АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2248/17 Номер провадження 22-ц/786/1422/17Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Пилипчук Л.І.

секретар: Філоненко О.В.

за участю: представника заявників ОСОБА_2 та ОСОБА_3-ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 13 квітня 2017 року

по справі за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 в інтересах якої діють ОСОБА_3 та ОСОБА_2, про встановлення факту проживання в квартирі, заінтересована особа - виконавчий комітет Полтавськї міської ради, Управління майном комунальної власності міста.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 13 квітня 2017 рокувідмовлено ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 в інтересах якої діють ОСОБА_3 та ОСОБА_2, у відкритті провадження у справі в поряду окремого провадження за заявою про встановлення факту постійного проживання в квартирі.

З цією ухвалою не погодились ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які в поданій апеляційній скарзі просять ухвалу місцевого суду скасувати, матеріали справи направити до місцевого суду для вирішення питання про відкриття провадження.

В обґрунтування скарги посилаються на те, що з 1996 року сім'я апелянтів фактично постійно проживає у квартирі АДРЕСА_1. Проте, місце проживання апелянтів ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 зареєстровано за даною адресою лише з 29.11.2006 року, а ОСОБА_2 - з 23.10.2007 року, по теперішній час. Вказують, що з 21.11.1995 року по 13.02.2004 року місце проживання сім'ї апелянтів було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2. З 13.02.2004 року по 29.11.2006 року (для ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, та ОСОБА_4) та по 23.10.2007 року (для ОСОБА_2) з незалежних від заявників причин їх місце проживання не було зареєстроване за жодною адресою. Тобто, упродовж майже трьох та чотирьох років відповідно, апелянти не можуть підтвердити своє місце проживання належними довідками.

На підставі наведеного вказують, що, оскільки апелянти фактично проживали у квартирі АДРЕСА_1 у період з 13.02.2004 року по 29.11.2006 року (для ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4) та з 13.02.2004 року по 23.10.2007 року (для ОСОБА_2) без реєстрації, то необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме що вони проживали у даній квартирі у зазначений період.

Вважають, що встановлення такого факту не породжує у заявників права на приватизацію житла, а лише створює для них юридичну можливість реалізації такого права.

Зауважують, що у заявників між собою, та із заінтересованою особою - Управлінням комунального майна Виконавчого комітету Полтавської міської ради, відсутній жодний спір про право на приватизацію вказаного житла. Вказують, що заінтересована особа, як уповноважений орган приватизації, вимагає у заявників підтвердження місця їх проживання у вказаний «пустий» період та не заперечує права апелянтів на приватизацію зазначеної квартири. На думку заявників, вони не зможуть звернутися до суду в порядку позовного провадження, оскільки відсутні докази наявності спору про право.

У судовому засіданні заявники доводи апеляційної скарги підтримали та прохали її задовольнити.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У квітні 2017 року ОСОБА_3, ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до місцевого суду з заявою, в якій прохали встановити факт постійного проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: 36039, АДРЕСА_1 у період з 13.02.2004 року по 29.11.2006 рік та ОСОБА_2 з 20.08.2003 року по 23.10.2007 рік (а.с.3-6).

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та їх неповнолітня дитина ОСОБА_4, а також ОСОБА_5, ОСОБА_6, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10,13,16,20-21,24,29, 32).

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви серії НАМ №111450, батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали згоду їх неповнолітній дочці - ОСОБА_4 на участь в приватизації квартири за номером АДРЕСА_1 (а.с.7)

Окрім того, в матеріалах справи мається Ордер НОМЕР_1 від 17.09.1974 року, виданий на ім'я ОСОБА_7 на право зайняття кімн. АДРЕСА_1. Ордер видано на підставі рішення виконкому Ради депутатів трудящих від 05.09.1974 року (а.с.31).

Згідно рішення Київського районного суду м. Полтави від 29.01.1998 року, яке набрало чинності 10.02.1998 року, позов ОСОБА_3 до Полтавського міського управління житлово-комунального господарства Полтавського міськвиконкому про визнання членом сім'ї наймача та визнання права користування житловим приміщенням, задоволено.

Визнано ОСОБА_3 членом сім'ї ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 та визнано за ОСОБА_3 право користування квартирою АДРЕСА_1.

Зобов'язано житлові органи прописати ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1.

В позові Управління житлово-комунального господарства Полтавського міськвиконкому до ОСОБА_3 про виселення, відмовлено (а.с.30).

У відповідності до довідки №1175 від 10.04.2015 року, виданої Державним ощадним Банком України, за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 приватизація не проводилась. Житлові чеки не використано. В списках не зазначено (а.с.33).

Відмовляючи у відкритті провадження місцевий суд виходив із того, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, зокрема, в поданій заяві ОСОБА_3, ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 просять встановити факт з метою отримання права на приватизацію квартири.

Такий висновок суду відповідає встановленим по справі обставинам та ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.3 ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року №5 роз'яснено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Як убачається з абзацу 3 пункту 2 у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З урахуванням наведеного, зважаючи на те, що зі змісту заяви вбачається, що від встановлення факту постійного проживання заявників у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, залежить їх право на приватизацію даного нерухомого майна, доказів безспірності заінтересованими особами - ВК Полтавськї міської ради, Управління майном комунальної власності міста встановлення даного факту заявниками не надано, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у даній справі.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що, оскільки, упродовж майже трьох та чотирьох років відповідно, апелянти не можуть підтвердити своє місце проживання належними довідками, а фактично проживали у спірній квартирі у період з 13.02.2004 року по 29.11.2006 року (для ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4) та з 13.02.2004 року по 23.10.2007 року (для ОСОБА_2) без реєстрації, то наявні підстави для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме що вони проживали у даній квартирі у зазначений період, що, на їх думку, не породжуватиме у заявників права на приватизацію житла, а лише створить для них юридичну можливість реалізації такого права, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Зі змісту наведених норм права вбачається, що справи окремого провадження мають такі особливості: заявлені в порядку окремого провадження вимоги є безспірними (відсутній спір про суб'єктивне право); завданням суду є охорона інтересів заявника шляхом підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав; в окремому провадженні відсутні сторони із протилежними матеріально-правовими інтересами, а тому принцип змагальності не застосовується.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки у правах окремого провадження спору про право не повинно бути, за необхідності судової констатації наявності юридичного факту, а зі змісту вимог заяви вбачається, що від встановлення даного факту постійного проживання залежить право заявників на приватизацію квартири АДРЕСА_1, при цьому заявниками не доведено на підставі належних та допустимих доказів безспірності своїх вимог заінтересованими особами, дана заява не може розглядатися в рамках непозовного провадження.

За таких обставин ухвалу постановлено з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги її висновків не спростовують, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.303,307, п.1 ч.1 ст.312, ст.ст.313,314,315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 13 квітня 2017 року,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ : /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ : /підпис/ С.М. Бондаревська

/підпис/ Л.І. Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун