АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/3905/17 Головуючий у 1інстанції - Коренюк А.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - Панченка М.М.

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

при секретарі - Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє за дорученням ОСОБА_3, на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 17 січня 2017 року про визнання неподаною та повернення заявникові позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17 січня 2017 року визнано неподаною та повернуто ОСОБА_3 позовну заяву до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Визнаючи заяву неподаною, суд першої інстанції виходив з того, що скаржником не усунуто недоліки, вказані в ухвалі від 12 грудня 2016 року про залишення зазначеного позову без руху, а саме: не сплачено судовий збір за вимогу немайнового характеру у розмірі 551 грн. 20 коп.

В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 17 січня 2017 року, як таку що постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що позивачем сплачено судовий збір за належними реквізитами, а також за ставками та у обсязі, передбаченому вимогами Закону України «Про судовий збір».

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та надано строк на усунення недоліків - 5 днів з моменту отримання ухвали.

Вказаною ухвалою зобов'язано заявника сплатити судовий збір за немайнову вимогу про відшкодування моральної шкоди у розмірі 551 грн. 20 коп.

Вважаючи, що недоліки позовної заяви позивачем не усунуто, суд першої інстанції ухвалою від 17 січня 2017 року визнав позовну заяву неподаною та повернув її заявнику.

Між тим, колегія суддів з таким висновком погодитися не може, з огляду на наступне.

Так, згідно п. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_3 вбачається, що позивачем одночасно заявлено як вимогу майнового характеру про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 67 500 грн., так і вимогу немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди.

Крім того, позивачем подано заяву про забезпечення позову, яка також підлягає оплаті судовим збором.

Отже, враховуючи положення ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент подання позову, ОСОБА_3 повинна була сплатити 675 грн. судового збору за вимогу майнового характеру, 551 грн. 20 коп. за вимогу немайнового характеру та 275 грн. 60 коп. за подання заяви про забезпечення позову.

З матеріалів справи слідує, що позивачем до позовної заяви додано три квитанції про сплату судового збору: на суму 551 грн. 20 коп. /а.с. 8/, на суму 675 грн. /а.с. 8/ та на суму 275 грн. 60 коп. за подання заяви про забезпечення позову /а.с. 16/.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не надано платіжного доручення(квитанції) про сплату судового збору за вимогу немайнового характеру - не відповідає дійсності.

Крім того, суд помилково вважав, що судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. сплачено заявником за подання клопотання про забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Визнаючи неподаною та повертаючи позивачеві позовну заяву, суд першої інстанції виходив також з того, що перерахування коштів за вимогу немайнового характеру у розмірі 551 грн. 20 коп. до Державного бюджету України не здійснено.

Між тим, матеріали справи не місять документів(довідки, складеної уповноваженими працівниками суду, листа-відповіді ГУ ДКСУ тощо), які підтверджують указану обставину.

Таким чином, судом першої інстанції передчасно та без належного з'ясування усіх обставин справи визнано неподаною і повернуто заявнику позовну заяву, чим порушено процесуальний порядок вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє за дорученням ОСОБА_3, задовольнити.

Скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 17 січня 2017 року, а питання відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді