З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09 березня 2017 року
Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Бучко Т.М.
розглянувши в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Рівненщина» про стягнення коштів за депозитними договорами,
В судовому засіданні позивач не з'явився. У поданій до суду заяві просить розгляд справи провести у його відсутності за участю представника ОСОБА_2 Представник позивача подала суду заяву з проханням справу розглянути без її участі, позов підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки до суду відповідача.
Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Заяв про розгляду справи у відсутності представника відповідача до суду не надходило.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України за згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.
Суд встановив, що 6 березня 2012 року між позивачем та Кредитною спілкою «Рівненщина» укладено договір № 775 про залучення внеску ( вкладу ) члена кредитної спілки на депозитний рахунок на умовах строковості, зворотності та платності, за умовами якого відповідач прийняв від позивача внесок ( вклад ) на депозитний рахунок в сумі 8000 грн. строком на 18 місяців до 6 вересня 2013 року зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 22,5 % на рік.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2013 року у справі № 569/20319/13ц задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з Кредитної спілки «Рівненщина» на його користь залишок коштів за договором про залучення внеску ( вкладу ) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 775 від 6 березня 2012 року в сумі 7300 грн. та відсотків на суму 732,86 грн., а також грошові кошти на правову допомогу в розмірі 1200 грн.

10 вересня 2012 року між позивачем та Кредитною спілкою «Рівненщина» укладено договір № 841 про залучення внеску ( вкладу ) члена кредитної спілки на депозитний рахунок на умовах строковості, зворотності та платності, за умовами якого відповідач прийняв від позивача внесок ( вклад ) на депозитний рахунок в сумі 7000 грн. строком на 15 місяців до 10 грудня 2013 року зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 24 % на рік.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2014 року у справі № 569/22552/13ц задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з Кредитної спілки «Рівненщина» на його користь внесок за договором № 841 від 10 вересня 2012 року станом на 11 грудня 2013 року в розмірі 7000 грн., проценти за договором станом на 11 грудня 2013 року в сумі 556,93 грн.

13 травня 2013 року між позивачем та Кредитною спілкою «Рівненщина» укладено договір № 925 про залучення внеску ( вкладу ) члена кредитної спілки на депозитний рахунок на умовах строковості, зворотності та платності, за умовами якого відповідач прийняв від позивача внесок ( вклад ) на депозитний рахунок в сумі 6000 грн. строком на 18 місяців до 13 листопада 2014 року зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 22,5 % на рік.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 січня 2014 року у справі № 569/22289/13ц задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з Кредитної спілки «Рівненщина» на його користь 6000 грн. неповернутого внеску за договором № 925 та проценти за договором в розмірі 425,34 грн.

11 липня 2013 року між позивачем та Кредитною спілкою «Рівненщина» укладено договір № 933 про залучення внеску ( вкладу ) члена кредитної спілки на депозитний рахунок на умовах строковості, зворотності та платності, за умовами якого відповідач прийняв від позивача внесок ( вклад ) на депозитний рахунок в сумі 18000 грн. строком на 18 місяців до 12 січня 2015 року зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 23 % на рік.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 січня 2014 року у справі № 569/21634/13ц задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з Кредитної спілки «Рівненщина» на його користь кошти за договором № 933 від 1 липня 2013 року в сумі 19587,95 грн. ( 18000 грн. - сума боргу по внеску, 1587,95 грн. - сума боргу по процентах ).

Відповідно до положень ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону та договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Кошти за спірними договорами про залучення внеску ( вкладу ) члена кредитної спілки позивачу відповідачем не повернуті. Доказів на спростування зазначених обставин суду не надано.

У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача інфляційні втрати та 3 % річних на суму боргу за договорами про залучення внеску ( вкладу ) члена кредитної спілки на депозитний рахунок , № 841 від 10 вересня 2012 року, № 925 від 13 травня 2013 року та № 933 від 1 липня 2013 року та на суму стягнених за рішеннями судів процентів за вказаними договорами.

Як вбачається із наведеного позивачем розрахунку, який приймається судом до уваги, інфляційні втрати на суму боргу за договором № 775 від 6 березня 2012 року складають 7090,54 грн., 3 % річних - 645 грн., інфляційні втрати на суму процентів - 711,83 грн., 3 % річних - 64,75 грн.; інфляційні втрати на суму боргу за договором № 841 від 10 вересня 2012 року складають 6483,85 грн., 3 % річних - 532,86 грн., інфляційні втрати на суму процентів - 422,47 грн., 3 % річних - 23,79 грн.; інфляційні втрати на суму боргу за договором № 925 від 13 травня 2013 року складають 5804,24 грн., 3 % річних - 523,23 грн., інфляційні втрати на суму процентів - 395,65 грн., 3 % річних - 35,52 грн.; інфляційні втрати на суму боргу за договором № 933 від 11 липня 2013 року складають 17483,53 грн., 3 % річних - 1581,53 грн., інфляційні втрати на суму процентів - 1492,32 грн., 3 % річних - 134,75 грн.

