Ухвала

іменем україни

15 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О.,

Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Адвокатського бюро «Грішина та партнери» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надання правової допомоги та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Адвокатського бюро «Грішина та партнери» про стягнення коштів у зв'язку з невиконанням умов договору про надання правової допомоги, за касаційними скаргами Адвокатського бюро «Грішина та партнери» і ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року Адвокатське бюро «Грішина та партнери» (далі - АБ «Грішина та партнери») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3, вимоги якого під час розгляду справи уточнило та остаточно просило на підставі ст. ст. 526, 610, 625, 629 ЦК України стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання правової допомоги у розмірі 29 352 грн, яка визначена станом на 29 вересня 2015 року, та судовий збір. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 24 листопада 2014 року між АБ «Грішина та партнери» і ОСОБА_3 укладено договір № 2014/11/24 про надання правової допомоги, до якого 10 грудня 2014 року укладено додаткову угоду № 1. На виконання умов указаного договору позивач у період із 01 грудня 2014 року по 31 липня 2015 року надавав відповідачу правову допомогу, а саме: представники адвокатського бюро складали позовні заяви, адвокатські запити, листи, пояснення, вивчали та аналізували документи і законодавство, зверталися до різних державних органів в інтересах відповідача; представники позивача відвідували судові засідання для представництва інтересів відповідача, витрачали час на поїздки, телефонні дзвінки, очікування за місцем призначення. За юридичні послуги, пов'язані з підготовкою меморандуму (довідки) з питань виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, відповідач сплатив позивачу 1 500 грн, крім того, 11 грудня 2014 року він сплатив на рахунок позивача 5 тис. грн, 23 лютого 2015 року відповідач знову сплатив на рахунок позивача 5 тис. грн, однак у подальшому надані йому юридичні послуги не оплатив, хоча адвокатське бюро продовжувало працювати над його питанням та в його інтересах, направляли йому електронною поштою звіти про виконані роботи, претензії про оплату виконаних робіт, але останній на порушення умов договору надані йому послуги не оплатив.

Не погоджуючись із позовом АБ «Грішина та партнери», ОСОБА_3 у грудні 2015 року звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив стягнути з АБ «Грішина та партнери» на свою користь грошові кошти за надання правової допомоги у розмірі 10 тис. грн на підставі ст. ст. 11, 509, 526, 626, 627, 629, 610, 612 ЦК України, у зв'язку з неналежним невиконанням умов договору про надання правової допомоги. Зокрема, зазначив, що позивач надав йому неякісні юридичні послуги, не на досягнення результату, задля якого він звернувся за юридичною допомогою, крім того, звіти, які вимагає від нього оплатити позивач, нічим не підтверджені. Також зазначив, що сплачені ним кошти були лише авансом за майбутні юридичні послуги, але позивач безпідставно здійснив їх списання і продовжив нарахування боргу без попередньої оплати робіт, що протирічить додатковій угоді від 10 грудня 2014 року до договору про надання правової допомоги від 24 листопада 2014 року.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 квітня 2016 року у задоволенні обох позовів відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні первісного позову АБ «Грішина та партнери», ухвалено у цій частині нове рішення, яким зазначений позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь АБ «Грішина та партнери» заборгованість за договором про надання правової допомоги від 24 листопада 2014 року № 2014/11/24 у розмірі 7 735 грн 87 коп. та витрати з оплати судового збору у розмірі 1 218 грн.

В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі АБ «Грішина та партнери» просить змінити рішення апеляційного суду у частині відмови у задоволенні його позовних вимог та задовольнити його позов у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Виходячи з вимог ст. 316 ЦПК України щодо змісту, рішення апеляційного суду повинно мати: мотивувальну частину із зазначенням мотивів зміни рішення, скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення; встановлених судом першої інстанції обставин, а також обставин, встановлених апеляційним судом, і визначених відповідно до них правовідносин; назви, статті закону, на підставі якого вирішено справу; резолютивну частину із зазначенням висновку апеляційного суду про зміну чи скасування рішення, задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновку апеляційного суду по суті позовних вимог.

Рішення суду апеляційної інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову АБ «Грішина та партнери», суд першої інстанції виходив із недоведеності і необґрунтованості заявлених позовних вимог, оскільки надані позивачем на обґрунтування своїх вимог акти про надання послуг не погоджені відповідачем, а суми, зазначені для оплати у звітах про виконані роботи та в актах надання послуг, не мають належного підтвердження та, що відповідно до умов договору клієнтом оплачуються послуги правового характеру, а не витрати часу на дорогу, очікування та вивчення законодавства, що по суті не є юридичною допомогою.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 про стягнення коштів у зв'язку з невиконанням АБ «Грішина та партнери» умов договору про надання правової допомоги, суд першої інстанції, із висновками якого у цій частині погодився й апеляційний суд, виходив із недоведеності зазначених позовних вимог, зазначивши, що ОСОБА_3 не надав належних та допустимих доказів на їх підтвердження, а саме: щодо невиконання АБ «Грішина та партнери» умов договору про надання правової допомоги та надання йому неякісних юридичних послуг.

Однак із вказаними висновками у частині вирішення первісного позову обґрунтовано не погодився апеляційний суд, виходячи з наступного.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов'язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. (ст. 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 57 ЦПК України установлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Питання належності та допустимості доказів урегульовано ст. ст. 58, 59 ЦПК України.

Судом установлено, що 24 листопада 2014 року між ОСОБА_3 і АБ «Грішина та партнери» укладено договір № 2014/11/24 про надання правової допомоги та послуг, відповідно до якого клієнт доручає, а адвокатське бюро на умовах та в обсязі, передбачених цим договором, бере на себе обов'язки щодо надання клієнту юридично-правових, консультаційних послуг з приводу захисту здійснення батьківських прав та обов'язків клієнтом, у тому числі підготовка меморандуму (довідки) з питань виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною (алгоритм дій) та вчинення юридичних дій задля встановлення місця проживання дитини з батьком, а також представництво та захист інтересів клієнта в судових органах всіх юрисдикцій та інстанцій, в органах державної влади та підприємствах, організаціях незалежно від форм власності та громадянами, а ОСОБА_3 зобов'язався своєчасно оплачувати вартість наданих йому послуг.

За послуги, пов'язані з підготовкою меморандуму (довідки) з питань виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною (алгоритм дій), визначено гонорар у розмірі 1 500 грн, вартість інших послуг розраховується виходячи з фактично витраченого часу з урахуванням погодинної ставки 800 грн за одну годину.

10 грудня 2014 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1, якою внесено зміни до п. п. 4.2 і 4.3 договору, згідно з якою відповідно до п. 4.2 клієнт зобов'язаний до початку надання послуг внести на рахунок адвокатського бюро грошові кошти у розмірі 5 тис. грн; у разі повного списання внесених клієнтом на рахунок адвокатського бюро грошових коштів, бюро припиняє надання послуг, визначених у п. 1.1 договору. Відповідно до п. 4.3 договору адвокатське бюро щомісяця надає клієнту звіт про виконані роботи, в якому зазначається перелік виконаних робіт, кількість витрачених годин, їх вартість.

Відповідно до прибуткових касових ордерів від 11 грудня 2014 року та 23 лютого 2015 року ОСОБА_3 сплатив АБ «Грішина та партнери» 10 тис. грн за надані юридичні та інформаційно-консультативні послуги згідно з умовами договору від 24 листопада 2014 року, а також 1 500 грн за підготовку меморандуму (довідки) з питань виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною (алгоритм дій).

25 серпня 2015 року АБ «Грішина та партнери» направило на адресу ОСОБА_3 претензію про оплату заборгованості за договором про надання правової допомоги у розмірі 14 864 грн, яку він отримав 27 серпня 2015 року.

Задовольняючи частково первісний позов АБ «Грішина та партнери», апеляційний суд виходив із того, що на підтвердження надання ОСОБА_3 юридичних послуг АБ «Грішина та партнери» надало копії документів, а саме: журналів судових засідань; судових рішень; матеріалів цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визначення місця проживання дитини; матеріалів справи за позовом ОСОБА_3 до комунального підприємства «Центр первинної медичної допомоги Дарницького району» про скасування висновку; матеріалів виконавчого провадження; адвокатських запитів. Проте ОСОБА_3 не спростував належність та допустимість зазначених доказів, лише стверджував про непогодження з ним деяких видів робіт, їх недоцільність та неякісне виконання, а також завищення вартості послуг.

Також суд виходив із того, що згідно з наданими АБ «Грішина та партнери» звітами про виконані роботи за період із 01 грудня 2014 року по 31 січня 2015 року, з 01 по 28 лютого 2015 року, з 01 березня по 28 квітня 2015 року, з 01 по 31 травня 2015 року, з 01 по 30 червня 2015 року, з 01 по 31 липня 2015 року, а також актами про надання послуг, а саме: від 31 січня 2015 року № 6, 30 квітня 2015 року № 14, 31 травня 2015 року № 39, 30 червня 2015 року № 48, 31 липня 2015 року № 53, ОСОБА_3 повинен був сплатити на користь АБ «Грішина та партнери» кошти у розмірі 39 352 грн.

Апеляційний суд обґрунтовано визнав помилковим висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні первісного позову АБ «Грішина та партнери» з тих підстав, що надані позивачем акти про надання послуг на порушення положень п. 4.2 договору не були погоджені відповідачем, адже, як правильно зазначив апеляційний суд, цей пункт договору не містить вимоги про погодження клієнтом наданих йому послуг, натомість п. 4.3 договору передбачено лише обов'язок адвокатського бюро щомісячно надавати клієнту звіт про виконані роботи із зазначенням переліку виконаних робіт, кількість витрачених годин та їх вартість. У зв'язку з цим суд дійшов правильного висновку про те, що сам по собі факт відсутності підпису ОСОБА_3 у зазначених актах про надання послуг не є підставою для відмови у повному обсязі в задоволенні позовних вимог про оплату цих послуг.

При цьому апеляційний суд обґрунтовано вважав, що передбачена п. 4.2 договору умова щодо припинення надання позивачем послуг у разі повного списання авансованих відповідачем коштів із рахунку АБ «Грішина та партнери» не позбавляло права останнього надавати правові послуги відповідачеві на його прохання, що, як установив суд, підтверджується наданими витягами електронної переписки між сторонами.

На підставі наявних у справі доказів суд правильно установив, що вартість наданих АБ «Грішина та партнери» ОСОБА_3 послуг із надання правової допомоги становить 17 735 грн 87 коп., що складається з вартості виконаних робіт за період із 01 грудня 2014 року по 31 січня 2015 року у розмірі 4 136 грн; з 01 по 28 лютого 2015 року у розмірі 4 136 грн; з 01 березня по 28 квітня 2015 року у розмірі 3 400 грн; з 01 по 31 травня 2015 року у розмірі 5 144 грн; з 01 по 30 червня 2015 року у розмірі 866 грн 55 коп.; з 01 по 31 липня 2015 року у розмірі 53 грн 32 коп.

За таких обставин, враховуючи сплачені відповідачем авансові платежі у розмірі 10 тис. грн, суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь АБ «Грішина та партнери» заборгованості за договором про надання правової допомоги у розмірі 7 735 грн 87 коп. (17 735 грн 87 коп. - 10 000 грн).

Обґрунтовуючи визначений розмір заборгованості, апеляційний суд правильно виходив із наступного.

Згідно зі звітом про виконані роботи за період із 01 грудня 2014 року по 31 січня 2015 року АБ «Грішина та партнери» виконані роботи на загальну суму 5 800 грн, проте, як зазначив апеляційний суд, наведені у цьому звіті витрати часу на виконання певних видів робіт, зокрема з підготовки та уточнення адвокатських запитів та підготовки заяви про відкриття ВП, є завищеними (ураховуючи незначну складність виконуваної роботи), а тому суд дійшов висновку про необхідність зменшення їх до розумних та справедливих - на 0,50 год. Крім того, апеляційний суд обґрунтовано вважав такою, що не підлягає стягненню, зазначену в цьому звіті вартість послуг на підготовку до відправки адвокатського запиту, оскільки такий вид послуг не відносяться до правових у розумінні ст. 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» та п. 1.1 договору. Отже, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про зменшення вартості наданих послуг за цим звітом до 4 136 грн.

Відповідно до звіту про виконані роботи за період із 01 по 28 лютого 2015 року їх вартість становить 7 400 грн, проте апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення суми за виконані позивачем роботи у розмірі 4 136 грн, при цьому врахував лише ті види послуг, що стосуються надання правової допомоги, а саме: обговорення з начальником ДВС питання щодо вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням; аналіз документів у справі; аналіз законодавства для написання позовної заяви; написання позовної заяви. Разом із тим апеляційний суд обґрунтовано зменшив кількість часу, витраченого на аналіз законодавства для написання позовної заяви, до розумного - 1 год., а також на написання позовної заяви - до 2 год.

Крім того, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в стягненні грошових коштів на оплату таких видів послуг за період із 01 березня по 28 квітня 2015 року, як поїздка до Дарницького ДВС для спілкування з державним виконавцем, очікування державного виконавця, оформлення позовної заяви до поштового відправлення, прошивання та опис, адже такі послуги не належать до правових. Також апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зменшення вартості інших послуг за звітом за вказаний період, з урахуванням розумних витрат, а саме: уточнення позовної заяви про скасування висновку ЛКК - до 800 грн; підготовка позовної заяви про визначення місця проживання дитини з батьком - до 2 тис. грн; оформлення позовної заяви та копіювання документів - до 200 грн. З урахуванням наведеного та інших зазначених у цьому звіті видів робіт, а саме: аналіз документів для підготовки позовної заяви про визначення місця проживання дитини з батьком; уточнення позовної заяви про визначення місця проживання дитини, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про визначення вартості виконаних робіт за вказаний період у розмірі 3 400 грн.

Перевіряючи звіт виконаних робіт за період із 01 по 31 травня 2015 року, апеляційний суд обґрунтовано вважав, що обсяг таких видів робіт, як написання відзиву на заперечення проти позову - 2,67 год., уточнення відзиву на заперечення відповідача (лікарні), є завищеним, тому правомірно зменшив їх вартість до 1 600 та 800 грн відповідно та у зв'язку з цим визначив вартість наданих позивачем послуг за вказаний період у сумі 5 144 грн.

Щодо наданого позивачем звіту про виконані роботи за період із 01 по 30 червня 2015 року на загальну суму у розмірі 3 568 грн, апеляційний суд виходив із того, що 02 червня 2016 року представник ОСОБА_3 дійсно брав участь у судовому засіданні, однак зазначений у звіті час (0,83 год.) не відповідає тривалості його участі в судовому засіданні, відображеного в журналі судового засідання (0,33 год.), тому правильним є висновок апеляційного суду про зменшення вартості цієї послуги з 664 грн до 439 грн 89 коп. Разом із тим апеляційний суд установив, що 16 червня 2015 року представник ОСОБА_3 брав участь у судовому засіданні лише 2 хв., у зв'язку з чим обґрунтовано визначив вартість цієї послуги у сумі 26 грн 66 коп. Зазначені в цьому звіті види послуг, а саме: час у дорозі та очікування судового засідання (02 червня 2015 року); час у дорозі з суду до офісу (02 червня 2015 року); час у дорозі та очікування судового засіданні (16 червня 2015 року) та час у дорозі (16 червня 2015 року), апеляційний суд обґрунтовано вважав такими, що не відносяться до послуг із надання правової допомоги. Таким чином, апеляційний суд дійшов правильного висновку про визначення вартості виконаних послуг (робіт) за вказаний період з урахуванням представництва інтересів клієнта в РВ МВС Дарницького району у сумі 866 грн 55 коп.

Установивши, що 27 липня 2015 року представник позивача брав участь у судовому засіданні лише 4 хв., апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що за цей вид послуг за звітом про виконані роботи за період із 01 по 31 липня 2015 року підлягає стягненню сума у розмірі 53 грн 32 коп.; оскільки всі інші види робіт не є юридичними послугами, тому їх вартість не підлягає стягненню з відповідача.

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального та процесуального права, правильним, законним та обґрунтованим є висновок апеляційного суду про скасування рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні первісного позову АБ «Грішина та партнери» з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення вказаних позовних вимог у розмірі 7 735 грн 87 коп.

Таким чином, ухвалюючи рішення у справі, апеляційний суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційних скаргах доводи були предметом дослідження й оцінки апеляційного суду, який їх обґрунтовано спростував, вони зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційні скарги підлягають відхиленню, а ухвалене у справі рішення суду апеляційної інстанції - залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Адвокатського бюро «Грішина та партнери» і ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: Ю.Г. Іваненко

А.О. Леванчук

А.В.Маляренко

О.В.Ступак