Справа № 178/197/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2017 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Берелет В.В.

секретаря: Кирсань Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Кринички цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Криничанська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, який за життя склав заповіт, яким заповів позивачці все своє майно, де б воно не знаходилося б і з чого б воно не складалося. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входять: житловий будинок з господарськми будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,1277 га, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована по АДРЕСА_1. 27 грудня 2016 року позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, але нотаріусом їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що договір дарування повністю порваний, неможливо встановити відповідність спадкового майна, виправлення в державних актах на право власності на земельну ділянку, тому просить визнати за нею право власності на вищевказане майно.

ОСОБА_2 згідно заяви просить слухати справу без її участі, позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи - Криничанська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явився, згідно заяви просить розглянути справу без участі представника.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що позивачка є спадкоємицею, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим виконавчим комітетом Аульської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 42, якому на праві приватної власності належать: земельна ділянка площею 0,1277 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована по АДРЕСА_1, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого 27 липня 2001 року на підставі рішення виконавчого комітету Аульської селищної ради №26 від 10 квітня 2003 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_4; житловий будинок АДРЕСА_1, на підставі договору дарування виданого 11 серпня 1970 року державним нотаріусом Криничанської державної нотаріальної контори Криничанського району Дніпропетровської області, зареєстрованого за реєстровим номером НОМЕР_5. Вищезгадане майно ОСОБА_3 заповів ОСОБА_1, про що свідчить заповіт від 11 серпня 2015 року, який посвідчений заступником Аульської селищної ради, зареєстрований в реєстрі за № 86. Але у встановленому законом порядку позивачка не може успадкувати вказане майно, оскільки договір дарування повністю порваний, неможливо встановити відповідність спадкового майна, виправлення в державних актах на право власності на земельну ділянку. Згідно заяви №1000 від 16 вересня 2015 року, засвідченої державним нотаріусом Криничанської державної нотаріальної контори у спадкодавця є інша спадкоємка за законом, яка відповідно до заяв №1272 від 27 листопада 2015 року відмовляється від належної їй частки спадщини за законом.

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 1 статтею 1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Протокол № 1 стаття 1 «Захист власності» говорить «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважатися.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У відповідності до ст.ст.1235, 1261 ЦК України суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,1277 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована по АДРЕСА_1, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого 27 липня 2001 року на підставі рішення виконавчого комітету Аульської селищної ради №26 від 10 квітня 2003 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_4, після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1, на підставі договору дарування виданого 11 серпня 1970 року державним нотаріусом Криничанської державної нотаріальної контори Криничанського району Дніпропетровської області, зареєстрованого за реєстровим номером НОМЕР_5, після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення або з дня отримання його копії.

Суддя: В. В. Берелет

р