Справа № 357/3074/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що являється матір'ю малолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач по справі. Дитина проживає з мамою, позивачем по справі, та фактично знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає дозвіл на виїзд малолітньої дочки за кордон, посилаючись на зайнятість, та неможливість з»явитись до нотаріуса для оформлення нотаріально посвідченої згоди, що порушує право дитини на відпочинок, розвиток кругозору. Позивач просить суд дозволити неповнолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.н. без згоди та супроводу батька, тимчасово виїжджати за межі України в період з 01.05.2017р. по 01.05.2019р. до Республіки Туреччини, Республіки Єгипет,Республіки Болгарія, Греції,Об'єднаних арабськиї Еміратів, Великобританії, та Іспанії.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним, подав суду заяву в якій вказує що позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо виїзду дитини за кордон без його супроводу, в тому числі в супроводі інших осіб уповноважених ОСОБА_1.

Представник Служби у справах дітей БМР в судове засідання не з'явився, подано суду заяву про розгляд справи без участі представника служби у справах дітей, вирішення справи поклали на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 20.05.2013року. Встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_3 являються позивач ОСОБА_1, та відповідач ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1, актовий запис № 603 від 06.04.2010р. (а.с.4)

Позивач суду пояснила, що має намір поїхати на відпочинок з дитиною за кордон, однак, відсутність згоди батька дитини на виїзд доньки разом з матір'ю за кордон на відпочинок унеможливлює здійснити бажану поїздку. Крім того, у позивача у Великобританії проживають друзі, і до них, також, позивач має намір з'їздити в гості. Відповідач обіцяв з'явитися до нотаріуса та надати дозвіл дитині на виїзд за кордон, але неодноразово підводив, до нотаріуса не з'являвся, обгрунтовуючи свою поведінку великою зайнятістю.

При вирішенні цього спору суд виходить з наступного.

Так, за ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з ч.1 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішуються батьками спільно.

Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є, зокрема, проїздний документ дитини.

А згідно з ч.2 ст.4 цього Закону, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років).

За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724), передбачено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України без згоди та супроводу другого з батьків (п. 2-2). Документом на право перетинання дитиною державного кордону є проїзний документ дитини (п. 2). Слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724 до Правил перетинання державного кордону внесено зміни та затверджено їх нову редакцію. Змістовно зазначені положення не змінено, але в новій редакції їх викладено відповідно в п. 2 та 4-2.

На виконання ст. 7 Закону, Кабінетом Міністрів України постановою від 31 березня 1995 р. № 231 затверджено Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення. У п. 18 зазначається, що оформлення паспорта (проїзного документа) здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, із ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчується нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

За змістом п. 4-2 Правил перетинання державного кордону виїзд дитини за кордон здійснюється за документами, в яких має бути зазначено державу прямування. Для дитини, яка перебуває у пункті пропуску через державний кордон у супроводі одного з батьків, одним із таких документів є нотаріально посвідчена згода другого з батьків або рішення суду. Тому визначення у рішенні суду при наданні дозволу на виїзд дитини за кордон держави прямування є обов'язковим.

Отже, зважаючи на вищевикладені обставини справи, визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе надати позивачу дозвіл на оформлення документів її малолітньої доньки ОСОБА_3 для тимчасового виїзду за межі України - до Республіки Туреччини, Республіки Єгипет,Республіки Болгарія, Греції, Об'єднаних арабськиї Еміратів, Великобританії та Іспанії в період з 01.05.2017року по 01.05.2019року, оскільки це відповідає інтересам дитини. Будь-яких заперечень, доказів, що спростовували б такі висновки суду, не надано.

Керуючись ст. ст.155,157 СК України, ст. 313 ЦК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМ України від 27.01.1995 року № 57 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724), ст.ст. 10,60,88,212-215, 296ЦПК України , суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Надати ОСОБА_3 дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон до Республіки Туреччини, Республіки Єгипет,Республіки Болгарія, Греції, Об'єднаних арабськиї Еміратів, Великобританії та Іспанії без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 14.01.1979р.н., на період з 01.05.2017року по 01.05.2019року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О. Я. Ярмола