АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/848/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого: судді Талалай О.І.

суддів: Корніюк А.П., П'єнти І.В.,

секретар Філіпчук О.С.,

з участю: представника апелянта ОСОБА_1,

представника позивача Касянюк А.А.,

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Здибель Марія Олександрівна, про звернення стягнення на предмет застави та зобов'язання до вчинення дій.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

у с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що 07 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 161000 доларів США на строк до 06 червня 2014 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 07 червня 2007 року з ОСОБА_5 був укладений договір застави транспортного засобу - автомобіля PORSCHE CAYENNE 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1. 21 вересня 2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» і ПАТ «УкрСиббанк» укладений договір факторингу №26, згідно з яким право грошової вимоги за кредитним договором №0 від 07 червня 2007 року, укладеним з ОСОБА_5, перейшло до товариства. Рішенням Хмельницького міськрайнного суду від 05 серпня 2013 року з ОСОБА_5 і ОСОБА_7 у солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 132649,31 доларів США, що еквівалентно 1060265,94 грн, 57321,32 грн пені та судові витрати. Ухвалою цього ж суду від 12 березня 2016 року замінено стягувача у виконавчому провадженні на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». У липні 2016 року до відділу ДВС заява від імені ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про закінчення виконавчого провадження подана неповноважним представником. На теперішній час заборгованість ОСОБА_5 за кредитним договором становить 4312857 грн. 31 липня 2016 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Здибель М.О. вилучено з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про обтяження предмета застави на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про скасування (вилучення) запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Проте, в подальшому встановлено, що така справа судом не розглядалася. Автомобіль, який є предметом застави, у серпні 2016 року незаконно відчужений ОСОБА_4, який зареєстрував його на своє ім'я, новий реєстраційний номер НОМЕР_2.

На підставі викладеного, позивач просив в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 07 червня 2007 року звернути стягнення на предмет застави - автомобіль PORSCHE CAYENNE, 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_2, право власності на котрий зареєстровано за ОСОБА_4, шляхом визнання за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» права власності на вказаний автомобіль та зобов'язати ОСОБА_4 передати товариству зазначений автомобіль, з комплектом ключів та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2017 року до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Здибель М.О.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2017 року позов задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 перед ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» в сумі 132649,31 доларів США (еквівалент 1060265,94 грн) та 57321,32 грн пені за договором про надання споживчого кредиту №0 від 07 червня 2007 року, а також 1720,50 грн судового збору згідно з рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 серпня 2013 року звернуто стягнення на предмет застави автомобіль марки PORSCHE, модель CAYENNE, рік випуску 2007, колір синій, тип ТЗ легковий універсал, номер шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_2, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4, шляхом визнання за ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права власності на вказаний автомобіль.

Зобов'язано ОСОБА_4 передати ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» автомобіль марки PORSCHE, модель CAYENNE, рік випуску 2007, колір синій, тип ТЗ легковий універсал, номер шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_2, з комплектом ключів та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Вирішено питання про судові витрати.

ОСОБА_4, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права. Суд не взяв до уваги, що в силу ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» він є добросовісним набувачем автомобіля і право власності перейшло до нього без обтяжень. На час укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу між ним та ОСОБА_5 у серпні 2016 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження автомобіля. Передбачених законом підстав для витребування майна від добросовісного набувача немає.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеним вимогам оскаржуване рішення суду не відповідає.

Згідно з п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Встановлено, що 07 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_5 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у сумі 161000 доларів США із сплатою процентів за користування ним у розмірі 12,5% річних на строк до 06 червня 2014 року.

У той же день між тими ж сторонами був укладений нотаріально посвідчений договір застави транспортного засобу, згідно з яким ОСОБА_5 передав в заставу банку на забезпечення виконання взятих на себе за кредитним договором зобов'язань належний йому на праві власності автомобіль марки PORSCHE CAYENNE синього кольору, 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05 серпня 2013 року з ОСОБА_5 і ОСОБА_7 стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» солідарно 132649,31 доларів США (еквівалент 1060265,94 грн) заборгованості за договором кредиту №0 від 07 червня 2007 року і 57321,32 грн пені.

21 вересня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» і ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу №26, за яким банком передано позивачу право вимоги до ОСОБА_5 за кредитним договором та договорами забезпечення до нього.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12 березня 2016 року замінено стягувана ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні.

24 вересня 2015 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна на підставі укладеного договору факторингу було внесено дані про ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» як обтяжувача.

02 серпня 2016 року за договором купівлі-продажу ОСОБА_5 відчужив автомобіль PORSCHE CAYENNE 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 ОСОБА_4 без згоди позивача. Після реєстрації транспортного засобу за відповідачем новий реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_2.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

При задоволенні позову про звернення стягнення на предмет застави суд першої інстанції виходив з того, що при переході права власності на автомобіль до ОСОБА_4 застава зберігає силу.

Проте, такий висновок суду не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» і ст. 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов'язань; в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

На підставі ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Частиною 1 ст. 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи (ч. 1 ст. 27 Закону України «Про заставу»).

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Згідно з ч. 3 ст. 9 цього Закону, якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

У разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем, згідно зі статтею 388 ЦК України, за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»).

Частинами 1 і 2 ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

За змістом ст. 23 цього Закону відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна свідчить про внесення записів про обтяження до Державного реєстру або про їх відсутність. У разі наявності обтяження у витягу вказуються всі наявні записи та відомості, що містяться в них.

Частиною 4 ст. 577 ЦК України передбачено, що моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до п. 4.2 договору застави транспортного засобу, укладеного 07 червня 2007 року між ОСОБА_5 та АКІБ ПАТ «УкрСиббанк», передбачено необхідність реєстрації предмета застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, на час укладення договору купівлі-продажу 02 серпня 2016 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості щодо обтяження автомобіля PORSCHE CAYENNE 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1.

31 липня 2016 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Здибель М.О. обтяження зазначеного вище автомобіля вилучено з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Крім того, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до початку процедури звернення стягнення на предмет застави не зареєструвало в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Із витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 16 травня 2017 року вбачається, що початок процедури звернення стягнення зареєстровано позивачем лише 16 травня 2017 року.

За змістом ч. 1 і ч. 3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Оскільки ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не було надано доказів щодо реєстрації застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна станом на час відчуження автомобіля та щодо внесення до початку процедури звернення стягнення до Державного реєстру даних про початок звернення стягнення на предмет застави, висновок суду про задоволення позову є помилковим.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Документально підтверджені судові витрати відповідача у сумі 3031 грн 60 коп підлягають стягненню з позивача на підставі ч. 1 і ч. 5 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Здибель Марія Олександрівна, про звернення стягнення на предмет застави та зобов'язання до вчинення дій відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на користь ОСОБА_4 судові витрати у сумі 3031 грн 60 коп (три тисячі тридцять одна грн 60 коп).

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий/підпис/ О.І. Талалай

Суддя/підпис/ І.В. Пєнта

Суддя /підпис/ А.П. Корніюк

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай

____________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції Демінська А.А. Провадження: № 22-ц/792/848/17

Доповідач Талалай О.І. Категорія: 59