Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/166/17
Провадження № 2/650/102/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2017 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Хомик І.І.

за участю секретаря - Ткаченко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. В.Олександрівка справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю вказуючи, що з 17.07.1996р. зі своїм чоловіком ОСОБА_3 проживають в будинку, що розташований АДРЕСА_1, що належить на праві власності відповідно до виданого свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 З 1996р. та по теперішній час вони проживають в вище вказаному будинку, зробили в ньому поточний ремонт, сплачували по рахункам за електроенергію, газ та водопостачання. Також провели газифікацію будинку та тримали будинок в належному стані. Позивачка намагалася звернутися до Великоолександрівського бюро технічної інвентаризації з приводу отримання технічної документації, однак в БТІ їй було відмовлено на підставі того, що вона не являється власником казаного будинку, в зв»язку з чим і звернулася до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка суду пояснила, що з 17.07.1996р. зі своїм чоловіком ОСОБА_3 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1. Фактично володіє будинком відкрито, перешкод відповідачу в користуванні та володінні власністю не чинив. Проживає там разом із сім»єю, здійснила газифікацію будинку, роботи по благоустрою, сплачує комунальні послуги, зареєстровані за даною адресою.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, хоча була належно повідомлена про час та місце розгляду справи, заперечень на позов не надала, про причини неявки до суду не повідомила. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача.

Заслухавши позивача, проаналізувавши матеріали і докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 є власністю ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину серії НОМЕР_1 від 16.07.1999р.

Згідно довідки Борозенської сільської ради від 06.03.2017 року позивачка фактично проживає за вказаною адресою та утримує спірний будинок з липня 1996 року по даний час. Протягом вказаного періоду провела низку робіт щодо поліпшення житлових умов, постійно оплачувала комунальні послуги за газопостачання, електричну енергію, воду, вивіз сміття, зареєстрована за даною адресою разом із членами своєї родини.

Тобто з 1996 року позивачка безпідставно (безтитульно) володіє спірним домоволодінням, при цьому набувши таке право добросовісно.

Факт відкритості та давності володіння, її безперервності вбачається з довідки Борозенської сільської ради, пояснень позивачки, оглянутими та дослідженими у судовому засіданні оригіналами квитанцій про оплату комунальних послуг на водопостачання, газопостачання та енергопостачання, документацією на газифікацію житлового будинку.

Інших осіб, які претендують на це майно під час судового розгляду не встановлено.

Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до вимог п.1 та 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом (тобто з 01 січня 2001 року).

Відповідно до п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ" № 5 від 7 лютого 2014 року, можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскільки позивачка відкрито на протязі більше 10 років володіє і користується спірним житловим будинком, при тому, що відповідач втратив інтерес до своєї власності, вона набула права на нього за набувальною давністю на підставі ст. 344 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 179, 209, 212, 224 - 226 ЦПК України, ст.ст. 344 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами загальною площею 46,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

На рішення суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Херсонської області через місцевий суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ І.І.Хомик