Справа № 324/422/17
Провадження № 2/324/302/2017
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 березня 2017 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Каретник Ю.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Чубарівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, управління Держгеокадастру у Пологівському районі Запорізької області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

До Пологівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, в якій позивач просить визнати за собою право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка настала 23 листопада 2004 року.

Позовна заява подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України.

Так, зокрема, відповідно до п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Згідно із п.1 ч.2 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Позивачем у позовній заяві зазначена ціна позову (вартість майна) 254740 грн. 57 коп.

Відповідно до вимог ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на дату подання позову до суду) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, з квитанцій про сплату судового збору, доданих до матеріалів справи вбачається, що позивачка сплатила лише 641 гривню 20 копійок, замість 2547 гривень 41 копійки, що є 1 відсотком від вартості майна, на яке вона бажає визнати право власності.

Тобто позивач має додатково сплатити судовий збір у розмірі 1906 гривень 21 копійку, про що надати суду відповідні докази оригінали платіжних документів.

Окрім того, відповідно до п.п.5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Ні подана позовна заява, ні додані до неї документи не містять інформації про те, чи зверталася позивач ОСОБА_1 до нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину і чи відмовляв їй нотаріус в оформленні права на спадщину.

Тобто позивач ОСОБА_1 у поданому позові не обґрунтувала наявність у неї підстав для звернення до суду з даним позовом.

Крім того, позивач ОСОБА_1 в позові не зазначає доказів, які б підтверджували ту обставину, що ОСОБА_2, який помер 23 листопада 2004 року, дійсно був її дядьком.

Із позову та доданої до нього копії паспорта громадянина України вбачається, що позивачем є ОСОБА_1. Із наданої до позову копії повторного свідоцтва про смерть серії І-ЖС №357986, виданого виконавчим комітетом Чубарівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 24.05.2016 року, вбачається, що даним свідоцтвом підтверджується факт смерті ОСОБА_2, який помер 23 листопада 2004 року. Таким чином, наявні розбіжності в написанні прізвища позивача та прізвища спадкодавця.

Також наданими позивачем документами не підтверджено факт того, що ОСОБА_3, яка померла 14 листопада 2015 року, була матірю позивачки та сестрою померлого ОСОБА_2, оскільки у наданих до суду документах прізвища, імена та по батькові вказаних осіб мають різне написання.

Окрім того, подана до суду позовна заява містить виправлення щодо дати її підписання, що унеможливлює встановлення достовірної дати, коли саме позивач її підписала, що, у свою чергу, є порушенням вимог ч. 3 ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, зважаючи на зазначені вище недоліки, позовну заяву ОСОБА_1 до Чубарівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, управління Держгеокадастру у Пологівському районі Запорізької області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, що не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Чубарівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, управління Держгеокадастру у Пологівському районі Запорізької області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, залишити без руху.

Запропонувати позивачу в термін, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ним копії ухвали, усунути вказані недоліки позовної заяви, інакше позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: