Справа № 396/611/17
Провадження № 2/396/359/17
УХВАЛА

29.05.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Гарбуз О.А..,

за участі секретаря Пономаренко Р.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 18.04.2017 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним.

05.05.2017 року ухвалою суду відкрито провадження по справі.

29.05.2017 року позивач ОСОБА_1 спільно із представником адвокатом ОСОБА_2 надала заяву про забезпечення позову, та просить заборонити державному нотаріусу Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5, який помер 20 січня 2017 року, мотивуючи можливим невиконання рішення суду.

Заслухавши думку представника відповідача адвоката ОСОБА_3, який відносить вирішення питання на розсуд суду, вивчивши матеріали даної заяви, давши аналіз та оцінку обставинам та підставам вказаним в заяві, вивчивши характер спірних правовідносин, а також підстави для забезпечення позову суд, вважає дану заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 1 ст. 152 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову, які може застосувати суд, зокрема, також заборонити вчинити певні дії (п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК).

Згідно ч.3 ст.152 цього Кодексу види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як роз'яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд вважає, що побоювання позивача з приводу того, що відповідачці може бути видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, який є предметом судового оскарження, що унеможливить виконання судового рішення та завдасть позивачу збитків, є обґрунтованими, так,як шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, після спливу якого нотаріус має право вчиняти нотаріальні дії шляхом видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 спливає 20.06.2017 року, нотаріус не є стороною провадження та оскаржується заповіт виданий секретарем сільської ради та для забезпечення позову достатньо застосувати один із видів забезпечення позову, а саме заборонити нотаріусу видавати свідоцтво про право на спадщину до набрання рішенням законної сили.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову. Керуючись ст.,ст. 151-153, 210, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

В порядку забезпечення позову (справа № 396/611/17-ц) заборонити державному нотаріусу Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5, який помер 20 січня 2017 року до набрання рішенням законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред'явлення до виконання - 1 рік.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не призупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий: О. А. Гарбуз