Справа № 462/1907/16-ц
УХВАЛА

судового засідання

"17" березня 2017 р. м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді: Постигач О.Б.

при секретарі: Яшук К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, заінтересовані особи ОСОБА_1, ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві,-

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» звернулось до суду із скаргою, у якій просить визнати незаконними дії заступника начальника Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 при винесенні повідомлень про повернення стягувачу виконавчих документів від 31.01.2017р. №754 і №755 та скасувати ці повідомлення. Вважає, що оскаржувані повідомлення винесені з порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», а відтак, підлягають скасуванню. Скаргу обґрунтував тим, що дане повідомлення державним виконавцем винесено необґрунтовано, оскільки стягувач - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб/або уповноважена ним особа на вчинення дій згідно з ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» звільняється від сплати авансового платежу, а оскаржуване повідомлення обґрунтоване саме несплатою стягувачем, який є уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, авансового платежу.

Сторони в судове засідання не зявились, повідомлялись про розгляд справи належним чином.

07.03.2017р. до суду заявником скеровано клопотання про розгляд справи без його участі.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

11.08.2016 року Залізничним районним судом м. Львова видано виконавчий лист № 462/1907/16-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості у розмірі 1202,77 доларів США, 283423,39 грн. заборгованості за кредитним договором та судового збору розмірі 4783,30 грн.

31.01.2017р. заступником начальника Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №754 та №755 на тій підставі, що до виконавчих документів не додано квитанцій про сплату авансового внеску та заяви про прийняття виконавчих документів подані особою, що не уповноважена на здійснення відповідних дій.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи..

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Скаржник посилається на те, що ПАТ «Родовід банк» в розмірі 99,99 відсотків належить державі в особі Міністерства фінансів України, який є центральним органом виконавчої влади.

Крім того зазначив, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до ч.1 ст.36, ч.2 ст.37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» набув всіх повноважень органів управління ПАТ «Родовід банк» з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення, тому він прирівнюється до державних органів, і тому звільнений від сплати авансового внеску.

Проте, у Законі України «Про виконавче провадження» не визначено поняття «державні органи», які звільняються від сплати авансового внеску.

Заявник вважає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який на даний час здійснює тимчасову адміністрацію у ПАТ «Родовід Банк», який в розмірі 99,99 відсотків належить державі в особі Міністерства фінансів України, може вважатись державним органом, тому має бути звільнений від сплати авансового внеску, передбаченого ч.2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, суд не погоджується з таким визначенням, оскільки згідно п.1 ч.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом, а відповідно до п.7 ч.3 цього Закону органи державної влади та Національний банк України не мають права втручатися в діяльність Фонду щодо реалізації законодавчо закріплених за ним функцій і повноважень.

У ст.5 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд підзвітний ОСОБА_4 України, Кабінету Міністрів України та Національному банку України.

Таким чином, розділ ІІ Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який визначає правовий статус Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не відносить Фонд до органів державної влади.

Враховуючи наведене, підстав для звільнення від сплати авансового внеску, передбачених ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», ПАТ «Родовід Банк», всіх повноважень органів управління яким набув Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, суд не вбачає, тому вважає повідомлення заступника начальника Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання обґрунтованим, і підстав для його скасування не вбачає.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності.

Відповідно до п. 10 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 документи, що посвідчують повноваження представників, повинні бути оформлені відповідно до вимог чинного законодавства. Оригінали документів, зазначених у цьому пункті, або належним чином засвідчені їх копії долучаються до матеріалів виконавчого провадження. Отже, із вказаних норм слідує обовязок, а не право, представника юридичної особи надавати разом із документами оригінал або ж належним чином завірену копію довіреності на представлення інтересів відповідної юридичної особи. Як вбачається із матеріалів справи, представник ПАТ «Родовід Банк» цього обовязку не виконав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 59-60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, усі дії заступника начальника Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 були вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови та порядок виконання рішень, ухвал судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку. Сторонами у виконавчому провадженні є стягувачі і боржники. Вони мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, заявляти клопотання, брати участь у проведені виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення в процесі виконавчих дій, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають в ході виконавчого провадження, у тому числі при проведенні експертизи, заявляти відводи та оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження та користуються іншими правами, наданими цим Законом.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене, твердження скаржника щодо неправомірності дій державного виконавця є необґрунтованими, останнім при поверненні виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, дотримані вимоги Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 57-60, 74-76, 169, 209, 212-214, 383-387 ЦПК України, ст. 4, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.3, 5 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд -

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ПАТ «Родовід Банк» на дії заступника начальника Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Постигач О.Б.