Cправа № 127/742/17
Провадження № 2/127/1809/17
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

15 березня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

секретаря Подоляк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

13 січня 2017 року до суду із позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

В позовній заяві зазначено, що 02 листопада 2016 року ОСОБА_2 під розписку позичив у ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 500 доларів США, та зобов'язався їх повернути строком до 06 листопада 2016 року.

06 листопада 2016 року позивач звертався до відповідача із вимогою про повернення боргу в розмірі 500 доларі США. Однак, дана вимога залишена ОСОБА_2 без належного реагування. До сьогоднішнього дня грошові кошти не повернуті боржником.

З огляду на вищевикладене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь борг за договором позики від 02 листопада 2016 року в розмірі 500 доларів США 00 центів.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява, у якій просить суд розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника та зазначив, що вимоги позову підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як було встановлено судом, що 02 листопада 2016 року між сторонами було укладено договір позики, у відповідності до якого, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 в якості позики грошові кошти в сумі 500 доларів США, та які зобов'язався повернути до 06 листопада 2016 року.

На підтвердження укладення вищезазначеного договору позики та його умов відповідачем ОСОБА_2 02 листопада 2016 року було надано розписку (а.с. 7).

На момент розгляду цивільної справи борг за договором позики від 02 листопада 2016 року становить 500 доларів США.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Національний банк України станом на 15 березня 2017 року встановлює такі офіційні курси гривні до іноземної валюти в тому числі за 1 долар США - 26,90 грн. (500 доларів США*26 грн. 90 коп. = 13 450 грн. 00 коп.)

Враховуючи наведене вище, позивач, як позикодавець, має право вимагати повернення боргу. Відповідач, як позичальник, в порушення взятих на себе зобов'язань, позику в розмірі 500 доларів США, що станом на 15 березня 2017 року еквівалентно 13 450 грн. 00 коп. за договором позики від 02 листопада 2016 року, не повертає, тому зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 640 грн. 00 коп.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 169, 197, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 612, 1047, 1048, 1049 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 02 листопада 2016 року в розмірі 500 (п'ятсот) доларів США 00 центів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк