17 березня 2017 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого суддіТаран Н.Г.
при секретаріДвірко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_5, про стягнення коштів, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, 09.04.2015 р. між позивачем Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ПАТ «Миронівський хлібопродукт» було укладено комплексний договір №06/02-200033739 добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків (НВ), за яким був застрахований автомобіль НОМЕР_1.
07.07.2015 р. на 142 км а/д М-06 Київ-Чоп сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля Scania P230 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_5, який є винним у вчиненні ДТП.
Згідно калькуляції № SK-504094 вартість матеріального збитку завданого автомобілю НОМЕР_1, становить 67 977,25 грн.
02.09.2015 р. позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 67 977,25 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 на момент скоєння ДТП, не була застрахована. На вимогу позивача, відповідач кошти не сплатив, чим завдав шкоди.
В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав до суду заяву з проханням розглядати справу у відсутність їх представника, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач до суду не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи судом був повідомлений належним чином, зворотні поштові повідомлення повернулись до суду за закінченням терміну зберігання.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечував представник позивача.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Судом встановлено, що 09.04.2015 р. між позивачем Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ПАТ «Миронівський хлібопродукт» було укладено комплексний договір №06/02-200033739 добровільного страхування транспортного засобу, водія та пасажирів від нещасних випадків (НВ), за яким був застрахований автомобіль НОМЕР_1.
07.07.2015 р. на 142 км а/д М-06 Київ-Чоп сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля Scania P230 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_5
Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
На дату вчинення цієї події водій ОСОБА_5 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів
У відповідності до постанови Деснянського районного суду міста Києва від 12.08.2015 р., ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_5 п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, а також визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
У відповідності до ст. 5 Закону України № 1961 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961) об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
У відповідності до п. 22.1 Закону № 1961 У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно калькуляції № SK-504094 зробленої Канівською філією ПАТ «Миронівський Хлібопродукт», вартість матеріального збитку завданого автомобілю НОМЕР_1, становить 67 977,25 грн.
02.09.2015 р. позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 67 977,25 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ЗР046570 від 04 вересня 2015 р. (а.с.30).
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до п. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Таким чином, позивач набув право вимоги до відповідача про відшкодування коштів.
Проте, станом на сьогоднішній день відшкодування шкоди в сумі 67 977,25 грн. відповідачем не здійснено.
Відповідно до вище викладеного та на підставі наведених правових норм пред'явлений до відповідача позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з нього на користь позивача суми матеріальної шкоди.
Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213 - 215, 224-233 ЦПК України, ст.ст. 993, 1191 ЦК України, ст.ст. 27 Закону України "Про страхування", суд, -
Позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_5, про стягнення коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» компенсацію страхового відшкодування в розмірі 67 977,25 грн.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 378 грн.
Рішення може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його постановив за письмовою заявою відповідача, поданою з врахуванням вимог ст. 229 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.

Суддя Н.Г. Таран