АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/3127/2017 Головуючий в 1 інстанції - Колдіна О.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі: Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м. Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року

про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року, посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема, що суд порушив норми цивільно-процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулася до суду з позовом в якому просила витребувати з незаконного володіння громадянки ОСОБА_1квартиру АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на вказану квартиру.

16 листопада 2016 року, представник ОСОБА_2 звернулася до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову у якій просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи клопотання ОСОБА_2 посилалася на те, що вона є власником вище зазначеної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 20.10.1998 року. Що у ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ-КРЕДО» не було жодних прав на відчуження належного ОСОБА_2 майна, оскільки, право власності на нього за товариством було зареєстровано незаконним шляхом, і вона, як засновник ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» була обізнана про незаконність набуття товариством права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Також зазначала, що договір купівлі-продажу квартири було укладено між ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» та ОСОБА_1 після прийняття рішення Комісії з питань розгляду скарг в сфері державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 29.09.2016 року про скасування запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно № 15635939 і на даний час існує імовірність відчуження відповідачкою спірного майна на користь третіх осіб, що може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому та призведе до порушення майнових інтересів.

Згідно ч.3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходів по забезпеченню позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України, п. 3, 4 Постанови пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» позов майнового характеру відповідно до п.1, ч.1 ст. 152 ЦПК України може бути забезпечений накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього, або в інших осіб.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд правильно дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки, суд першої інстанції пересвідчився, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та неприйняття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду в справі.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування ухвали не вбачається.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: