У Х В А Л А

Іменем України

18 травня 2017 року м. Ужгород

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослоя Г.Г.,

суддів - Куштана Б.П., Бисаги Т.Ю.,

секретарі - Чучка Н.В.,

з участю: представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 30 січня 2017 року про закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в частині стягнення боргу,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 135 125 грн.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 30.01.2017 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в частині стягнення боргу в сумі 85 000 грн.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що з висновками суду першої інстанції не погоджується, оскільки оскаржувану ухвалу судом прийнято з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що на час постановлення такої ухвали у представника позивача були відсутні повноваження щодо відмови від частини позову, так як закінчився строк довіреності та договору-доручення. Просить ухвалу скасувати, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак її неявка, в силу ч. 2 ст. 305 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача по справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в частині стягнення боргу в сумі 85 000 грн., суд першої інстанції послався на п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки представником позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні не підтримано позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 85 000 грн. та надано нотаріально посвідчену заяву про сплату боргу в цій частині.

Однак, з таким висновком суду колегія погодитися не можна, виходячи з наступного.

Як слідує з довіреності від 24.04.2014 року ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_4 представляти свої інтереси та така довіреність видана терміном на один рік і дійсна до 23.04.2015 року.

20.08.2015 року між адвокатом ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір-доручення про надання правової допомоги і такий діяв до 31.12.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

Відмова позивача від позову - це одностороннє вільне волевиявлення позивача, спрямоване на відмову від судового захисту своєї вимоги і на закриття порушеного позивачем процесу.

Відмовитися від позову може тільки позивач або його уповноважений представник.

30.01.2017 року після початку розгляду справи по суті представник позивача ОСОБА_4 не підтримав позовні вимоги в частині стягнення з відповідача боргу в сумі 85 000 грн.

Однак, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не перевірив повноваження представника позивача ОСОБА_4, які закінчилися 31.12.2016 року відповідно до договору-доручення про надання правової допомоги від 20.08.2015 року та його права на відмову від позову, які були надані на вимогу апеляційному суду, при цьому прийнявши відмову від частини позовних вимог.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції про закриття провадження в справі в частині стягнення боргу в сумі 85 000 грн. не ґрунтуються на вимогах закону, постановлена із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення в справі та із порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З врахуванням вищенаведеного, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.4 ч.2 ст.307, 315, 317,319 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 30 січня 2017 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді :