Дата документу 16.01.2017
Справа № 334/4154/15-ц
Провадження № 4-с/334/5/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Ісакова Д.О.

при секретарі Гопка Л.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1, зацікавлена особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_2 про визнання протиправними дії державного виконавця та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження

встановив:

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_1, зацікавлена особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_2 про визнання протиправними дії державного виконавця та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.

У скарзі зазначено, що 12.03.2016 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_3 була винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження. Зазначена Постанова була отримана заявником 30.03.2016 року, за допомогою поштового зв'язку.

Підставою для відмови у прийнятті до провадження виконавчого документу, на що посилається державний виконавець , а саме на п.8 ч.І ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», - є відсутність зазначення у виконавчому документі заходів примусового виконання рішення.

Заявник вважає, що державному виконавцю не було зрозуміло як забезпечити виконання судового рішення, яке є для нього незрозумілим, у звязку з чим ускладнює його реалізацію.

Крім того, заявник зазначає, що державним виконавцем не було здійснено жодної дії, не виконано обовязків, що покладені на нього в процесі виконання судового рішення, а лише в той же день винесено постанову про відмову, що дає підстави вважати його дії халатними, поверхневими.

ОСОБА_1, не погоджується з Постановою, вважає її такою, що винесена з порушення норм чинного законодавства України, а також такою, що порушує права та законні інтереси не тільки стягувача, а й малолітньої дитини, відносно якої й було проведено судовий розгляд цивільної справи.

Враховуючи наведене, заявник вважає, що у діях державного виконавця вбачаються порушення ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження", де зазначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених Законом України "Про виконавче провадження", неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

На підставі вищезазначеного, заявник просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_3, по винесенню постанови від 12.03.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) (реєстраційний номер виконавчого провадження 50464222); Скасувати постанову Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийняті до провадження виконавчого документа) від 12.03.2016 року (реєстраційний номер виконавчого провадження 50464222); Зобовязати Ленінський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого листа № 334/4154/15ц виданого 03.11.2015 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, про зміну участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановлення днів спілкування з дитиною.

У судове засідання заявник не зявився, надав суду письмову заяву про слухання справи без його участі та участі його представника на підставі фактів, викладених у позовній заяві та доданих до скарги письмових доказів.

Представник Дніпровського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції у судовому засіданні проти скарги заперечував та доводив суду, що в діях державного виконавця не було жодного порушення норм чинного законодавства. У відповідності до п.8 ч.І ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», відсутність зазначення у виконавчому документі заходів примусового виконання рішення є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження. З цих підстав, він просив суд відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1

Суд, вислухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи, вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» ( чинного на момент виникнення правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень судів в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у самостійному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, серед яких є виконавчі листи.

Як встановлено в судовому засіданні, заявником, на підставі рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 30 вересня 2015 року було видано виконавчий лист №334/4154/15 -ц щодо зміни участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що був визначений рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23.09.2014 року у справі № 334/548/14ц, встановивши ОСОБА_1 дні спілкування з дитиною наступним чином: один день у робочий тиждень за попередньою домовленістю між батьками в період часу з 17-00год. до 19-00 год. в межах м.Запоріжжя, у відсутність матері, враховуючи стан здоровя дитини та режим дня; кожну першу суботу місяця, з 10-00 год. до 15-00 год., у м.Запоріжжя за попередньою домовленістю між батьками, враховуючи стан здоровя дитини і режим дня, з можливістю відвідувати культурно масові та розважальні заклади, в межах м.Запоріжжя без присутності матері; кожну третю суботу місяця за попередньою домовленістю між батьками у м.Дніпропетровську без присутності матері з урахуванням стану здоровя дитини і режиму дня з 10-00год. до 19-00 год; протягом двох тижнів в період літніх канікул за попередньою домовленістю між батьками встановити перебування дитини з батьком; безперешкодно спілкуватися з донькою за телефоном та інших способів зв»язку.

12.03.2016 року ОСОБА_1 звернулася з заявою про відкриття виконавчого провадження до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпровському районі м.Запоріжжя.

Однак, постановою від 12.03.2015 року головний державним виконавецем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпровському районі м.запоріжжя ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №334/4154/15-ц на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження

від 12.03.2016 року, встановлено, що заявник звернувся до виконавчої служби виконати в примусовому порядку рішення з виконавчим листом, де змінено спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною, встановивши дні спілкування з дитиною.

Враховуючи, що підлягають примусовому виконання рішення, які вимагають вжиття заходів примусового виконання, а в даному випадку мова йде про зміну способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною, встановивши дні спілкування з дитиною, а дане не потребує примусового виконання, тому відмова у відкритті виконавчого провадження державним виконавцем обґрунтована та скарга на дії державної виконавця не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 210, 387 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, зацікавлена особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_2 про визнання протиправними дії державного виконавця та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ісаков Д. О.