Справа № 629/898/17
Номер провадження 2-зз/629/2/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Соколенко О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в інтересах доньки ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8, приватному нотаріусу Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_9, Лозівському бюро технічної інвентаризації Харківської області, Чернігівської сільської ради Лозівського району Харківської області, сільськогосподарському виробничому кооперативу «Чернігівський» Лозівського району Харківської області про визнання договору міни житлових приміщень, технічного паспорту, довідки характеристики, свідоцтва про право власності на житло, довідки вартості 1 квадратного метра житла недійсними та стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивачі по справі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8, приватному нотаріусу Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_9, Лозівському бюро технічної інвентаризації Харківської області, Чернігівської сільської ради Лозівського району Харківської області, сільськогосподарському виробничому кооперативу «Чернігівський» Лозівського району Харківської області про визнання договору міни житлових приміщень, технічного паспорту, довідки характеристики, свідоцтва про право власності на житло, довідки вартості 1 квадратного метра житла недійсними та стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 02 квітня 2002 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_1 був укладений договір міни, згідно якого ОСОБА_11 та її неповнолітня онука ОСОБА_7 зробили обмін належної їм на праві приватної власності квартири, розташованої за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 5, б. 15, кв. 15 на домоволодіння, розташоване за адресою: с. Чернігівське, Лозівського району, Харківської області, вул. Студентська, б. 2, яке належало на праві приватної власності ОСОБА_1 та членам її родини, але відповідач при укладенні угоди ввела її в оману, так як знала, що документи, які були надані БТІ м. Лозова та нотаріальну контору, не відповідають дійсності. Крім того, ОСОБА_1 умисно приховала від неї недоліки будинку, які вона не бачила при огляді будинку. В звязку з чим просила визнати договір міни жилих приміщень, технічного паспорту, довідки характеристики, свідоцтва про право власності на житло, довідки вартості 1 квадратного метра житла недійсними, так як відповідачі уклали та зареєстрували угоду на підставі неперевірених та неправдивих документів. Крім того позивач просила стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 1332 гривні 48 копійок та моральну шкоду у розмірі 4000 гривень.

08 квітня 2003 року суддею, з метою забезпечення позову, було винесено ухвалу про накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 5, б. 15, кв. 15. Дана ухвала суду була направлена на виконання до нотаріальної контори та БТІ в Харківській області.

01 березня 2004 року по вищевказаній цивільній справі Лозівським міським судом Харківської області було постановлено рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивачів було відмовлено в повному обсязі.

08 червня 2004 року ухвалою апеляційного суду Харківської області рішення Лозівського міського суду Харківської області від 01 березня 2004 року було залишено без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_5 відхилена.

04 грудня 2006 року ухвалою Верховного Суду України рішення Лозівського міського суду Харківської області від 01 березня 2004 року та ухвала апеляційного суду Харківської області від 08 червня 2004 року залишені без змін, а касаційна скарга ОСОБА_5 відхилена.

16 березня 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, оскільки у задоволенні позову було відмовлено та рішення суду набрало законної сили.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 154 ЦПК України неявка осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в інтересах доньки ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8, приватному нотаріусу Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_9, Лозівському бюро технічної інвентаризації Харківської області, Чернігівської сільської ради Лозівського району Харківської області, сільськогосподарському виробничому кооперативу «Чернігівський» Лозівського району Харківської області про визнання договору міни житлових приміщень, технічного паспорту, довідки характеристики, свідоцтва про право власності на житло, довідки вартості 1 квадратного метра житла недійсними та стягнення матеріальної та моральної шкоди було відмовлено.

Заявники є власниками квартири, розташованої за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 5, б. 15, кв. 15 на підставі договору міни від 02 квітня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_9, зареєстрованим у Лозівському бюро технічної інвентаризації Харківської області 18 квітня 2002 року у книзі № 72 за № 17492.

Заявники при зверненні до нотаріуса з заявою про відчуження спірної квартири стало відомо про наявність обтяження на дане нерухоме майно. З Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 27.02.2017 року за № 81358386 вбачається, що виявлено обтяження на вищевказану квартиру, підставою виникнення обтяження є ухвала Лозівського міського суду Харківської області від 08 квітня 2003 року на імя ОСОБА_1Д, реєстратор Лозівська державна нотаріальна контора Харківської області.

Вирішуючи заяву по суті, суд встановив, що процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року № 31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами).

Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна.

З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майна та їх обтяжень», п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.

Відповідно до ст. 73 Закону України Про нотаріат, нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 74 Закону України Про нотаріат, одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно з п.п. 5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

При цьому, згідно з п. 78 зазначеного Порядку, державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна предявляються за місцезнаходженням цього майна.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Таким чином, заборона відчуження квартири № 15 в будинку № 15 на 5 мікрорайоні в м. Лозова, Харківської, яка належить на праві приватної власності заявникам по справі, порушує їх права та законні інтереси, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися майном.

Враховуючи те, що нотаріус, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою заявників заборони на відчуження об'єктів нерухомого майна, заявники позбавлені можливості реалізувати своє право власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб.

Крім цього скасування заходів забезпечення позову не порушує інтереси та законні права сторін.

Оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення заяви в повному обсязі.

Керуючись ст. ч.3 ст. 154, ст.ст. 209, 210 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати обтяження щодо заборони на відчуження квартири, розташованої за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 5АДРЕСА_1, зареєстроване 13 квітня 2006 року 14:19:07 за № 3100997 реєстратором: Лозівською державною нотаріальною конторою Харківської області на підставі ухвали Лозівського міського суду Харківської області від 08 квітня 2003 року, власником якого зазначена ОСОБА_1.

Зобов'язати відділ реєстрації Лозівської міської ради Харківської області вилучити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про заборону відчуження квартири, розташованої за адресою: Лозова, Харківської області, м-н 5АДРЕСА_1, зареєстроване 13 квітня 2006 року 14:19:07 за № 3100997 реєстратором: Лозівською державною нотаріальною конторою Харківської області на підставі ухвали Лозівського міського суду Харківської області від 08 квітня 2003 року, власником якого зазначена ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанцій шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.А. Смірнова