АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 22 березня 2017 року по справі за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка Олексія Степановича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, стягувач Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко О.С. звернувся до суду із поданням, в якому просив тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. На обґрунтування подання зазначив, що на виконанні перебуває зведене виконавче провадження №53377499 про стягнення з ОСОБА_1 коштів на загальну суму 87 102 643,93 грн., однак боржник ухиляється від виконання рішень суду, добровільно їх не виконує, пояснень та документів про майновий стан не надає. (т.1 а.с.1-3)

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 22 березня 2017 року подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України КузьменкаО.С. задоволено, встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2014 року №1008/6008/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» 36 468 266,87 грн.; виконавчим листом Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2014 року №1008/6008/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» 29 736 773,19 грн.; виконавчим листом Подільського районного суду міста Києва від 05 липня 2013 року № 2607/9863/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» 20 897 603,87 грн. (т.1 а.с.88-92)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив ухвалу скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні подання. На обґрунтування скарги зазначив, що жодним чином не ухиляється від виконання покладених рішенням суду зобов'язань, за викликами державного виконавця неодноразово з'являвся та надавав інформацію про майно, яким володіє, майновий стан та отримувані доходи. Вказує, що його єдиним постійним джерелом доходів є пенсія, з якої утримуються кошти на виконання судових рішень, однак з метою отримання додаткового доходу, ним укладено цивільно-правову угоду з ТОВ «Агроенергоплюс», виконання якої (за необхідності) передбачає його виїзд за межі України. У випадку обмеження права на виїзд за межі України, він буде позбавлений можливості виконання цієї цивільно-правової угоди, а відповідно і можливості отримання доходу та спрямування його на виконання судових рішень. (т.1 а.с.94-98)

В судовому засіданні ОСОБА_1, його представник - ОСОБА_3 підтримали скаргу і просили її задовольнити. Представник Банку - Тавлуй О.М. заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, про час та місце розгляду справи сповіщались належним чином про що у справі є докази. (т.1 а.с.144-149)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів визнала неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 124 Конституції судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідні роз'яснення містяться і в п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває:

- виконавчий лист № 1008/6087/12 виданий 25 червня 2014 року Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» 36 468 266,87 грн.;

- виконавчий лист № 1008/6008/12 виданий 06 червня 2014 року Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» 29 736 773,19 грн.;

- виконавчий лист № 2607/9863/12 виданий 05 липня 2013 року Подільським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» 20 897 603,87 грн. (т.1 а.с.11-24)

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової А.Н. від 29 липня 2014 року відкрито виконавче провадження ВП №44177579 за виконавчим листом № 1008/6087/12 виданим 25 червня 2014 року Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» 36 468 266,87 грн.(т.1 а.с.17-18)

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Пінського Ю.В. від 02 липня 2014 року відкрито виконавче провадження ВП №43834096 за виконавчим листом № 1008/6008/12 виданим 06 червня 2014 року Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» 29 736 773,19 грн.(т.1 а.с.20-21)

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України СелезньоваМ.О. від 23 січня 2014 року відкрито виконавче провадження ВП №41588889 за виконавчим листом № 2607/9863/12 виданим 05 липня 2013 року Подільським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» 20 897 603,87 грн. (т.1 а.с.23-24)

Розмір заборгованості в сумі 87 102 643,93 грн., колегія суддів визнала значною. Державним виконавцем надані завірені копії виконавчих проваджень, в яких містяться докази вжиття заходів на виконання набравших законної сили судових рішень, у т.ч. надіслання боржнику повідомлень і викликів до державного виконавця щодо виконання судового рішення. (т.1 а.с.35-46)

ОСОБА_1 не надав доказів, за яких суд мав би можливість дійти висновку про виконання зобов'язань перед кредитором і погашення заборгованості без вжиття заходів про застосування яких просив державний виконавець. Посилання апелянта, що він вживав усіх заходів виконання рішень суду і погашення заборгованості об'єктивними доказами, подання яких мало б відбуватись до виконавчої служби, не підтверджені.

Так, за повідомленням органу внутрішніх справ ОСОБА_8 є власником автомобілів НОМЕР_1 та Mercedes-Benz S500L р/н НОМЕР_2, які ОСОБА_1 було передано в заставу Банку, проте фактично транспортні засоби відсутні, у зв'язку з цим державним виконавцем їх оголошено в розшук. (т.1 а.с.31-34)

Доводи апелянта, що він не є власником вищевказаних транспортних засобів, місцезнаходження яких йому не відомо, об'єктивними доказами по справі не підтверджені, тому колегія суддів визнала їх не спроможними.

При цьому, посилання апелянта на сам факт передачі в заставу та іпотеку певного майна не свідчить про виконання набравших законної сили судових рішень.

Твердження апелянта, що за характером роботи він має виїжджати за кордон, у т.ч. у країни за Переліком, який зафіксований Адміністрацією Держприкордонслужби України протягом серпня 2014 року - січня 2017 року, об'єктивними доказами по справі не підтверджені та є припущеннями. Не надано до суду і доказів, що від здійснення таких поїздок боржник спрямовував гроші на погашення кредитної заборгованості. (т.1 а.с.57)

При цьому, на пропозицію колегії суддів ОСОБА_8. не зміг назвати залишкову суму його заборгованості перед Банком, посилаючись на занадто великий розмір такої, що свідчить про відсутність контролю боржника за рухом і розміром повернутих ним кредитору грошей.

За витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться записи, що ОСОБА_1 є засновником (співзасновником) ТОВ «ЕКОЛОГІЯ УКРАЇНИ», ТОВ «ЮКРЕНІАН БІЗНЕС ЕНТРАНС», ТОВ «БУГАЇВСЬКЕ ОЗЕРО», ТОВ «АГРОЕНЕРГОПЛЮС», ТОВ «ТЕРМІНАЛ-СЕРВІС», Наукової громадської організації «Європейський інститут інтеграції і розвитку», ТОВ «ВПОІСКЕ», проте до суду не надано доказів повідомлення боржником на вимогу державного виконавця про наявність (відсутність) доходу від здійснення ним певної діяльності.

Цих обставин апелянт та його представник не спростували і в суді апеляційної інстанції.

Тому, колегія суддів погодилась із висновком районного суду про наявність фактів ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Подання подано державним виконавцем до Печерського районного суду міста Києва, тобто за місцем знаходження відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, який здійснює виконання виконавчих документів.

Зважаючи на вищевказані вимоги законодавства та обставини справи в їх сукупності колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення подання.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Ухвала суду щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України може бути оскаржена в апеляційному порядку (п. 24-1 ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Водночас ст. 324 ЦПК України містить норму, яка визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвал апеляційного суду щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України в цій статті, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено. Відповідна правова позиція міститься і в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 вересня 2015 р. у справі N 6-716цс15, яка з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 22 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.В.Борисова

В.М.Ратнікова

Справа № 22-ц/796/5896/2017

Унікальний номер 757/13550/17-ц

Головуючий у першій інстанції - Остапчук Т.В.

Доповідач Левенець Б.Б.