Позивачем також у зв'язку з тим, що відповідач проджовує користуватися його вкладами, заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача процентів за час такого користування, які позивачем розраховані за процентними ставками, встановленими у договорах.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.23 Закону України «Про кредитні спілки» внески ( вклади ) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата ( проценти ) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти у порядку та строки, які визначені відповідно до ч.7 ст.10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами.

Згідно із ч.7 ст.10 Закону України «Про кредитні спілки» повернення вкладу проводиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором.

За умовами укладених між сторонами договорів № 775 від 6 березня 2012 року, № 841 від 10 вересня 2012 року, № 925 від 13 травня 2013 року та № 933 від 11 липня 2013 року строки повернення вкладу визначені 6 вересня 2013 року, 10 грудня 2013 року, 13 листопада 2014 року та 12 січня 2015 року відповідно.

Зазначеними договорами також встановлено порядок нарахування процентів, а саме нарахування процентів на вклад починається з наступного дня після отримання спілкою вкладу, а припиняється або в день, що передує дню закінчення строку вкладу, визначеному в договорі ( договір № 775 ), або в день закінчення строку дії договору ( договори № 841, № 925, № 933 ).

Згідно із ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ч.1 та ч.3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

З огляду на викладене та враховуючи, що спірними договорами встановлений строк повернення процентів в день закінчення строку дії договору, договорами не встановлено розмір процентів після зазначеного строку, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання процентів за користування його вкладами в розмірі облікової ставки Національного банку України.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 7 вересня 2016 року у справі № 6-1412цс16.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягають проценти за користування грошовими коштами після закінчення дії договорів, обраховані за формулою - розмір заборгованості х кількість днів прострочення х облікова ставка НБУ / кількість днів у році х 100 процентів, в розмірі : за договором № 775 від 6 березня 2012 року за період з 22 листопада 2013 року до 31 жовтня 2016 року - 3762,60 грн.; за договором № 841 від 10 вересня 2012 року за період з 11 грудня 2013 року до 31 жовтня 2016 року ( з урахуванням сум повернених внесків на депозитний рахунок у вказаний період ) 3091,71 грн.; за договором № 925 від 13 травня 2013 року за період з 6 грудня 2013 року до 31 жовтня 2016 року - 3077,59 грн.; за договором № 933 від 11 липня 2013 року за період з 28 листопада 2013 року до 31 жовтня 2016 року - 9258,41 грн. Загальна сума процентів за користування грошовими коштами позивача становить 19190,31 грн.

Позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних на проценти за договорами, нараховані після закінчення строку дії договорів, задоволенню не підлягають з огляду на таке.

За положеннями ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, які у разі відсутності іншої домовленості сторін виплачуються щомісячно до дня повернення позики. Позичальник, в свою чергу, згідно із вимогами ст.1049 та ст.1050 ЦК України зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, а у випадку несвоєчасного повернення суми позики - зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Отже, нарахування та виплата процентів після закінчення строку дії договору позики не є обов'язком позичальника доти, поки позикодавець не реалізує своє право на отримання таких процентів, звернувшись з відповідною вимогою до позичальника.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів звернення позивача до КС «Рівненщина» з вимогою про нарахування та виплату йому процентів після закінчення строку дії спірних договорів, прострочення виконання грошового зобов'язання відповідача в частині виплати процентів за користування грошовими коштами позивача за період з дня закінчення строку дії договорів до дня звернення з позовом до суду не виникло, а тому підстав для застосування в даному випадку ст.625 ЦК України суд не вбачає.

Отже, загальна сума заборгованості по договорах про залучення внеску ( вкладу ) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, яка складається з інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на суму боргу, інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на суму процентів, та процентів за користування грошовими коштами, становить : за договором № 775 від 6 березня 2012 року - 12274,72 грн., за договором № 841 від 10 вересня 2012 року - 10554,68 грн., за договором № 925 від 13 травня 2013 року - 9836,23 грн., за договором № 933 від 11 липня 2013 року - 29950,54 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат та 3 % річних на суму стягнених за судовим рішенням витрат на правову допомогу, то вони задоволенню не підлягають, оскільки дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. З рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, а тому підстави застосування до стягненої за рішенням суду вартості правової допомоги відповідальності, встановленої ст.625 ЦК України, відсутні.

Відповідно до правил ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.525, 526, 530, 536, 599, 612, 625, 631, 1046, 1048, 1049 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Рівненщина» про стягнення коштів за депозитними договорами - задовольнити частково.

Стягнути з Кредитної спілки «Рівненщина» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором № 775 від 6 березня 2012 року в сумі 12274 ( дванадцять тисяч двісті сімдесят чотири ) грн. 72 коп., за договором № 841 від 10 вересня 2012 року в сумі 10554 ( десять тисяч п'ятсот п'ятдесят чотири ) грн. 68 коп., за договором № 925 від 13 травня 2013 року в сумі 9836 ( дев'ять тисяч вісімсот тридцять шість ) грн. 23 коп. та за договором № 933 від 11 липня 2013 року в сумі 29950 ( двадцять дев'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят ) грн. 54 коп., а всього - 62616 ( шістдесят дві тисячі шістсот шістнадцять ) грн. 17 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Кредитної спілки «Рівненщина» на користь держави 640 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :