БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/205/17
Провадження № 2/497/323/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря - Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оксамитненської сільської ради Болградського району Одеської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -

ВС Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить постановити рішення, яким надати йому додатковий строк для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_2, померлого 16 травня 2012 року, проте не може оформити належним чином право на спадщину, оскільки пропустив строк, встановлений законом на прийняття спадщини в силу того, що його дружина хворіла, потім померла, після чого позивач виїхав за межі села та району, та повернувся лише взимку 2017 року, тому не мав можливості своєчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини. Але він доглядає за будинком та присадибною ділянкою, тому вважає, що цим він прийняв спадщину.

Позивач в судове засідання не зявився, був сповіщений належним чином (а.с.19). Подав заяву, якою підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, та просив розгляд справи здійснити у його відсутність (а.с.28).

Відповідач Оксамитненська сільська рада Болградського району Одеської області в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, позов визнав, справу просив розглянути у відсутність представника (а.с.18).

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

16 травня 2012 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-ЖД № 475326 (а.с.5).

ОСОБА_3 Михайлович за свого життя розпорядився усім належним йому майном, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що він за законом матиме право, склавши заповіт 03.12.2008 року на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчений секретарем Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №275 (а.с.6). Зазначене також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46344116 від 28.12.20016 року (а.с.7).

Згідно довідки Оксамитненської сільської ради Болградського району Одеської області від 31.01.2017 року за №95 на день смерті разом з ОСОБА_2, в спадковому домоволодінні за адресою: вул. Лиманська, №70, с.Тополине, Болградський район, Одеська область, ніхто не був зареєстрований і не проживав (а.с.10).

24 січня 20017 року приватний нотаріус Болградського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4 письмово листом за № 232/01.16 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в звязку зі спливом шестимісячного строку, встановленого законодавством України (а.с.11).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Згідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України).

Стаття 1272 ЦК України встановлює, у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 року № 4 заяви по спорах про спадкове майно, в тому числі заяви про продовження строку на прийняття спадщини, розглядаються за правилами позовного провадження.

Згідно п. 4 вищевказаної постанови, передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску.

Відповідач позов визнав (а.с.18).

Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду… Якщо … визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснив, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Суд приходить до переконання, що строк подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори був пропущений позивачем з поважних причин, оскільки його дружина тривалий час хворів, потім померла, він змушений був виїжджати на заробітки за межі Одеської області, та повернувся лише взимку 2017 року, а отримавши після смерті спадкодавця правовстановлюючі документи на спадкове майно, та заповіт на своє імя тривалий час доброчесно вважав, що таким чином він прийняв спадщину.

Такі обставини, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні фактичні данні про заперечення будь-кого щодо переходу до позивача спадкового майна належного спадкодавцю, спадщина до теперішнього часу залишається відкритою, суд визнає поважними, оскільки вони, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, були для позивача об'єктивними, непереборними та істотними труднощами, що завадили йому своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Стаття 1 Цивільного процесуального кодексу України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, загальними засадами цивільного законодавства відповідно ст.3 ЦК України є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач, пов'язаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб'єктом яких він є.

Пропуск строку на прийняття спадщини є досить значним. Позивач, який є спадкоємцем за заповітом, пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки здійснивши дії щодо фактичного прийняття спадщини, не вчинив обовязкових дій щодо подачі заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу її відкриття. Враховуючи наявність посвідченого на користь позивача заповіту, який являється волевиявленням спадкодавця, що усунув інших можливих спадкоємців від права на спадкування, спадщина після смерті ОСОБА_2 до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, представник відповідача згідно письмової заяви не заперечує проти задоволення позову, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, та положень ст.213 ЦПК України, є підставою для захисту права позивача на спадкування в судовому порядку, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а й справедливості.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 60, 131, 212215, 294 ЦПК України, ст.1272 ч. 3 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Оксамитненської сільської ради Болградського району Одеської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_3 додатковий строк 3 (три) місяці для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті батька ОСОБА_2, померлого 16 травня 2012 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ___________ С.В.Кодінцева