У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіТагієва С.Р.,
суддів:Лакізи Г.П., Скрипки А.А.,
при секретарі:Халимон Т.Ю.,
за участю:державного виконавця Кравченко К.В.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 січня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_5 на дії старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Кравченко Катерини Василівни,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігів частково задоволено заяву сторони виконавчого провадження - ОСОБА_5, визнано неправомірною відмову старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (далі - Деснянського ВДВС м. Чернігів) Кравченко Катерини Василівни зняти арешт з усього рухомого та нерухомого майна ОСОБА_5, який було накладено постановою від 01.03.2011 року (ВП № 3155050), зобов'язано старшого державного виконавця Кравченко К.В. зняти арешт з майна, накладений вказаною постановою.

В апеляційній скарзі Деснянський ВДВС м. Чернігова ставить питання про незаконність даної ухвали та зазначає, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме не досліджені в повному обсязі усі обставини справи та не враховано вимоги діючого законодавства, що призвело до помилкового вирішення питання. Деснянський ВДВС м. Чернігова зазначає, що боржник ніде не працює, пенсію не отримує, відкритих рахунків не має, зі слів матері проживає за кордоном, до відділу не з'являється, тому виконання рішення суду зі сплати аліментів не може бути забезпечене в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення державного виконавця Кравченко К.В., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09 червня 2006 року старшим державним виконавцем Мороз Л.І. Деснянського ВДВС м. Чернігів було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом 2-2741 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (а.с. 63-64). У зв'язку з виникненням заборгованості по сплаті аліментів в сумі 9918, 26 грн. постановою державного виконавця Білокрилець Ю.С. від 01 березня 2011 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_5 у межах суми заборгованості, заборонено здійснювати відчуження майна у межах суми боргу (а.с.4).

З розрахунків заборгованості по аліментах вбачається, що боржник ОСОБА_5 періодично сплачував аліменти, а станом на червень 2016 року повністю погасив заборгованість та в подальшому регулярно сплачував необхідні суми (а.с.65-71).

15 грудня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до Деснянського ВДВС м. Чернігів із заявою про зняття арешту з майна у зв'язку з погашенням заборгованості по аліментах. Заявнику була надана відповідь від 29 грудня 2016 року, якою відмовлено у знятті арешту.

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суду не надано доказів на підтвердження того, що погашення заборгованості по аліментах відбулося за рахунок майна боржника, на який було накладено арешт, а також що виконання рішення суду в подальшому неможливо забезпечити в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Твердження Деснянського ВДВС м. Чернігів про те, що боржник ОСОБА_5 не працює, не отримує пенсію, не має коштів на банківських рахунках, зі слів матері проживає за кордоном, не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи, а тому не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом.

Доводи Деснянського ВДВС м. Чернігів про те, що ОСОБА_5 не надавав до ВДВС підтверджуючі документи про сплату аліментів, чим порушив вимоги ч. 4 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, спростовуються розрахунком заборгованості по аліментах, зокрема за 2016 рік (а.с. 71, зворот), виданого старшим державним виконавцем Кравченко К.В., у яких в графі «підтвердження сплати аліментів» вказані шомісячні проплати боржника ОСОБА_5

Зважаючи на викладене, висновок суду першої інстанції ґрунтується на матеріалах справи, оскаржувана ухвала відповідає вимогам закону, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, якщо апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону, він відхиляє скаргу та залишає ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 312, 315, 317, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області - відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 січня 2017 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: