РІШЕННЯ

іменем України

20 березня 2017 року , Сватівський районний суд

Луганської області

У складі головуючого судді Половинки В.О.

при секретарі Фурсової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сватове цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк», від імені якого діє представник за довіреністю, предявило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що 18.02.2014 року АКБ «Правекс-Банк», правонаступником усіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір кредиту №609RNCA140490001 за умовами якого позивач надав ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 78700, 00 грн. строком до 18.02.2017 року зі сплатою 12,40% річних. Позивач повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором, а відповідач, в свою чергу, взяті на себе зобовязання порушив, у зв'язку із чим станом на 22.10.2016 року виникла заборгованість за кредитним договором №609RNCA140490001 року у розмірі 16653,41 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом- 69379, 45 грн; просрочений кредит 19226,76 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту 22411,13 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 5636,07 грн. яку просили стягнути з відповідача.

В судове засідання ПАТ КБ «Правекс-Банк» уповноваженого представника не направило, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечували.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр». Причини неявки суд не повідомили.

У відповідності із ч.1 ст.224 ЦПК України, судом ухвалено розгляд справи в заочному порядку.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно дост.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до змісту ч.1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що 18.02.2014 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником усіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», таСмирновою Т.А. було укладено Кредитний договір кредиту №609RNCA140490001.

Пунктом 4.4. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязується здійснювати своєчасне погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення оплат рівними частинами до 19-го числа наступного місяця, а також щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у повному розмірі у строк, визначений кредитним договором.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень частини 1статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів ч.1ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 25-26), відповідач належно не виконувала свої зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 22.10.2016 року виникла заборгованість за кредитним договором №609RNCA140490001 від 18.02.2014 року у розмірі 116653, 41 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом- 69379, 45 грн; заборгованості за відсотками- 19226,76 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту 22411,13 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 5636,07 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 88 606,21 грн., з яких: заборгованості за кредитом - 69379, 45 грн; заборгованості за відсотками- 19226,76 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований.

В частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 22411,13 грн. та пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 5636,07 грн., суд дійшов наступного.

Основним зобовязанням позичальника за кредитним договором є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобовязанням є сплата неустойки (штрафу, пені).

Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, в якому міститься Краснодонського району Луганської області.

Як вбачається зі справи, відповідач зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому вона є суб'єктом Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань.

Крім того, комерційним банкам Національним банком України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз'яснення, згідно з якими банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування пені позивачем здійснено починаючи з 18.07.2014 р. За таких обставин, суд вважає, що в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 22411,13 грн. та пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 5636,07 грн. необхідно відмовити в стягненні, оскільки Законом України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» встановлена заборона їх нарахування з 14.04.2014 року.

Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1378,00 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 530, 536, 553, 554, 610-612, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 30, 58-60, 74, 79, 88, 209,212-215, 224-233 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором №609RNCA140490001 від 18.02.2014 року у розмірі 88 606,21 грн., з яких: заборгованості за кредитом - 69379, 45 грн; заборгованості за відсотками - 19226,76 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк судовий збір в розмірі 1378,00 гривень.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання апеляційної скарги.

Відповідач має право оскаржити заочне рішення у десятиденний строк з дня отримання копії рішення суду, шляхом подання відповідної письмової заяви до Сватівського районного суду Луганської області.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області шляхом подання через Сватівський районний суду Луганської області у десятиденний строк з дня проголошення заочного рішення апеляційної скарги.

Суддя Сватівського

районного суду ОСОБА_2