Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

336/3747/16-ц

2/336/2161/16

м. Запоріжжя 21 березня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.

при секретарі Чернишовій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування нежилого приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезгаданим позовом.

У позові вказує, що на підставі договору купівлі-продажу від 18.12.2012 року, вона та відповідач придбали в рівних частках нежиле приміщення № 106 першого поверху літ. А-9 по вул. Стефанова, 46 в м. Запоріжжі.

Позивач просить суд визначити порядок користування спірним нежилим приміщенням, виділивши їй кабінет № 6 та склад № 5.

У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позову наполягала за вищевказаними підставами, уточнила, що сторона позивача просить визначити 3-й варіант користування спірним приміщенням, що був запропонований експертом, виділивши позивачу кабінет № 6, склад № 5 та комору № 7.

Представник відповідача позов визнав частково, не заперечуючи проти визначення порядку користування спірним приміщенням і також просив визначити 3-й варіант користування спірним приміщенням, що був запропонований експертом, але виділивши саме відповідачу кабінет № 6, склад № 5 та комору № 7.

Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, що на підставі договору купівлі-продажу від 18.12.2012 року, що був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 за № 2184 позивач та відповідач є власниками по 1/2 частині нежилого приміщення № 106 I поверху літ. А-9 по вул. Стефанова, 46 в м. Запоріжжі.

За змістом ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст.319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначеного мають рівні права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю (ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України).

Добровільно визначити порядок користування спірним приміщенням згідно часток сторони не в змозі.

За висновком судової будівельно-технічної експертизи № 2251 від 25.01.2017 року, проведеної під час розгляду цієї справи, встановлено технічну можливість визначення порядку користування сторонами спірним приміщенням у відповідності до розміру часток співвласників, за умови проведення переобладнання та перепланування.

Обидві сторони погодилися із варіантом III, що був запропонований експертом, проте спір виник щодо того, кому саме мають бути надані у користування кабінет № 6, склад № 5 та комора № 7.

При вирішенні спору суд виходить із того, що предявляючи позов, ОСОБА_1 зазначила на те, що спірним приміщенням з 2013 року користується лише відповідач, не допускаючи її, що й змусило позивача звернутися до суду із позовом у цій справі, і такі пояснення позивача жодним чином стороною відповідача спростовані не були.

Враховуючи викладене, суд приймає позицію саме позивача щодо порядку користування спірним приміщенням, беручи при цьому й до уваги пояснення сторін й про те, що на теперішній вже час вказане приміщення зачинено та ним ніхто із сторін фактично і не користується.

Вирішуючи питання про розподіл переобладнання та перепланування, суд виходить із того, що вказане має рівне значення для обох сторін, зважаючи на те, що без необхідного переобладнання та перепланування спірного приміщення сторони не будуть мати іншу змогу вирішити спільний спір щодо порядку користування спільним нерухомим майном, а тому відповідне необхідно покласти на сторони порівну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 58, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування нежилого приміщенням.

Визначити порядок користування співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нежилим приміщенням № 106 I поверху літ. А-9 по вул. Стефанова, 46 в м. Запоріжжі відповідно до III варіанту висновку експерта ОСОБА_4 № 2251 від 25.01.2017 року за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи, а саме:

-співвласнику ОСОБА_1 виділити у користування склад 5, площею 14,2 кв.м, кабінет 6, площею 13,1 кв.м, комору 7, площею 2, 2 кв.м, а всього приміщень - загальною площею 29,5 кв.м;

-співвласнику ОСОБА_2 виділити у користування частину залу 2, площею 29,5 кв.м;

-залишити у спільному користуванні співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2: тамбур 1, площею 2,2 кв.м, частину залу 2, площею 27,06 кв.м, туалет 3, площею 1,2 кв.м, вмивальну 4, площею 1,6 кв.м, коридор 8, площею 4,6 кв.м, а всього приміщень - загальною площею 36,66 кв.м.

Для вказаного варіанту порядку користування нежилим приміщенням співвласникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних витратах виконати наступні переобладнання:

-в залі 2, площею 57,5 кв.м, улаштувати перетинку товщиною 0,15 м та довжиною 6,25 м, тим самим поділивши зал на ізольоване приміщення, площею 29,5 кв.м, та приміщення загального користування, площею 27,06 кв.м;

-у новоутвореній перетинці влаштувати двірний проріз.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів після проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П.В. Зарютін