Ухвала

іменем україни

02 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Мазур Л.М., ПисаноїТ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання недійсними окремих положень договору, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 23 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПрАТ «СК «Українська страхова група»), товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті») про визнання недійсними окремих положень договору.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 22 листопада 2011 року між ним та ПрАТ «СК «Українська страхова група» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку № 28-0199-11-25-48, за умовами якого транспортний засіб AUDI A7, номер кузова шасі НОМЕР_1, було застраховано за умовами добросовісного страхування наземних транспортних засобів (КАСКО) на загальну суму 84 900 доларів США.

В травні 2015 року в процесі розгляду Іллінецьким районним судом Вінницької області цивільної справи за позовом ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_4, він дізнався про те, що зазначений договір укладений строком на 1 рік, продовжує строк своєї дії і ТОВ «Порше Мобіліті» продовжує сплачувати за нього страхову премію за період страхування з 25 листопада 2012 року по день подання даного позову.

Посилаючись на те, що вказані дії відповідачів є незаконними та такими, що суперечать положенням чинного законодавства та враховуючи викладене, позивач просив визнати договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку від 22 листопада 2011 року № 28-0199-11-2548 недійсним в частині укладення його на строк з 25 листопада 2012 року по 24 листопада 2016 року.

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суд Вінницької області від 23 червня 2016 року, в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками

якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що позивач був згодний з умовами договору та заперечень щодо умов спірного договору як на час укладення кредитного договору, так і протягом дії цього договору, не заявляв, а також він був вільним у виборі та мав право не укладати договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами.

Крім того, судами попередніх інстанцій зроблено правильний висновок про те, що оскаржувані умови договору добровільного страхування не суперечать чинному законодавству.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 23 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

Т.О.Писана