Справа № 214/500/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 травня 2017 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Ступак Н.Р.,

при секретарі Рендюк Н.В.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 26.10.2013 року в сумі 6620 грн. 25 коп., в тому числі: 1150,00 грн. основного боргу, 1157,75 грн. інфляційні витрати, 103,50 грн. три відсотки річних, 4209,00 грн. пеня. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24.12.2013 року позивач надав відповідачу позику у сумі 1150,00 грн. строком до 26.01.2014 року. На підтвердження укладення договору позики ОСОБА_2 надав розписку, відповідно до якої в разі порушення строків розрахунку відповідач має сплатити пеню у розмірі 1% від суми заборгованості за кожний день прострочення. У встановлений строк відповідач борг не повернув, у звязку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивач, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення та стягнення з нього заборгованості в сумі 6 620,25 грн.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини справи та визначив відповідні їм правовідносини, які регулюються договором позики, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24.12.2013 року та нормами ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Так, відповідно до розписки від 24.12.2013 року ОСОБА_1 надав у борг ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1 150,00 грн., строком до 26.01.2014 року. У разі порушення зобовязання щодо повернення грошових коштів у вказаний в розписці строк ОСОБА_2 зобовязався сплачувати пеню у розмірі 1% за кожен день прострочення (а.с. 8).

Суд, розглянувши у судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позову за наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку саму суму коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, судом встановлено, що відповідач свого зобовязання за договорами позики не виконав, грошових коштів у строк та в порядку, передбаченому розпискою від 24.12.2013р., не повернув, тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума боргу: за договором позики від 24.12.2013р. в загальному розмірі 6620,25 грн., з яких: 1150,00 грн. основний борг, 1157,75 грн. інфляційні витрати (а.с.3-4), 103,50 грн. 3% річних (а.с. 5) та 4209,00 грн. пеня (а.с. 6). Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій (а.с. 7), суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 640,00 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 26.10.2013р. у розмірі 6620 (шість тисяч шістсот двадцять) грн. 25 коп. у тому числі : 1150,00 грн. основний борг, 1157,75 грн. інфляційні витрати, 103,50 грн. три відсотки річних, 4209,00 грн. пеня.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640,00 грн. у дохід держави.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Дніпропетровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя Н.Р. Ступак