АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/796/4098/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 січня 2017 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_4, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який продовжує навчання до досягнення ним 23 років за умови, що ОСОБА_4 буде продовжувати навчання.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги в сумі 1461 гривня 60 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в сумі 243 двісті сорок три гривні 60 копійок на користь держави.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 16 березня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було відхилено. Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 28 січня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 грудня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду м.Києва від 16 березня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

23 лютого 2016 року ухвалою Апеляційного суду м.Києва апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 28 січня 2015 року залишено без змін.

12 жовтня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Святошинського районного суду м.Києва з заявою про ухвалення у справі додаткового рішення. Посилалась на те, що державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві винесла постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом у даній справі, так як у виконавчому листі не зазначена дата з якої присуджено стягнення аліментів. При дослідженні рішення суду також було встановлено, що і в рішенні суду не визначено дату, з якої потрібно здійснювати стягнення аліментів з відповідача. Просила ухвалити додаткове рішення та вказати дату, з якої починається стягнення аліментів з відповідача.

Додатковим рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19 січня 2017 року доповнено резолютивну частину рішення від 28 січня 2015 року Святошинського районного суду м. Києва по цивільній справі за ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів, додатково вказано дату з якої починається стягнення аліментів стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який продовжує навчання, починаючи з дня пред'явлення позову 19.09.2014 року до досягнення ним 23 років за умови, що ОСОБА_4 буде продовжувати навчання.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення суду відповідач ОСОБА_2 просить скасувати додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 січня 2017 року та постановити ухвалу про відмову в ухваленні додаткового рішення.

Зазначає, що додаткове рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. З додатковим рішенням він не погоджується з тих же підстав, з яких не погоджується і з рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 28.01.2015 року та ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 23.02.2016 року. Вважає, що суд не з»ясував, чи може він надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, безпідставно стягнув аліменти не на користь сина, а на користь колишньої дружини.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з»явився, про день та час слухання справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, а тому, колегія суддів вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Представник позивача ОСОБА_3 та третьої особи ОСОБА_4 ОСОБА_5 проти доводів апеляційної скарги заперечувала. Просила додаткове рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду м. Києва Ратнікової В.М., пояснення представника позивача та третьої особи, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі додаткового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_4, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який продовжує навчання до досягнення ним 23 років за умови, що ОСОБА_4 буде продовжувати навчання.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 23 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 28 січня 2015 року залишено без змін.

Ухвалюючи 19 січня 2017 року додаткове рішення по даній справі та, визначаючи час, з якого стягуються аліменти, починаючи з дня пред'явлення позову 19.09.2014 року до досягнення ОСОБА_4 23 років за умови, що ОСОБА_4 буде продовжувати навчання, суд першої інстанції посилався на те, що ст. 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дати пред»явлення позову, суд першої інстанції вказаних вимог закону не виконав та не вказав в рішенні суду час, з якого підлягають стягненню аліменти, а тому є всі підстави для ухвалення додаткового рішення.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та відповідає вимогам закону, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, що беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Згідно вимог ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову.

Ухвалюючи 28 січня 2015 року рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, який продовжує навчання, суд першої інстанції не вирішив питання про визначення часу, з якого присуджуються аліменти на дитину, що унеможливлює виконання вказаного рішення. Оскільки з позовом до суду ОСОБА_3 звернулась 19.09.2014 року, то, відповідно до вимог ст.. 191 СК України та ст.. 220 ЦПК України, суд першої інстанції прийшов до вірного та обґрунтованого висновку про ухвалення додаткового рішення та вірно визначив час, з якого присуджуються аліменти на дитину від дня пред»явлення позову- 19.09.2014 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що додаткове рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає безпідставними, так як суд першої інстанції встановив дійсні обставини справи, дослідив надані сторонами докази, дав їм вірну правову оцінку та ухвалив додаткове рішення з дотриманням норм процесуального права та вірно застосував норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що з додатковим рішенням він не погоджується з тих же підстав, з яких не погоджується і з рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 28.01.2015 року та ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 23.02.2016 року, так як вважає, що суд не з»ясував, чи може він надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, безпідставно стягнув аліменти не на користь сина, а на користь колишньої дружини, правильність висновків суду першої інстанції при ухваленні додаткового рішення не спростовують, оскільки стосуються законності та обгрунтованості рішення Святошинського районного суду м.Києва від 28 січня 2015 року про стягнення аліментів, а предметом апеляційного розгляду є додаткове рішення Святошинського суду м.Києва від 19 січня 2017 року, яким вирішено лише питання про визначення часу, з якого підлягають стягненню аліменти з відповідача га користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 січня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: