Справа № 433/513/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2017 року, Троїцький районний суд Луганської області в складі:

головуючого-судді Крівоклякіної Н.В.,

за участю секретаря Рєзнікової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Троїцьке цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Марківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

20.03.2017 року заявник звернулась до суду із дійсною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Луганську померла її мати ОСОБА_2, 1923 року народження, на підтвердження чого їй Луганською міською поліклінікою було видане лікарське свідоцтво про смерть №85 від 20.01.2017 року. При зверненні до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області їй було відмовлено у державній реєстрації смерті матері, так як нею на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 був пред'явлений медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Встановлення факту смерті необхідне їй для проведення державної реєстрації зазначеного факту на підконтрольній українській владі території, а також отримання допомоги на поховання. У зв'язку з цим заявник просить суд встановити, що ОСОБА_2, 1923 року народження, громадянка України, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Луганську, Луганської області, Україна, причина смерті - атеросклероз судин головного мозку, а також просила допустити рішення до негайного виконання.

В судове засідання заявник не з'явилась, у поданій заяві просила справу розглядати без її участі.

Заінтересована особа - Марківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області також направив письмову заяву, згідно якої просив справу розглянути без участі їх представника.

Суд, дослідивши надані письмові докази, вважає що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з Постановою Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями» за № 254-III від 17 березня 2015 року, тимчасово окупованими територіями визнано окремі райони, міста,селища і села Донецької та Луганської областей.

Відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», місто Луганськ визначене таким населеним пунктом.

Відповідно до ч. 2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064.

Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є:

- лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);

- фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);

- лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

- рішення суду про оголошення особи померлою;

- рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

- повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

- повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов'яносербського, Свердловського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до копії свідоцтва про народження від 21.03.1959 року серії НОМЕР_1, копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 24.01.1983 року, а також копії свідоцтва про укладення шлюбу від 10.07.1985 року серії НОМЕР_2, заявник ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_2 (а.с.6-8)

З наданої заявником медичної документації: лікарського свідоцтва про смерть №85 від 20.01.2017 року, виданого Державним закладом «Луганська міська поліклініка №10», в якому померлою зазначена ОСОБА_2, 1923 року народження, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Луганську, причина смерті - дисциркуляторна енцефалопатія, атеросклероз судин головного мозку; довідки про причину смерті №85 від 20.01.2017 року, також виданої вищезазначеним медичним закладом, відповідно до якої ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 93 років, причина смерті - дисциркуляторна енцефалопатія, атеросклероз судин головного мозку, вбачається, що вони видані медичним закладом, який знаходиться на тимчасово окупованій території (а.с.9).

При оцінці вищезазначених документів як доказів в даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України, які визначають, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

За таких підстав надана заявником медична документація у вигляді лікарського свідоцтва про смерть №85 від 20.01.2017 року, та довідки про причину смерті №85 від 20.01.2017 р., які видані Державним закладом «Луганська міська поліклініка №10» суд визнає належними і допустимими доказами на підтвердження факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Луганську ОСОБА_2, 1923 року народження.

Таким чином, суд вважає, що факт смерті ОСОБА_2, 1923 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Луганську, є доведеним та підтвердженим у судовому засіданні доказами, визнаними судом належними та допустимими, на підставі чого подана заява підлягає задоволенню.

Виходячи зі змісту статті 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

Тобто рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, в даному випадку факту смерті, є підставою для видачі відповідним відділом державної реєстрації актів цивільного стану свідоцтва про смерть.

Відповідно до ч.4 ст.257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст. 3,14, 60, 209, 212-215, 234, 256, 257-1, 259, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Марківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту смерті, - задовольнити в повному обсязі.

Встановити, що ОСОБА_2, 1923 року народження, уродженка села Велика Чернігівка Станично-Луганського району Луганської області, померла в певний час на території держави Україна у Луганській області, місто Луганськ ІНФОРМАЦІЯ_1. Причина смерті - дисциркуляторна енцефалопатія, атеросклероз судин головного мозку.

Копію даного рішення направити у Марківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області для державної реєстрації факту смерті.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Луганської області через Троїцький районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В. Крівоклякіна.

20.03.17