У Х В А Л А

13 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І., Лященко Н.П.,Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и л а:

Залізничний районний суд м. Львова рішення від 7 серпня 2015 року позов задовольнив: визнав кредитний договір № 28/41к-07, укладений 12 листопада 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», правонаступником якого є публічне акціонерне товариств «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк»), та ОСОБА_4, недійсним.

Апеляційний суд Львівської області 17 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 30 листопада 2016 року рішення суду апеляційної інстанції залишила без змін.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2016 року та передачу справи на розгляд до суду касаційної інстанції з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

На підтвердження зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 квітня 2013 року, 22 жовтня 2014 року, 23 вересня 2015 року, 23 січня 2017 року.

Перевіривши доводи заявниці, викладені в заяві про перегляд судового рішення, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився і суд касаційної інстанції, виходив з того, що оскільки ОСОБА_4 була повідомлена про всі істотні умови договору, добровільно згідно з положеннями статей 3 та 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підписала договір, на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконувала його умови, то підстави, передбачені у статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», статтях 203, 215, 230 ЦК України, для визнання кредитного договору недійсним відсутні.

Крім того, Сихівський районний суд м. Львова рішенням від 18 жовтня 2013 року у справі № 464/10022/13-ц, яке набрало законної сили та має преюдиційне значення в цій справі, відмовив у задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання недійсним графіку погашення платежів до спірного договору.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 5 квітня 2013 року, що надана заявницею для порівняння, відмовив у відкритті провадження за касаційною скаргою на судові рішення першої та апеляційної інстанцій про визнання кредитного договору та договору застави недійсними, адже згідно з висновком судово-економічної експертизи щомісячний ануїтетний платіж, зазначений в графіку погашення, який є додатком до кредитного договору, не відповідав відсотковій ставці встановленій у кредитному договорі.

У наданій для порівняння ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року, на відміну від даної справи, відсутні відомості про рішення суду, яке має преюдиційне значення у справі.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 23 вересня 2015 року, що надана заявницею для порівняння, зазначено, що відповідно до висновку судово-економічної експертизи вихідним параметром кредитування відповідає ануїтет ний платіж у розмірі 862 долари США, натомість банк установив значення вказаного платежу в розмірі 870 доларів 18 центів доларів США.

У наданій для порівняння ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 січня 2017 року, указано, що згідно з висновком судово-економічної експертизи кредитний договір та додатки до нього не містять розрахунку щодо реальної процентної ставки (у процентах річних) та абсолютного значення подорожчання кредиту (у грошову виразі).

Таким чином, правові висновки суду касаційної інстанції в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 квітня 2013 року, 22 жовтня 2014 року, 23 вересня 2015 року, 23 січня 2017 року, що надані заявницею для порівняння, та в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, ґрунтуються на різних фактичних обставинах справ, установлених судами.

Порівняння змісту вказаних судових рішень зі змістом судового рішення, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову, аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

З огляду на викладене підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання кредитного договору недійсним за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк
Н.П. Лященко В.М. Сімоненко