Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/5076/16-ц Головуючий у 1-й інст. Щербак Д. С.
Категорія 27 Доповідач Жигановська О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Жигановської О.С.

суддів Коломієць О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря судового засідання Добровольської Т.А..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Альозієвича до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 січня 2017 року

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідачів заборгованості за договором позики.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 січня 2017 року частково задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.02.2016 року.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 січня 2017 року за заявою представника позивача замінено вид забезпечення позову, застосований попередньою ухвалою суду, на інший, а саме заборонено органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державним реєстраторам, а також особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації за ОСОБА_3, та будь-якими іншими особами, права власності, інших речових прав та обтяжень на квартиру АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати і постановити нову - про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову. Зокрема зазначає, що суд 1-ї інстанції при застосуванні заходів забезпечення позову не пересвідчився у відповідності виду забезпечення позову, не з'ясував його співмірність заявленим вимогам та дійшов передчасного висновку щодо задоволення заяви.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідачів заборгованості за договором розписки у розмірі 15000 грн..

19.01.2017 року представник позивача подала заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначила, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач позичив кошти у сумі 15000 грн. відповідачу на поховання ОСОБА_5, та зобов'язався повернути їх до 31.12.2015 року. Відповідно до їх домовленості, в рахунок повернення зазначеної заборгованості, відповідачі зобов'язалися передати позивачу 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 яку вони успадкували після смерті ОСОБА_5. Взяті зобов'язання відповідачі не виконали, крім того існує ймовірність відчуження квартири третім особам, що утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення, тому також просив вжити заходи забезпечення позову (а.с.62).

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 січня 2017 року частково задоволено заяву про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.02.2016 року (а.с.65-66).

В подальшому, представник позивача подала заяву про заміну вжитих заходів забезпечення позову, та просила заборонити органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державним реєстраторам, а також особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації за ОСОБА_3, та будь-якими іншими особами, права власності, інших речових прав та обтяжень на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.77).

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30.01.2017 року зазначену заяву задоволено в повному обсязі.

Разом з тим, поза увагою суду першої інстанції залишилось наступне.

Згідно ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову та зазначено, що вони мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із роз'ясненнями, наведеними у п.п.4,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Відповідно до ст.154 ЦПК України суд може за заявою однієї із сторін і зважаючи на пояснення другої сторони допустити заміну одного способу забезпечення позову іншим. Заява про заміну способу забезпечення позову розглядається судом у строки, встановлені частиною другою статті 153 цього Кодексу. На заміну способу забезпечення позову за заявою відповідача потрібна згода позивача, за винятком випадку, визначеного частиною другою цієї статті.

Крім того, у пункті 8 згаданої Постанови роз'яснено, що згідно зі ст.154 ЦПК суд за заявою однієї зі сторін і зважаючи на пояснення другої сторони вправі допустити заміну одного виду забезпечення позову іншим. Відповідну заяву необхідно розглядати в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. При цьому слід мати на увазі, що замінити спосіб забезпечення позову за заявою відповідача можна

тільки за згодою позивача, за винятком випадку, коли відповідач

згідно з ч.2 ст.154 ЦПК із дозволу суду замість допущеного виду

забезпечення позову про стягнення грошових коштів внесе на депозитний рахунок суду суму, зазначену в позовній заяві.

Вказані вимоги закону судом дотримані не були, як і вимоги щодо належного повідомлення сторін про час і місце розгляду даного питання.

Так, згідно із ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного судового засідання може бути повідомлено під розписку.

Однак, матеріали справи не містять доказів того, що позивач та відповідачі були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання.

Дані про направлення судових повісток у відповідності до положень ст.74 ЦПК України, відсутні.

Зазначене свідчить про те, що при вирішенні питання про заміну заходів забезпечення позову суд порушив порядок, встановлений цивільним процесуальним законодавством, що в силу вимог п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України, є підставою для скасування ухвали та передачі цього питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 січня 2017 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді