Справа №592/586/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Алфьоров А. М.
Номер провадження 22-ц/788/560/17 Суддя-доповідач - Бойко В. Б.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Бойка В. Б.,

суддів - Семеній Л. І. , Ткачук С. С. ,

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства « Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування « Насосенергомаш » на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 лютого 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства « Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування « Насосенергомаш » про відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 лютого 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства « Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування « Насосенергомаш » ( далі - ПАТ ) на користь ОСОБА_3 19000 грн. у відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я.

Стягнуто з ПАТ на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

При цьому вказує, що на спірні правовідносини не поширюються норми ст. 237-1 КЗпП України, оскільки дані правовідносини регулюються Законами України з окремих видів загальнообов'язкового державного соціального страхування та іншими нормативно-правовими актами, які містять норми щодо загальнообов'язкового державного соціального страхування. Вважає, що моральна шкода повинна відшкодовуватися позивачу Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, яка підтримала доводи апеляційної скарги та заперечення представника позивача проти задоволення скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції та як вбачається із матеріалів справи, з 13 липня 1984 року по 28 квітня 2016 року ОСОБА_3 перебував в трудових відносинах з ПАТ, звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію ( а.с. 6-7 ).

Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного профзахворювання №8 від 15 листопада 2005 року ОСОБА_5 встановлено діагноз : Пневмокониоз І ст. S/S, 1/1 медленное развитие. Хронический обструктивный бронхит пылевой этиологии 2 ст. в фазе нестойкой ремиссии. ЭЛ 1-2 ст. ЛН 2 ст. Хроническое легочное сердце субкомпенсированное. Заболевания профессиональные Нейросенсорная тугоухость со значительной степенью снижения слуха (4 ст.) профессионального характера. ИБС атеросклеротический кардиосклероз, экстрасистолическая аритмия. СН 1 ст. Диффузный нетоксический зоб 2 ст. Аутоиммунный тиреоидит клинически. Хронический пиелонефрит. Вегето-сосудистая дистония по смешанному типу с астеническим синдромом. Шейный ОХЗ позвоночника с сенсорными нарушениями. Гиперметропия слабой степени обоих глаз ( а.с. 8 ).

При огляді 31 грудня 2014 року, МСЕК встановлено ОСОБА_3 ІІІ групу інвалідності та 65% втрати профпрацездатності ( а.с. 9 ).

Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного профзахворювання №8 від 15 листопада 2005 року причиною професійного захворювання, встановленого позивачу, є недосконалість технологій, не ефективне використання засобів індивідуального захисту, проведення робіт в умовах підвищених рівнів шуму й пилу ( а.с. 8 ).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягуючи моральну шкоду з ПАТ, суд обґрунтовано виходив із встановлених у справі фактичних обставин та вимог матеріального і процесуального права.

Зокрема, суд правильно дійшов до висновку про те, що у зв'язку із отриманням за час роботи в ПАТ професійних захворювань, позивач втратив професійну працездатність на 65% та став інвалідом третьої групи, в результаті чого зазнав моральних страждань. Для позивача дійсно настали негативні наслідки, істотно змінилася нормальна течія життя, тому обґрунтовано стягнув кошти на відшкодування моральної шкоди, що відповідає вимогам ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, а також ст.ст. 23, 1167 ЦК України.

Колегія суддів, погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та вважає, що даний спір повинен вирішуватися на підставі законодавства, яке було чинним на момент виникнення в потерпілого права на відшкодування шкоди.

Оскільки позивачу вперше встановлена ІІІ група інвалідності в зв'язку з профзахворюванням, отриманим під час роботи в ПАТ, суд правильно стягнув з останнього моральну шкоду в розмірі 19000 грн. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначено судом з урахуванням всіх обставин та вимог закону, з дотриманням засад розумності та справедливості.

Доводи апеляційної скарги щодо відшкодування позивачу моральної шкоди з Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, а не з ПАТ є необґрунтованими.

Як убачається з матеріалів справи, у 2006 році ОСОБА_3 було вперше встановлено ступінь втрати професійної працездатності ( а.с. 21-24 ).

01 квітня 2001 року набрав чинності вищевказаний Закон, за змістом ст.ст. 21, 28, 30, 34, 35 якого, право на отримання потерпілим страхових виплат у разі настання стійкої втрати працездатності, у тому числі виплати за моральну шкоду, виникає в особи з дня встановлення їй такої стійкої втрати працездатності вперше висновком МСЕК.

Таким чином, потерпілі мають право на відшкодування моральної шкоди за рахунок відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, якщо стійку втрату працездатності у зв'язку з професійним захворювання вперше встановлено в період з 01 квітня 2001 року по 31 грудня 2005 року, тобто під час дії законодавчих актів, які надавали потерпілим таке право.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства « Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування « Насосенергомаш » відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 лютого 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -