АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/8586/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/893/К/17 Кузнецов Р.О.
Категорія - 27 (І) Доповідач Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

за участю секретаря: Гладиш К.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» - Ювко Віталія Олександровича,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Пахомової Наталії Іванівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_7 про визнання припиненим договору іпотеки та скасування обтяжень нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Пахомової Наталії Іванівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_7 про визнання припиненим договору іпотеки та скасування обтяжень нерухомого майна, в обґрунтування якої зазначив, що 02 серпня 2007 року між ОСОБА_7, ним-позивачем по справі, від імені яких на підставі нотаріально посвідченої довіреності діяла ОСОБА_8, з однієї сторони, та ОСОБА_9 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І. № 8393.

Відповідно до умов договору ОСОБА_7 та ОСОБА_2 продали, а ОСОБА_10 купила належний продавцям на праві спільної часткової приватної власності житловий будинок з господарчими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (далі - Домоволодіння).

Домоволодіння, що було предметом купівлі-продажу належало позивачу та його сину ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Центрально-Міської райради 01.12.2003. Згідно п. 3 договору купівлі-продажу, вартість житлового будинку з господарчими спорудами складала 1 754 319,50 грн., з яких суму в розмірі 1 262 500,00 грн. ОСОБА_10 зобов'язалася виплатити повністю продавцям за рахунок власних коштів, або за рахунок коштів, що будуть одержані нею в кредит в банківській установі до 03 серпня 2007 року. При цьому, після одержання суми боргу продавці повинні надати покупцю відповідне письмове підтвердження отримання грошових коштів, підпис на якому повинен бути нотаріально посвідчений (підписати акт прийому-передачі грошових коштів). Водночас, відповідно до пунктів 9 та 10 договору купівлі-продажу, право власності на житловий будинок з господарчими спорудами виникає у ОСОБА_10 з моменту передачі житлового будинку від продавців покупцю. Сторони домовились, що право передачі житлового будинку від продавців до покупця виникає з моменту виконання покупцем п. 3 договору, тобто передачі грошових коштів в повному обсязі, що повинно підтверджуватись нотаріально посвідченим актом прийому-передачі. Після чого, покупцю буде передано технічну документацію на житловий будинок та ключі від нього, що буде свідчити про фактичне та юридичне передання будинку покупцю.

Як стало відомо пізніше позивачу, 02 серпня 2007 року ОСОБА_10 уклала з закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» кредитний договір № 5419342, згідно умов якого отримала в банківській установі кредитні кошти в розмірі 250 000,00 доларів США. Згідно умов п. 1.2 вказаного кредитного договору, цільовим призначенням кредиту є придбання ОСОБА_10 Домоволодіння.

В забезпечення виконання своїх зобов'язань за зазначеним кредитним договором, протизаконно та всупереч згоди власників майна, не будучи власником такого майна та відповідно не маючи права розпорядження таким майном, ОСОБА_10 згідно договору іпотеки № 5419573 від 02.08.2007, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І., № 8395, передала в іпотеку ЗАТ «ПУМБ» вказане Домоволодіння. Між тим, одразу ж після укладення договору іпотеки, приватним нотаріусом 02.08.2007 року о 14.21 год. до Державного реєстру іпотек внесено запис про обтяження Домоволодіння. Також, приватним нотаріусом 02.08.2007 о 14.09 год. до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено реєстраційний запис про заборону відчуження Домоволодіння.

Отримавши кредит в банківській установі в сумі 250 000 доларів США, що за курсом на день укладення кредитного договору та договору купівлі-продажу становило 1 262 500,00 грн., ОСОБА_10 грошові кошти за домоволодіння власникам не передала і відповідно акт прийому-передачі грошових коштів не складався.

Таким чином, право власності на Домоволодіння до ОСОБА_10 не перейшло і відповідно єдиними власниками його є ОСОБА_7 та ОСОБА_2 які, як власники домоволодіння не є іпотекодавцями за іпотечним договором та згоди на передачу належного їм на праві власності нерухомого майна не надавали.

Отже, наявність обтяжень нерухомого майна іпотекою та зобороною відчуження порушує законні права ОСОБА_7 та ОСОБА_2 на здійснення права власності такого майна та зокрема права розпорядження таким майном.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.08.2008 року було розірвано договір купівлі-продажу житлового вказаного вище Домоволодіння, укладено 02 серпня 2007 року. ЗАТ «ПУМБ» таке рішення було оскаржено та 28 січня 2009 року апеляційним судом Дніпропетровської області було проголошено ухвалу, якою апеляційну скаргу було задоволено, рішення скасовано, справу передано на новий розгляд. Проте, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 померла. Згідно з повідомленням Першої криворізької державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_10 була заведена спадкова справа, спадкоємці на оформлення спадщини не зверталися, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, тобто спадкоємці відсутні. У зв'язку з чим, Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 09 грудня 2010 року провадження по справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України було закрито. Ухвала набрала законної сили 20.12.2010, отже, в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, щодо того, що після смерті ОСОБА_10 спірні правовідносини не допускають правонаступництва не потребують доказування.

У зв'язку з чим, незаконно переданий ОСОБА_10 в іпотеку житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві спільної сумісної приватної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_2, а тому, зазначений будинок не міг бути успадкований спадкоємцями після смерті ОСОБА_10, не входить до спадкової маси і відповідно не може бути визнаний безхазяйним та перейти у власність територіальної громади. Тобто, кредитний договір № 5419342, що укладений 02.08.2007 між банком та ОСОБА_10 припинився в порядку ст. 608 ЦК України, а договір іпотеки № 5419573, що укладений 02.08.2008 між банком та ОСОБА_10 припинився в порядку ст. 17 Закону України «Про іпотеку» та п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України.

Таким чином, обов'язки ОСОБА_10 за договором іпотеки припинилися у зв'язку з припиненням основного зобов'язання за кредитним договором у зв'язку зі смертю боржника. Також, ОСОБА_10 до дати своєї смерті так і не підтвердила право власності на майно, що є предметом договору купівлі-продажу житлового будинку з господарчими спорудами від 02.08.2007., адже вона не виконала умови цього договору, а саме: не розрахувалась у повному обсязі із продавцями за майно; не підписала та нотаріально не посвідчила акт приймання-передачі майна; не отримала ключі та технічну документацію на будинок; не зареєструвала майно в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації»; не оформила земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_2 просив суд: визнати припиненим договір іпотеки № 5419573 від 02.08.2007, укладений між закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк») та ОСОБА_10, посвідчений 02 серпня 2007 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І., зареєстрований в реєстрі за № 8395;

-скасувати обтяження нерухомого майна: домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, номер РПВН: 3688017, іпотекою, внесенного до Державного реєстру іпотек згідно Витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек за № 13754454 від 02.08.2007 на підставі договору іпотеки № 5419573 (р. № 8395) від 02.08.2007 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І. (реєстраційний номер 5414861, контрольна сума );

-скасувати рішення про заборону на нерухоме майно: домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, номер РПВН: 3688017, внесенного до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна згідно Витягу про реєстрацію у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 13753957 від 02.08.2007 на підставі договору іпотеки № 5419573 (р. № 8395) від 02.08.2007 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І. (реєстраційний номер 5414805, контрольна сума 551ВЕ6ЕА77);

-зобов'язати приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Пахомову Н.І. вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про іпотеку та записи (обтяження) про заборону відчуження нерухомого майна: домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, номер РПВН: 3688017;

-стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 13 лютого 2017 року позивачу відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з'ясування судом всіх обставин по справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Посилається на те, що ОСОБА_10, як покупець спірного будинку, не зареєструвала в КП «Криворізьке БТІ» право власності на житловий будинок за договором купівлі-продажу, тому нею були порушені обов'язки, як покупця, прийняті на підставі умов договору купівлі-продажу.

Позивач вважає, що висновки суду першої інстанції про необхідність розвірвання договору купівлі-продажу для скасування (припинення) іпотеки не ґрунтуються на законі та дійсних обставинах справи.

Судом при ухваленні рішення не враховано, що позивач і третя особа по справі, не надавали згоду як співвласники, на передачу майна в іпотеку, тому в даному випадку нотаріус протизаконно здійснила дію щодо нотаріального посвідчення договору іпотеки.

Вважає безпідставними висновки суду першої інстанції стосовно того, що у ОСОБА_10 можуть бути у майбутньому спадкоємці, оскільки спірний будинок не належить до її спадкового майна через те, що на сьогоднішній день будинок не належить померлій ОСОБА_10

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обгрунтоване, на його думку, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Центрально-Міської районної ради від 01.12.2003 (а.с. 13) та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2141366 від 01.12.2003 (а.с. 14), позивач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_7 є власниками домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності по 1/2 частині кожний.

Згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку з господарчими спорудами, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 8393 (а.с. 10), 02 серпня 2007 року було укладено правочин між ОСОБА_7, ОСОБА_2, від імені яких діяла ОСОБА_8 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 14.05.2007 (а.с. 11, 12), з однієї сторони, та ОСОБА_10, з другої сторони, згідно умов якого ОСОБА_10 придбала належний продавцям на праві спільної часткової приватної власності житловий будинок з господарчими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Також, зі змісту п. 11 вищевказаного Договору купівлі-продажу вбачається, що представник продаців дає свою згоду на передачу покупцем житлового будинку, як майна, яке стане його власністю в майбутньому, в іпотеку ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк» в забезпечення зобов'язань за кредитним договором.

02 серпня 2007 року було укладено кредитний договір № 5419342 (а.с. 15-17), згідно з умовами якого закрите акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» зобов'язалось надати ОСОБА_10 кредит у розмірі 250 000 доларів США, а ОСОБА_10 зобов'язалась використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки, обумовлені цим договором. При цьому, кредит надавався для придбання нерухомості, а саме домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, а кредит надавався лише після укладення з банком договору в забезпечення виконання зобов'язань позичальника, а саме: договору іпотеки вищевказаного домоволодіння.

У зв'язку із чим було укладено договір іпотеки № 5419573 від 02 серпня 2007 року (а.с. 20-22), згідно з умовами якого ОСОБА_10 надала в забезпечення виконання кредитного договору житловий будинок з господарчими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. При цьому, право на набуття у власність предмету іпотеки підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І. 02.08.2007 та зареєстрований за № 8393.

Згідно з інформацією з Витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек № 13754454 (а.с. 25) та Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 13753957 (а.с. 26), приватним нотаріусом Пахомовою Н.І. було внесено відомості про обтяження домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору іпотеки від 02.08.2007, де іпотекодавцем зазначено ОСОБА_10 та зафіксовано заборону на нерухоме майно.

Відповідно до актового запису про смерть № 1430 від 14 грудня 2009 року (а.с. 106) та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №3 (а.с. 107) ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивачів, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності та недоведеності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, спірні правовідносини виникли у зв'язку із виконанням договору іпотеки від 02.08.2007 року № 5419573, укладеного у забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором від 02.08.2007 року № 5419342 з боку позичальника між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_10.

Крім того, дані правовідносини виникли з договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02.08.2007, а саме домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що був укладений між ОСОБА_8, яка діяла на підставі довіреностей, від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_7, з однієї сторони, та ОСОБА_10

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 572 ЦК України регламентовано, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про іпотеку» іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Як вбачається із матеріалів справи, оспорюваний іпотечний договір був укладений з метою забезпечення виконання кредитних договорів, укладених між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_10, відповідно до умов якого вона зобов'язалася в порядку та на умовах, передбачених Кредитним договором, повернути кредит в розмірі 250 000,00 доларів США, а також сплатити на користь іпотекодержателя проценти в розмірі 11,9% річних за користування кредитом, пені, штрафи, та всі інші суми, передбачені кредитним договором (Стаття 1 Договору).

Вказаний договір іпотеки було посвідчено приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області та зареєстровано у реєстрі за № 8395 та було накладено заборону відчуження зазначеного в договорі житлового будинку з господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 1.2.2 Іпотечного договору, право власності на предмет іпотеки буде належати Іпотекодавцю у майбутньому, після укладання іпотечного договору. Право на набуття у власність предмету іпотеки підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу 02.08.2007 та зареєстрованого за № 8393.

Пунктом 11 Договору купівлі-продажу зазначено, що представник продавців ОСОБА_8 дає свою згоду на передачу покупцем житлового будинку, як майна, яке стане його власністю в майбутньому, в іпотеку ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» в забезпечення зобов'язань за кредитним договором.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір іпотеки має бути припинений колегія суддів не може прийняти до уваги, з огляді на наступне.

Так, ст.. 526 ЦК визначено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст.598 ЦК зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.599 ЦК, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі:

1.припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього закону;

2.набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки;

3.визнання іпотечного договору недійсним;

4.знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди);

5.з інших підстав, передбачених законом.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, діючим законодавством України встановлений перелік підстав для припинення зобов'язання (іпотеки), проте в позовній заяві, позивачами не було зазначено жодної із визначених законом підстав для припинення Договору іпотеки № 5419342 від 02.08.2007 року.

Не можуть бути прийняті до уваги й доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_10, як покупець спірного будинку, не зареєструвала в КП «Криворізьке БТІ» право власності на житловий будинок за договором купівлі-продажу, тому нею були порушені обов'язки, як покупця, прийняті на підставі умов договору купівлі-продажу, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про іпотеку» (в редакції чинній на дату укладення договору іпотеки), предметом іпотеки також може бути об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником цього майна на час укладення іпотечного договору.

Із матеріалів справи вбачається, що договір купівлі-продажу нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, посвідчений нотаріально та зареєстрований нотаріусом у державному реєстрі відповідно до законодавства. Тобто правовстановлюючим документом на іпотечне майно, який документально підтверджує факт переходу права власності від ОСОБА_2 до ОСОБА_10 є саме договір купівлі-продажу житлового будинку з господарчими спорудами № 8393.

Посилання в апеляційній скарзі, як на підставу для визнання Договору іпотеки недійсним, на те, що ОСОБА_10, начебто, не здійснили всіх обов'язків за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 02.08.2007 року є помилковим.

Так, правовідносини, що склались між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 та виникли із договору купівлі-продажу, жодним чином не стосуються правовідносин за договором іпотеки, укладеного між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_10, та жодним чином не впливають на дійсність договору іпотеки у часі.

Крім того, відповідачі по справі ПАТ «ПУМБ» або приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Пахомова Н.І., не можуть відповідати за виконання або не виконання обов'язків ОСОБА_10 за договором купівлі-продажу.

Твердження позивача щодо невиконання ОСОБА_10 умови повного розрахунку відповідно договору купівлі продажу не є підставою для задоволення позову.

Так, відповідно до п. 3 договору купівлі-продажу, представник продавців одержав від покупця суму грошових коштів в розмірі 491819,5 грн. в день укладання договору, а решту грошей в сумі 1262500,00 грн. покупець зобов'язався виплатити продавцям до 03.08.2007.

На момент укладання Договору купівлі-продажу Домоволодіння між ОСОБА_10 та ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» було укладено Кредитний договір, згідно якого позичальнику було надано кредитні кошти у розмірі 250000 доларів США на придбання житлового будинку з господарчими побудовами. Ці грошові кошти були зараховані 02.08.2007 на рахунок позичальника № НОМЕР_1, на рахунок Банка, що підтверджується меморіальним ордером № 334407864 (а.с.86).

В рахунок часткової сплати вартості Домоволодіння, частина грошових коштів у розмірі 150 752, 00 доларів США була перерахована з зазначеного рахунку позичальника на відкритий в ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» поточний рахунок представнику продавців за довіреністю.

Залишок кредитних коштів, який було надано Банком позичальнику для остаточного розрахунку з позивачем за домоволодіння, у розмірі 99248 доларів США в гривневому еквіваленті - 501202,40 грн., які були зняті ОСОБА_10 з власного поточного рахунку відповідно до заяви на видачу готівки № 5 для остаточного розрахунку за Домоволодіння.

Строк повного розрахунку мав бути здійснений 03.08.2007 року, однак позивач не звернувся до суду згідно ч. 3 ст. 692 ЦК України, яка передбачає, що якщо покупець не виконує свого обов'язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати, або розірвання договору з підстав, передбачених ст. 651 ЦК України з відповідним позовом за життя ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Доводи апеляційної скарги про те, що продавцями нерухомого майна, позивачами по справі, не надавалась згода на передачу такого майна в іпотеку є необґрунтованими та таким, що спростовується матеріалами справи.

Так, відповідно до наявних в матеріалах справи довіреностей (від ОСОБА_2 та ОСОБА_7, а.с. 11, 12), довірителі уповноважили ОСОБА_8 бути їх представником як власника майна, з усіх без винятку питань, що пов'язані з продажем на умовах та за ціну повністю на її розсуд.

Також, зі змісту п. 11 вищевказаного Договору купівлі-продажу вбачається, що представник продаців надає свою згоду на передачу покупцем житлового будинку, як майна, яке стане його власністю в майбутньому, в іпотеку ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк» в забезпечення зобов'язань за кредитним договором.

Не можуть бути підставою для задоволення позову доводи апеляційної скарги про те, що відбулось припинення іпотечного зобов'язання у зв'язку з відсутністю спадкоємців після ОСОБА_10, оскільки вказані доводи належним чином не підтверджені, а ст. 17 Закону України «Про іпотеку» не передбачає припинення договору іпотеки з підстав відсутності осіб, що отримали свідоцтво про право на спадщину.

Крім того, відповідно до частини першої статті 608 ЦК України зобов'язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язане з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Перелік зобов'язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України, отже зобов'язання за кредитним договором та за договором іпотеки входять до складу спадщини.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено підстави припинення іпотеки, однак такої підстави, як смерть іпотекодавця, положення зазначеної норми не містять.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Таким чином, якщо боржник та іпотєкодавець - одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця в разі порушення боржником своїх зобов'язань переходять обов'язки іпотекодавця у межах вартості предмета іпотеки.

Даний правовий висновок викладено, зокрема, у Постанові ВСУ по справі № 6-1286цс15 від 16.03.2016 року, який відповідно до ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Окрім того, за роз'ясненнями п.36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», якщо боржник та іпотєкодавець - одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця переходять не лише права та обов'язки іпотекодавця, а й обов'язки за основним зобов'язанням у межах вартості спадкового майна.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 1296 ЦК України є правом, а не обов'язком спадкоємця.

Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно (право володіння, користування).

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Як вбачається із матеріалів справи, на сьогоднішній день зобов'язання ОСОБА_10 за Кредитним договором № 5419342 від 02 серпня 2007 року не виконані та не визнані припиненими в судовому порядку.

Слід зазначити, що на виконання положень ст. 1281,1282 ЦК України, ПАТ «ПУМБ» було подано до Першої Державної нотаріальної контори Криворізького міського нотаріального округу Заяву - претензію кредитора - про включення боргових вимог до спадкової маси вих. № ККК-09/270 від 16 березня 2010 року . Повідомленням Першої Державної нотаріальної контори Криворізького міського нотаріального округу № 974/01-14 від 30.03.2010 року зазначені вимоги були долучені до спадкової справи № 42-2010 (а.с.87).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що наведені доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів, які б спростували встановлені обставини справи, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, відповідно до ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Центрально-Місього районного суду м. Кривого Рогу від 13 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: