Справа № 342/1326/16-ц
Провадження № 2/342/152/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до Чернелицької селищної ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Чернелицької селищної ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивує тим, що її чоловік ОСОБА_5, як голова колгоспного двору, мав у приватній власності житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1, за вказаним домогосподарством закріплена земельна ділянка площею 0,40 га, що стверджено довідками Чернелицької селищної ради. Інших правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок немає. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року. На час його смерті був чинним ЦК УРСР 1963р. ОСОБА_5 заповіту не вчиняв, спадкоємцем першої черги за законом є його дружина ОСОБА_1, яка на момент смерті проживала разом із чоловіком, тобто фактично спадщину прийняла, однак свої права юридично не оформила. Звернувшись до Городенківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позивачка отримала Постанову в.о. державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.11.2016 року у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на вищезгаданий житловий будинок. Вартість спадкового будинковолодіння згідно Звіту про оцінку майна становить 76439,84 грн.

Ухвалою суду від 25 січня 2017 р. до участі в справі залучено співвідповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які станом на 15.04.1991 р. проживали в колгоспному дворі, де головою двору був їх батько ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони, їх представники, - в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Представник позивачки зазначив, що позовні вимоги підтримує та позов просить задовольнити. Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в своїх заявах зазначили, що не заперечують проти визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Довідкою № 444, виданою 02.08.2016 року виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради доводиться, що головою домогосподарства в АДРЕСА_1 був ОСОБА_5. Довідкою № 447 від 02.08.2016 року, виданою виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що станом на 15.04.1991 року в житловому будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_9; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, помер ІНФОРМАЦІЯ_10 р. та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року у віці 46 років в с. Хмелева, актовий запис № 20 від 21.04.1996 р., що стверджено копією повторного Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 29 вересня 2004 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції. На час його смерті був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Ст. 548 ЦК УРСР (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3, виданого 21.10.1973р. доводиться, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрували шлюб 21 жовтня 1973 року, актовий запис № 6.

Довідкою № 445 від 02.08.2016р., виданою виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради Городенківського району доводиться, що на час смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року, в житловому будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані: дружина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3; син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4; син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5; син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, помер ІНФОРМАЦІЯ_10 р. та син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 Отже, вважаються такими, що прийняли спадщину.

Після смерті чоловіка ОСОБА_5 позивачка 02 серпня 2000 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_9, актовий запис № 7, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», що стверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № НОМЕР_5 від 17.08.2016 року. Шлюб між ними розірвано 04.10.2007 року, актовий запис № 157, після реєстрації розірвання шлюбу прізвище дружини «ОСОБА_1», що доводиться копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4, виданого 04.10.2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області.

До складу спадщини спадкодавця ОСОБА_5 входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 Городенківського району Івано-Франківської області.

З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № АДРЕСА_1 встановлено, що житловий будинок та господарські будівлі збудовані в 1975 році. Як вбачається із Звіту про оцінку майна № SY160512-006 від 12.05.2016 року, ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Незалежності,32 с. Хмелева Городенківського району на 12.05.2016 р. - становить 76 439,84 грн. Довідкою № 446, виданою 02.08.2016 року виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради доводиться, що за господарством, яке знаходиться в АДРЕСА_1 закріплена земельна ділянка площею 0,40 га.

З повідомлення Чернелицької селищної ради № 20 від 24.01.2017 р. слідує, що в даний час в житловому будинку по АДРЕСА_1 ніхто не проживає, селищна рада не заперечує проти визнання права власності на згаданий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2004 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивачка зверталася до Городенківської районної державної нотаріальної контори. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1692/02-31 від 25.11.2016 р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 року, на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 Городенківського району з посиланням на те, що спадкоємець ОСОБА_1 не надала оригінал документа, який посвідчував би право власності спадкодавця ОСОБА_5 на вищезгаданий житловий будинок.

Через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на цей будинок позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за законом спадкодавця ОСОБА_5, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідачі - інші спадкоємці першої черги не заперечують відносно задоволення даного позову, доказів про отримання своїх часток з майна колишнього колгоспного двору не надали, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі ст.ст. 120, 123, 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 346, 392, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.), керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний № НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ничик Г.І.