Справа № 629/549/17
№ провадження 2-о/629/24/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2017 року Лозівський мськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді Дегтярчук М.О., за участю секретаря судового засідання Беззубенко Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення -

в с т а н о в и в :

Представник заявника звернувся до суду з уточненою заявою про встановлення факту,що має юридичне значення, посилаючись на те,що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи першої категорії, інвалідом 2 групи. Враховуючи,що 25.04.1990 року постановою Верховної Ради СРСР № 1452-1 аварія на Чорнобильській АЕС визнана світовою екологічною катастрофою, загальнонародним лихом, на боротьбу з якою було застосована загальна мобілізація населення СРСР, аналогічна постанова від 01.08.1990 року прийнята Верховною Радою Української РСР, всі роботи, які проводилися для ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи є роботами по захисту Вітчизни.

Представник заявника посилався на те,що в Україні з 1993 року діє Закон України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ(надалі закон), який в статті 7 визначив, що до інвалідів війни належать особи з числа працівників, які стали інвалідами внаслідок каліцтва,захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини. Стаття 4 Закону встановлює, що інваліди війни належать до ветеранів війни та відповідно до ст.. 18 Закону « Ветеранам війни вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків встановлюється Кабінетом Міністрів України». ОСОБА_1 неодноразово звертався до УПСЗН Лозівської міської ради з вимогою надати йому посвідчення ветерана війни та встановити його права отримувати пільги та соціальні виплати з 2001 року, так як він є інвалідом війни відповідно до імперативу ст.. 7 Закону з моменту отримання довідки МСЕК, останній раз 16.02.2017 року, але встановлення факту не належить до компетенції УПСЗН Лозівської міської ради. ОСОБА_1 звернувся до Департаменту з питань цивільного захисту населення та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації, де йому було роз»яснино, що він є інвалідом війни як робітник, який отримав інвалідність під час захисту Вітчизни, є довідка МСЕК і він має право на отримання пільг з моменту отримання довідки МСЕК, в об»ємі діючого в той час Закону.

Оскільки УПСЗН Лозівської міської ради юридично не може визнати факту того,що ОСОБА_1 є інвалідом війни, відповідно до ст.. 7 Закону з моменту отримання ним довідки МСЕК Сер. ХАР 056137 від 18.01.2001 року, в зв»язку з чим відмовляється видавати належне посвідчення ветерана війни та надавати та виплачувати йому належні як ветерану війни пільги, грошові компенсації, право на які в нього виникло з 2001 року, представник заявника змушений звертатися до суду з даною заявою, в якій прохає встановити факт того, що ОСОБА_1 є інвалідом війни з моменту отримання довідки МСЕК в 2001 році та має право отримати всі відповідні пільги та компенсації, встановлені для ветеранів війни з цього часу.

У судовому засіданні представник заявника підтримав свою заяву про прохав її задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ній.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1, посилаючись на те,що представником заявника до матеріалів заяви, надані документи, в яких відсутні докази того,що ОСОБА_1 був залучений до складу формувань Цивільної оборони, що унеможливлює отримання ним посвідчення інваліда війни, що передбачено ст..7 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Крім того, зазначив, що гр. ОСОБА_1 не звертався до управління з проханням чи вимогою видати йому посвідчення ветерана війни, як вказано у заяві його представника. В судовому засіданні 21.03.2017 року представник заінтересованої особи повідомив, що 17.03.2017 року представник заявника звернувся з заявою про надання ОСОБА_1 статусу інваліда війни.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне провадження по справі закрити з наступних підстав.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав(стаття 234 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст..258 ЦПК України у заяві про встановлення фактів,що мають юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Сторонами у справах окремого провадження є заявник,заінтересовані особи, які є спеціальними суб»єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: тоді , коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов»язки; якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Відповідно до п. п.1,2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 5 (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 р.) "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів,якщо : згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним.

При вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов'язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти,одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому діючим законодавством.

Важливе значення має вимога про обов'язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

Однак, в даній заяві мета встановлення вказаних фактів не вказана. Представник заявника надав роз»яснення директора Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації. В судовому засіданні представник заінтересованої особи пояснив,що ОСОБА_1 звернувся до управління з проханням чи вимогою надати йому посвідчення інваліда війни 17.03.2017 року, тобто в той час , коли справа вже розглядалася в судовому порядку.

Крім того, в судовому засіданні представник заявника пояснив,що дійсно не має можливості надати довідку про залучення ОСОБА_1 до формувань Цивільної оборони під час його відрядження в Припятську зону Київської області з 19.07.1986 року по 31.07.1986 року, оскільки вважає,що надав достатньо доказів для обґрунтування доводів заяви.

Також зауважив,що ОСОБА_1 не працював безпосередньо на ЧАЕС, а у казаний час працював водієм в Припятській зоні Київської області.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов'язаний з'ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження на підставі ч. 2 ст. 122 ЦПК, а коли справу вже відкрито закриває провадження в ній.

Отже, враховуючи той факт, що в порядку цивільного судочинства не підлягають розгляду справи про встановлення юридичних фактів, які прохає встановити заявник в своїй заяві, суд на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України вважає за необхідне провадження по справі закрити.

У відповідності до ч.2 ст. 206 ЦПК України суд роз»яснює заявнику, що справа підлягає розгляду у порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст.206,209,210 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення закрити.

Роз»яснити заявнику,що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами,про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятиденний строк з дня її проголошення або в порядку ст. 294 ЦПК України. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: М.О.Дегтярчук