"15" березня 2017 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 4-с/331/25/2017

2-1907/2011

15 березня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М., перевіривши відповідність матеріалів скарги ОСОБА_1 на дії в.о. заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2, старшого державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ОСОБА_3, зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст.. 383-389 ЦПК України, в якій просить суд: визнати незаконною та скасувати постанову в.о. заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 від 17.02.2017 року про передачу матеріалів виконавчих проваджень № 51343513 та № 51354492 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області; визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ОСОБА_3 від 28.02.2017 року про передачу матеріалів виконавчого провадження № 51343513 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області; визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ОСОБА_3 від 28.02.2017 року про передачу матеріалів виконавчого провадження № 51354492 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Зі змісту скарги вбачається, що виконавче провадження № 51343513 відкрито в рамках виконання виконавчого напису нотаріуса від 23.04.2015 року № 4972, а виконавче провадження № 51354492 відкрито в рамках виконання виконавчого листа № 2-1907/2011 від 22.05.2012 року, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя.

Проаналізувавши зміст скарги, суддя прийшов до наступного.

Згідно п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 р. « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах ( далі постанова Пленуму) , скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положенням ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3-5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обгрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

При розгляді справ із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби суди керуються положеннями Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, КАС України, ЦПК України, Законами України "Про державну виконавчу службу", «Про виконавче провадження» іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо.

Так, за ст. 82 Закону України рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Зазначені вимоги закону узгоджуються із процесуальними законами, а саме КАС України та ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Так, до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених ч.2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Такий порядок визначений ЦПК України.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

Справи за позовами про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) належать до справ адміністративної юрисдикції незалежно від суб'єкта звернення до суду.

У зв'язку з цим до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання таких виконавчих документів за позовами учасників виконавчого провадження (крім сторін та їхніх представників) чи осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час виконання виконавчих написів нотаріуса (ч.5 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження»).

Зазначеного висновку дійшов і Пленуму ВАСУ в своїй постанові «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» від 13.12.2010 №3.

Доказів того, що виконавче провадження № 51343513 та виконавче провадження № 51354492 були обєднані в зведене виконавче провадження суду надано не було.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 9 постанови "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07 лютого 2014 року № 6, згідно із статтею 33 Закону про виконавче провадження кілька відкритих виконавчих проваджень про стягнення коштів лише з одного боржника об'єднуються у зведене виконавче провадження.

Скарги стосовно рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) із метою виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження щодо виконання судових рішень судів різних юрисдикцій та/чи рішень інших органів (посадових осіб), належать до юрисдикції адміністративних судів.

У пункті 6 вищевказаної постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі й під час виконання виконавчих написів нотаріуса. Такі скарги подаються до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина п'ята статті 82 Закону про виконавче провадження).

У зв'язку із цим у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України скаржнику необхідно уточнити зміст своїх позовних вимог та надати суду оновлену скаргу, з урахуванням того, що провадження в частині оскарження дій державний виконавців в рамках виконавчого провадження № 51343513 з виконання виконавчого напису нотаріуса підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, згідно до п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України скарга повинна містити виклад обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказуванням.

В порушення даної норми закону скаржником не додано до матеріалів скарги документів, що підтверджують його особу, копії виконавчого листа на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 51354492 та копії постанови в.о. заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 від 17.02.2017 року про передачу матеріалів виконавчого провадження № 51354492 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, копії постанови старшого державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ОСОБА_3 від 28.02.2017 року про передачу матеріалів виконавчого провадження № 51354492 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та крім того, не додано доказів, що підтверджують дату отримання вищезазначених постанов скаржником.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє скаржника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з моменту отримання скаржником ухвали.

Таким чином, суддя приходить до висновку про необхідність надати скаржнику термін для усунення зазначених недоліків шляхом надання оновленої скарги з відповідними додатками.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії в.о. заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2, старшого державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ОСОБА_3, зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність у строк, який не може перевищувати двох днів з дня отримання ухвали суду, усунути недоліки заяви.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.М.Світлицька