Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/133/17
провадження: 2-о/614/11/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

22.03.2017 р. Борівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Федченко В. М.

при секретарі Кравцовій О.П.

за участю представника заявниці ОСОБА_1

представника Ізюмського ОУПФ України Харківської області Шутько В.І.

представника Управління СЗН Борівської РДА Буряк О.М., Захарїної О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Борова цивільну справу за заявою ОСОБА_5, зацікавлені особи: Ізюмське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Харківської області, Управління соціального захисту населення Борівської районної державної адміністрації, про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В :

03.03.2017 р. ОСОБА_5 звернулася із заявою до Борівського районного суду Харківської області, яка була уточнена 14.03.2017 р., в якій вказала, що з 2004 р. вона спільно проживала з ОСОБА_6 у місті Москва Російської Федерації однією сім'єю, як дружина та чоловік, але без реєстрації шлюбу. На початку 2006 року під час спільного проживання з ОСОБА_6 заявниця завагітніла від нього. Влітку 2006 року у зв'язку із вагітністю заявниця повернулася до АДРЕСА_2, а ОСОБА_6 залишився на заробітках в м. Москва. Тобто, з цього часу заявниця і ОСОБА_6 стали проживати окремо. ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 народила доньку - ОСОБА_7. Після народження дитини ОСОБА_6 часто приходив до заявниці і їхньої дитини в гості, коли приїжджав з Москви, цікавився спільною дитиною, приймав участь у її вихованні. Він визнавав те, що ОСОБА_7 є його дочкою, і ніколи не ставив цей факт під сумнів, але участі в її утриманні не приймав. Дочка називала його татом, знаючи, що він є її батьком, а ОСОБА_6 не заперечував проти цього, в свою чергу називаючи ОСОБА_7 дочкою.

У актовому записі про народження і у свідоцтві про народження спільної доньки її батько записаний як ОСОБА_8 відповідно до ст. 135 СК України - за вказівкою матері. Причиною того, що ОСОБА_6 не було записано батьком ОСОБА_7 було те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не перебували в зареєстрованому шлюбі, він часто їздив на заробітки до м. Москва РФ і від запису себе батьком дитини ухилявся.

У 2011 році заявниця з ОСОБА_6 остаточно розсварилися і він став рідше навідувати доньку.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_6 раптово помер.

В призначенні пенсії та матеріальної допомоги ОСОБА_9 у зв'язку із втратою годувальника Управлінням Пенсійного фонду України в Борівському районі Харківської області та Управлінням соціального захисту населення Борівської районної державної адміністрації заявниці було відмовлено так як в неї немає підтвердження того, що ОСОБА_6 дійсно був батьком ОСОБА_7.

В зв'язку з наведеним ОСОБА_5 просить встановити факт батьківства ОСОБА_6 відносно дочки ОСОБА_9 та визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Борова Борівського району Харківської області України, батьком ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки смт. Борова Харківської області України.

ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просять задовольнити.

Представник Ізюмського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог ОСОБА_5 не заперечує.

Представник Управління соціального захисту населення Борівської районної державної адміністрації в судовому засіданні пояснив, що у вирішенні даної справи покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_10 - брат померлого ОСОБА_6, в судовому засіданні підтвердив, що останній за життя визнавав доньку, навідував її, приймав участь у вихованні.

Свідки: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснили, що вони проживають по сусідству із заявницею, вони часто бачили як ОСОБА_6 навідувався до доньки, останні разом проводили час.

Свідок ОСОБА_13 - мати заявниці, в судовому засіданні підтвердила, що саме ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_9 ОСОБА_6 не був записаний батьком дитини в зв'язку з тим, що він переважно знаходився за межами України.

Свідок ОСОБА_14 - працівник Борівського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області, пояснила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подавали заяву, щоб записати останнього батьком дитини, але на призначений час не з'явилися.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_6 за життя визнавав ОСОБА_7 своєю донькою, цікавився її життям, коли приїжджав з м. Москви - навідував її.

Дані факти підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами: копією паспорта ОСОБА_5 (а.с.5); копією картки платника податків ОСОБА_5 (а.с.6); копією свідоцтва про народження ОСОБА_9 (а.с.7); копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження згідно з ч. 1 ст. 135 СК України для отримання допомоги (а.с.8); копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_16 та ОСОБА_17 (а.с.9); довідкою про склад сім'ї ОСОБА_5 № 818 від 15.02.2017 р. (а.с.10); копією свідоцтва про смерть ОСОБА_6 (а.с.11).

Вислухавши пояснення заявниці та її представника, покази свідків, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір'ю.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

В третьому абзаці п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

В ході судового засідання було встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дійсно проживали до народження доньки спільно однією сім'єю, за життя останній визнавав дочку заявниці своєю дочкою, брав участь у її вихованні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-60, 209, 212-215, 223, 256, 259 ЦПК України, на підставі ст. 126, 128, 130 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_5, зацікавлені особи: Ізюмське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Харківської області, Управління соціального захисту населення Борівської районної державної адміністрації, про встановлення факту батьківства- задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Борова Борівського району Харківської області України, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, відносно дочки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки смт. Борова Борівського району Харківської області України, та визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Борова Борівського району Харківської області України, батьком ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки смт. Борова Борівського району Харківської області України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Борівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Федченко В. М.