АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 761/1885/17 Головуючий у І інстанції - Юзькова О.Л.
Провадження № 22-ц/796/3825/2017 Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г.Шевченка» про визнання наказу протиправним,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою заяву позивача про забезпечення позову задовольнити, вжити заходи забезпечення позову, а саме заборонити Державному підприємству «Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г.Шевченка» (вулиця Володимирська, будинок 50, місто Київ, Україна, 01030, ідентифікаційний код 02224531) вчиняти юридичні дії на адресу ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), скеровані на настання наслідків, які виникають із наказу Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г.Шевченка» № 899-к від 02 грудня 2016 року «Про повідомлення щодо зміни істотних умов праці художнього та артистичного персоналу ДП «Національна опера України імені Т.Г.Шевченка», із змінами, встановленими наказом № 930-к від 14 грудня 2016 року «Про часткову зміну наказу від 02.12.2016 № 899-к»; зупинити дію пункту 2 наказу Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г.Шевченка» № 899-к від 02 грудня 2016 року «Про повідомлення щодо зміни істотних умов праці художнього та артистичного персоналу ДП «Національна опера України імені Т.Г.Шевченка», із змінами, встановленими наказом № 930-к від 14 грудня 2016 року «Про часткову зміну наказу від 02.12.2016 № 899-к» щодо ОСОБА_2, обґрунтовуючи тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням статей 151, 312 ЦПК України, висновки суду не відповідають обставинам справи. Види забезпечення позову, про які просить заявник, знаходяться поза обмеженнями, встановленими пунктами 4-10 ст. 152 ЦПК України, а також відповідають позовним вимогам. Суд порушив статі 151-153 ЦПК України, оскільки даними процесуальними нормами не передбачена обов'язковість подання доказів.

Апелянт в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

На підставі ст.. 305 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив її відхилити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач просить забезпечити позов шляхом, пов'язаним з втручанням в господарську діяльність відповідача, що суперечить нормам чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

У відповідності до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за завою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, ч. 3 ст. 152 ЦПК України встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_2 просить суд постановити рішення, яким визнати протиправним і скасувати наказ Державного підприємства «Національний академічний театр опери та балету України імені Т.Г.Шевченка» № 899-к від 02 грудня 2016 року «Про повідомлення щодо зміни істотних умов праці художнього та артистичного персоналу ДП «Національна опера України імені Т.Г. Шевченка» в частині, що стосується ОСОБА_2

Згідно з пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Також в пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов'язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств (наприклад, забороняти скликати загальні збори товариства, складати список акціонерів, що мають право на участь у них, надавати реєстр акціонерів та приміщення для проведення зборів, підбивати підсумки голосування з питань порядку денного тощо).

У справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов'язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов'язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, крім того, обраний позивачем вид забезпечення позову не відповідає позовним вимогам, є не співмірним з позовними вимогами, тав даному випадку невжиття вказаних заходів забезпечення не впливає на неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, тому підстав для її скасування судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді