Справа № 192/120/17
Провадження № 2/192/175/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"17" березня 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Стрельникова О.О.

за участю секретаря судового засідання Корота Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства «Сонячне» про стягнення невиплаченої орендної плати,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення невиплаченої орендної плати.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 30 вересня 2011 року між ним та селянським (фермерським) господарством «Сонячне» (далі СФГ «Сонячне») був укладений договір оренди землі № 446, відповідно до якого ОСОБА_1 передав в оренду земельну ділянку площею 6,4989 га, що належить останньому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП.

Зазначеним договором було передбачено, що орендодавець передає строком на 15 років в оренду земельну ділянку для сільськогосподарського призначення, а відповідно до п. 9 договору орендна плата вноситься в грошовій формі: не менше 3% нормативної грошової оцінки землі та в натуральній формі: зерно фуражне 1800 кг, хліб 150 шт., борошно 75 кг, макаронні вироби 20 кг, крупа 20 кг, олія 25 кг, солома 1000 кг, оранка городів 0,35 га, мясо свинини 6 кг, сало 6 кг, гусятина 10 голів, та ритуальні послуги 2000 грн..

Позивач посилається на те, що сторони домовилися про змішану форму оплати орендної плати поєднану готівковою й безготівковою (натуральною) формою оплати так і відповідними послугами.

Згідно п. 11 договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься в грошовій формі - до 01 липня наступного року, після кожного року оренди; в натуральній до 31 грудня поточного року.

Однак відповідач не видав (не сплатив) грошову форму оплати позивачеві, трактуючи істотні умови договору на власний розсуд, а саме, що орендна плата повинна сплачуватися тільки у грошовій (готівковій) або тільки у натуральній формі. Тобто в альтернативній формі, що суперечить вимогам п. 9 договору, яким поєднано як грошову так і натуральну форму оплати.

У результаті неналежного виконання договірних обовязків СФГ «Сонячне» позивачеві не сплачено 8864 грн. 01 коп. заборгованості по сплаті орендної плати за 2014, 2015 роки та 3160 грн. 78 коп. пені за неналежне виконання договірних зобовязань, за період з 01 липня 2016 року по 31 січня 2017 року, а всього 12024 грн. 79 коп., які він просить стягнути на його користь.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов в повному обсязі пославшись на обґрунтування викладене в позовній заяві.

Представник відповідача СФГ «Сонячне» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та вважав, що зазначення в договорі оренди двох форм оплати не свідчить про те, що відповідач повинен сплачувати одночасно і грошову, і натуральну форми. Позивач жодного разу за весь строк дії договору оренди і попередніх договорів не висловлював своїх претензій щодо не повної сплати орендної плати. Вважають, що п. 9 договору оренди передбачає альтернативну форми орендної плати, які застосовуються за вибором орендодавця, і лише після написання ним особисто заяви на імя голови господарства. Позивач власноручною заявою від березня 2012 року обрав натуральну форму орендної плати і тому відповідач в порядку та у відповідність до умов договору сплачував йому орендну плату у натуральній формі. Крім того, позивач своєю розпискою від 20 серпня 2016 року визнав той факт, що він отримав від відповідача всю орендну плату і претензій не має. Вважає, що грошова форма оплати передбачена для осіб, які не проживають в сільській місцевості, і які не зацікавлені в отриманні натуральної форми. Також зазначив, що згідно положень договору розмір грошової форми оплати повинен переглядатись кожні два роки, що не робилось, що також підтверджує, що сторони домовлялись про альтернативні форми оплати оренди. При цьому вважає, що розмір грошової форми оплати в договорі чітко не визначений, а встановлено лише мінімальний розмір, що також унеможливлює належним чином провести розрахунок з позивачем. Також зазначив, що оскільки відповідачем проведено в повному обсязі розрахунок з позивачем, то немає підстав і для нарахування пені за несвоєчасну сплату орендної плати.

Суд, заслухавши позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом.

В судовому засіданні встановлено, що 30 вересня 2011 року між позивачем та СФГ «Сонячне» був укладений договір оренди землі № 446, відповідно до якого позивач передав в оренду відповідачу земельну ділянку площею 6,4989 га, що йому належить на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП (а.с 19-22, 24).

Даний договір 23 березня 2012 року був зареєстрований відділом Держкомзему у Солонянському районі Дніпропетровської області за № 00189.

Між позивачем та відповідачем також було складено акти приймання-передачі земельної ділянки в оренду, згідно якого ОСОБА_1 передав відповідачу належну йому земельну ділянку (а.с. 23).

Укладений договір оренди землі № 446 був прийнятий сторонами до виконання і фактично виконувався на протязі тривалого часу, та продовжує діяти і в період розгляду справи судом, оскільки строк його дії не закінчився.

Дані обставини сторони визнали в судовому засіданні і їх не оспорювали.

Пунктом 9 зазначеного договору оренди передбачено форму та розмір орендної плати. А саме, згідно п.п. 9.1 було передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі: не менше 3% нормативної грошової оцінки землі та згідно п. 9.2 в натуральній формі: зерно фуражне 1800 кг, хліб 150 шт., борошно 75 кг, макаронні вироби 20 кг, крупа 20 кг, олія 25 кг, солома 1000 кг, оранка городів 0,35 га, мясо свинини 6 кг, сало 6 кг, гусятина 10 голів, та ритуальні послуги 2000 грн.

Згідно пункту 11 укладеного договору було передбачено, що орендна плата вноситься в такі строки: а) в грошовій формі до 01 липня наступного року після кожного року оренди; б) в натуральній до 31 грудня поточного року.

Підпунктом г пункту 29 договору оренди зазначено, що орендар зобовязаний своєчасно сплачувати орендну плату.

На період укладання даного договору оренди спірні правовідносини з приводу оренди земельних ділянок регулювались Законом України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року зі змінами та доповненнями на день укладання договорів оренди, Цивільним Кодексом України та Земельним кодексом України, а також постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року №220, якою затверджено типову форму договору оренди земельної ділянки.

Згідно положень ст. ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на дату укладання договору), орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що оскільки на час укладання договорів оренди землі закон дозволяв існування трьох видив орендної плати: грошову, натуральну та відробіткову, а також дозволяв поєднання різних форм орендної плати, то сторонами в договорі оренди землі № 446 було поєднано дві з них, а саме: грошову та натуральну форми орендної плати, що не суперечило ст. 22 чинного в 2011 році Закону України «Про оренду землі».

Тому суд вважає, що відповідач за умовами укладеного договору зобовязався виплачувати орендодавцю як грошову так і натуральну форму орендної плати, оскільки саме такі умови в частині форми орендної плати та способу її виплати були визначені сторонами при укладенні договору та протягом строку дії договору за взаємною згодою сторін не змінювались.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд не приймає посилання представника відповідача на те, що договори оренди землі містять дві альтернативні форми орендної плати, оскільки в тексті укладених договорів, а саме в розділі «Орендна плата» між п.п. 9.1 та 9.2 відсутній альтернативний сполучник «або».

Також суд не приймає доводи представника відповідача, що позивач своєю заявою, дослідженою під час судового розгляду, сам визначився з формою орендної плати у натуральній формі, оскілки договір оренди № 446 від 30 вересня 2011 року укладений між сторонами, передбачає дві змішані форми орендної плати, і подання будь-яких додаткових заяв щодо форми орендної плати зазначеним договором та діючим законодавством не передбачено (а.с. 45).

Що стосується доводів представника відповідача, що згідно власноруч написаної розписки позивач 20 серпня 2016 року визнав, що він отримав орендну плату за 2013 2015 року та претензій щодо видачі немає, то суд зауважує, що представник відповідача під час судового розгляду зазначив, про те, що ними не сплачувалась орендна плата у грошовій формі, а лише в натуральній, що на думку суду виключає належне виконання договору оренди та безпідставність вимог позивача (а.с. 46).

Також є безпідставними доводи представника відповідача що позивач протягом всього строку оренди земельної ділянки більш двадцяти років не висловлював свої претензії до відповідача, і на даний час позов лише обумовлений його особистим упередженим ставленням до керівника відповідача, а не порушенням умов договору, оскільки у відповідність до ст.ст. 15, 16 ЦК України, позивач, має право на звернення до суду з позовом у випадку порушення його прав з боку інших осіб в межах строку позовної давності.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і при визначенні розміру заборгованості по орендній платі відповідача суд виходить з такого.

Судом було встановлено, що згідно п. 9.1 договорів оренди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі не менше 3 % нормативної грошової оцінки землі, яка, згідно наданих відповідачем витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки в 2014 році складала 131360 грн., в 2015 році 164107 грн. (а.с. 25, 26).

Тому розмір орендної плати в грошовій формі за 2014 рік складав 3940 грн. 80 коп., а за 2015 рік 4923 грн. 21 коп., що в загальному розміріі складає 8864 грн.01 коп. У звязку з чим суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача зазначеної суми заборгованості підлягає задоволенню.

Суд не приймає доводи представника відповідача, що згідно договору оренди розмір орендної плати повинен переглядатись кожні два роки, чого не було, оскільки пунктом 13 договору оренди визначено підстави такого перегляду, у звязку з чим, перегляд розмір повинен проводитись у певних випадках сторонами договору.

Крім того, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлений факт не сплати відповідачем позивачу орендної плати за 2015 рік, то позовні вимоги про стягнення пені за 2015 роки в частині заборгованості по сплаті орендної плати в грошовій форм також підлягають задоволенню.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 14 договору оренди передбачено, що у разі невнесення орендної плати в строки визначенні цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3 % несплаченої суми за кожен день прострочення.

Таким чином, оскільки відповідач не сплатив позивачу орендну плату до 01 липня 2016 року, тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідача пеня за кожен день прострочення до строку який заявляє позивач в своєму позові, тобто до 31 січня 2017 року в розмірі 3160 грн. 78 коп.

У звязку з чим, на користь позивача з відповідача загалом підлягає стягненню 12024 грн. 79 коп.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України у звязку із задоволенням позову з СФГ «Сонячне» на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору при зверненні з даним позовом до суду (а.с. 1,2).

На підставі викладеного, ст.ст. 509, 510, 526, 530, 549, 792 ЦК України; ст.ст. 93, 96 ЗК України; Закону України «Про оренду землі» та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 137, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства «Сонячне» про стягнення невиплаченої орендної плати задовольнити.

Стягнути з селянського (фермерського) господарства «Сонячне» на користь ОСОБА_1 8864 (вісім тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн. 01 (одна) коп. заборгованості по сплаті орендної плати за 2014, 2015 роки та 3160 (три тисячі сто шістдесят) грн. 78 (сімдесят вісім) коп. пені за неналежне виконання договірних зобовязань, за період з 01 липня 2016 року по 31 січня 2017 року, а всього 12024 (дванадцять тисяч двадцять чотири) грн. 79 (сімдесят девять) коп.

Стягнути з селянського (фермерського) господарства «Сонячне» на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 21 березня 2017 року.

Головуючий: суддя Стрельников О.О.