АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження №22-ц/796/5555/2017 Головуючий у 1 інстанції - Клочко І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 09 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», треті особи - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Деснянський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» треті особи - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу БондарІрина Михайлівна, Деснянський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи тим, що 30.08. 2005 року між ним та ПАТ «ПриватБанк» було укладено договір №418415 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, строк дії якої обмежений серпнем 2006 року. Строк дії ліміту відповідає строку дії картки. Проценти за користування кредитним лімітом підлягають сплаті щомісячно в строк до 30 числа кожного місяця. 30.08.2005 року між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено додаткову угоду №1, відповідно до якої визначено розмір кредитного ліміту 5000 доларів США, а також встановлено базову відсоткову ставку в розмірі 13, 2 % річних.

03.12.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості, що в гривневому еквіваленті з урахуванням витрат, пов'язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 278 755, 12 грн. Строк, за який провадиться стягнення, - 10 років 2 місяці 6 днів, а саме з 30.08.2005 року по 05.11.2015 року. 04.08.2016 року Деснянським РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження з виконання вказаного зазначеного виконавчого напису.

27.08.2016 року ОСОБА_2 отримав постанову Деснянського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса ДМНО Бондар І.М. від 03.12.2015 року НОМЕР_1., відповідно до якої позивач зобов'язаний до 11.08.2016 року сплатити борг в розмірі 278 755, 12 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09 березня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», треті особи - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Деснянський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати, мотивуючи тим, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, судом не враховані норми ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», де зазначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років , порушено вимоги щодо повного всебічного розгляду справи та надання доказам належної оцінки. Вказує на те, що по вказаному договору та додатковій угоді №1 будь - яких виплат ним не здійснювалось, оскільки вказаною карткою ОСОБА_2 не користувався.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився, в заяві просив розглянути справу за його відсутності.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.08. 2005 року між позивачем та ПАТ «ПриватБанк» було укладено договір №418415 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки та укладено додаткову угоду №1, відповідно до якої визначено розмір кредитного ліміту 5000 доларів США, а також встановлено базову відсоткову ставку в розмірі 13, 2 % річних.

03.12.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис № НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості, що в гривневому еквіваленті з урахуванням витрат, пов'язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 278 755, 12 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що напис нотаріусом вчинено відповідно до вимог закону і підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню не вбачається.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися не можна, оскільки суд неповно з'ясував обставини справи, прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи з порушенням норм матеріального права, що відповідно до ст.. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансов установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі, на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У виконавчому написі, який позивачем оспорюється, приватним нотаріусом зазначено, що стягнення проводитьсяза 10 років 2 місяців та шість днів з 30.08.2005року по 5.11.2015 року.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 282 Інструкції про порядої вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом МЮУ від 03.03.2004р. передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється КМУ.

Відповідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Судом встановлено, що строк дії кредитного ліміту ( строк погашення кредиту) обмежувався строком дії платіжної картки, яка діяла до серпня 2006 року.

В судовому засіданні представник ПАТ КБ «Приват Банк» підтвердив, що даних про отримання позивачем іншої кредитної картки немає, а тому суд приходить до висновку, що право вимоги у банку виникло у серпні 2006 року , а нотаріусом відповідно до ст.. 88 Закону «Про нотаріат» не було перевірено чи не сплив трирічний строк з дня виникнення права вимоги та в порушення вимог зазначеної статті Закону України «Про нотаріат» було вчинено виконавчий напис.

Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-14цс14, яка є обов'язковою для застосування судами України, а саме: відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного строку, а перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору.

Тобто ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії з пропуском трирічного строку вимоги, а тому виконавчий напис , вчинений нотаріусом з пропуском цього строку , є таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду першої інстанції за таких умов підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст..ст. 303, 307, 313-316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 9 березня 2017 року скас увати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Визнати виконавчий напис № НОМЕР_1 від 3.12.2015 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 278 755, 12 гривень таким, що не підлягає виконанню.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак, може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 діб шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий: Судді: