження 2-о/184/30/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Томаш В.І., при секретарі Михайловій Т.В., за участю представника заявника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за заявою ОСОБА_2, представник заявника ОСОБА_1, заінтересована особа: Територіальна громада м. Покров Дніпропетровської області в особі виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області «про встановлення факту, що має юридичне значення», -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт його постійного проживання разом зі своєю матірю ОСОБА_3, померлою 09.08.2016 року на час відкриття спадщини.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заявника підтримала та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Територіальна громада м. Покров в особі виконкому Покровської міської ради в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу в їх відсутності.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він знає сімю ОСОБА_3 з дитинства, близько з 2006-2007 року ОСОБА_2 постійно проживав зі своєю матірю до дня її смерті.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що сімю ОСОБА_2 вона знає дуже давно, вони сусіди. ОСОБА_3 померла в серпні 2016 року. Вона проживала разом зі своїм сином ОСОБА_2 до дня своєї смерті близько 10 останніх років.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що сімю ОСОБА_2 знає давно. Останні 8-10 років ОСОБА_2 проживав разом зі своєю матірю до дня її смерті, все робив у будинку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_3 знала давно, вони живуть поруч. Сина ОСОБА_3 ОСОБА_2 теж знає давно, він жив разом з матірю близько останні 10 років до її смерті, тобто до серпня 2016 року.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_3 вона знала давно, вона жила з нею поруч, померла в серпні 2016 року. ОСОБА_3 жила разом зі своїм сином ОСОБА_2 останні 8-10 років до своєї смерті.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 09 серпня 2016 року померла рідна матір ОСОБА_2 - ОСОБА_3. Її чоловік та рідний батько заявника - ОСОБА_10 помер ще 17 липня 2000 року. Матір заявника перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі з 22 серпня 1964 року і по день його смерті. Заповіту на випадок своєї смерті вони не залишили. Після смерті батька відкрилася спадщина на житловий будинок № 35 з надвірними спорудами по вул. Волгоградській в м. Покров (на той час м. Орджонікідзе) Дніпропетровської області. Спадщину, що відкрилася після його смерті, прийняла матір заявника ОСОБА_3, що підтверджується запитом Орджонікідзевської державної нотаріальної контори до МБТІ від 14.12.2010 року, в якому державний нотаріус ОСОБА_11 зазначає, що матір заявника ОСОБА_3 є спадкоємцем померлого 17.07.2000 року ОСОБА_2, а також Витягом зі спадкового реєстру про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_2 Вказану обставину ніхто не оспорює, і вона підтверджується документально. Після смерті матері ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Заявник протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини не звертався до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини.

Однак відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України вважається, що заявник є таким спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, який прийняв спадщину, виходячи з того, що на час відкриття спадщини він постійно проживав разом з нею.

Зі своєю матір'ю ОСОБА_3 заявник проживав постійно однією сім'єю з серпня 2007 року і по день смерті матері. 08.05.2007 року заявник розірвав шлюб зі свою дружиною і вони продали квартиру № 42 в житловому будинку № 20 по вул. Л.Чайкіної в м. Орджонікідзе, де він раніше проживав. Заявник відразу ж після вказаних подій поселився в житловому будинку своїх батьків і почав проживати разом з матір'ю однією сім'єю. Він з нею разом харчувалися, разом сплачували витрати за комунальні послуги. Крім того, заявник постійно підтримував житловий будинок та господарчі споруди у належному стані. Зокрема, протягом 2015-2016 років ОСОБА_2 поміняв водопровід у житловому будинку, відремонтував дах.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини. Заявник такої заяви не подавав.

ОСОБА_2 змушений звернутися до суду з вказаною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту його постійного проживання разом з матір'ю на час відкриття спадщини в зв'язку з тим, що він не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку і його постійно місце проживання теж не було зареєстровано разом з матір'ю.

В квітні 2017 року, коли вже закінчився строк для подачі заяви про прийняття спадщини, заявник звернувся до приватного нотаріуса Орджонікідзевського нотаріального округу ОСОБА_12 для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері. Однак отримати свідоцтва про право на спадщину йому не вдалося з вказаних вище причин. Замість вказаного свідоцтва про право на спадщину після смерті матері приватний нотаріус ОСОБА_12 надала ОСОБА_2 постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.05.2017 року, відповідно до якої йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_3 внаслідок того, що ним не була своєчасно подана заява про прийняття спадщини, а також не підтверджено відповідними документами його сумісне проживання з нею за однією адресою. Нотаріус роз'яснила ОСОБА_2 його право щодо звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, якщо він пропустив його з поважної причини або з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо він дійсно постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В зв'язку з чим заявник і змушений звернутися до суду з вказаною заявою.

Відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Саме такі відносини були у ОСОБА_2 з його матір'ю на час його постійного проживання разом з нею на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 256 ч. 2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Встановлення факту постійного проживання заявника разом з померлою матір'ю має юридичне значення внаслідок того, що від нього залежить виникнення його майнових прав на спадкове майно, що залишилося після смерті матері.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Постійним місцем проживання заявника є м. Покров Дніпропетровської області.

Таким чином, суд вважає необхідним вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1268 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 209 213, 256-258 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2, представник заявника ОСОБА_1, заінтересована особа: Територіальна громада м. Покров Дніпропетровської області в особі виконкому Покровської міської ради Дніпропетровської області «про встановлення факту, що має юридичне значення» - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі своєю матірю ОСОБА_3, померлою 09 серпня 2016 року на час відкриття спадщини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_13