ухвала

іменем україни

24 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом правонаступника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 до Великобагачанської районної державної адміністрації та Якимівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, треті особи: відділ Держземагентства у Великобагачанському районі, селянське (фермерське) господарство «Грунтознавець» та ОСОБА_6, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 16 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 13 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Великобагачанської районної державної адміністрації, Якимівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, обґрунтовуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла ОСОБА_7, останнє постійне місце реєстрації та проживання якої АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку, розташовану на території Якимівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області.

Позивач вказував, що згідно зі ст. 1264 ЦК України він є спадкоємцем четвертої черги за законом, інші спадкоємці відсутні. Також позивач зазначав, що він проживав за вказаною вище адресою однією сім'єю із ОСОБА_7 з 1991 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 року (по день її смерті), тобто до часу відкриття спадщини, із померлою були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

Посилаючись на те, що він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до встановлення у судовому порядку факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю, позивач просив встановити факт, що він із ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, проживали однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом) по АДРЕСА_1, та визнати за ним як спадкоємцем за законом відповідно до ст. 1264 ЦК України після померлої ОСОБА_7 право власності на приватизовану земельну ділянку площею 2,76 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Якимівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, яка належала померлій ОСОБА_7 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1.

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 16 липня 2015 року позов задоволено.

Встановлено той факт, що ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживали однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом) по АДРЕСА_1.

В порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_7, останнім постійним місцем проживання якої було с. Якимове Великобагачанського району Полтавської області, визнано за ОСОБА_4 як спадкоємцем за законом згідно зі ст. 1264 ЦК України, право власності на приватизовану земельну ділянку площею 2,76 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Якимівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та належала померлій ОСОБА_7 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 08 жовтня 2015 року рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 16 липня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в позові.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року рішення Апеляційного суду Полтавської області від 08 жовтня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 13 липня 2016 року рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 16 липня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просила скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким також погодився апеляційний суд, виходив із того, що ОСОБА_4 підтверджено факт проживання із померлою ОСОБА_7 однією сім'єю протягом п'яти років до дня смерті, тому є підстави для визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом як спадкоємцем четвертої черги.

Доводи касаційної скарги про те, що судом залучено не належного правонаступника позивача, хоча правовідносини не допускають правонаступництва, а також про те, що позивачем за життя не доведено факту його постійного проживання з спадкодавцем є необґрунтованими та спростовуються встановленими у справі обставинами.

Так, як установлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим Виконавчим комітетом Якимівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області 29 березня 2006 року.

Останнім постійним місцем проживання ОСОБА_7 був житловий будинок по АДРЕСА_1.

ОСОБА_7 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 2,76 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Якимівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, що підтверджується державним актом на землю серії НОМЕР_2 від 30 вересня 2002 року.

Також встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 16 лютого 1999 року зареєстрований у встановленому законом порядку у житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_1.

Із довідки Виконавчого комітету Якимівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 17 березня 2008 року № 304 вбачається, що на день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_6 року, ОСОБА_7 була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_2; разом з нею проживав: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказана довідка підписана секретарем сільської ради ОСОБА_8

Згідно з довідками Виконавчого комітету Якимівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 15 травня 2014 року № 179 та від 16 травня 2014 року № 193 на день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_6 року, ОСОБА_7 була зареєстрована і постійно проживала за адресою: АДРЕСА_2. Разом з нею були зареєстровані та проживали: не родич - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказані довідки підписані сільським головою Якимівської сільської ради Солод Г.В.

Згідно з довідкою Великобагачанської центральної районної лікарні ОСОБА_4, житель с. Якимове Великобагачанського району з 2006 року знаходиться на обліку та лікуванні з приводу активного туберкульозу легень, захворів 08 грудня 2006 року, є інвалідом другої групи.

Крім того, відповідно до довідок Виконавчого комітету Якимівської сільської ради Великобагачанського району від 15 липня 2014 року № 275 у домоволодінні по АДРЕСА_1 згідно із записами у погосподарській книзі № 3, особовий рахунок № НОМЕР_4 за 2006-2010 роки зареєстровані: голова домогосподарства - ОСОБА_7 та не родич - ОСОБА_4; від 15 липня 2014 року № 276 - у вказаному домоволодінні згідно із записами у погосподарській книзі № 3, особовий рахунок № НОМЕР_4 за 2001-2005 роки зареєстровані: голова домогосподарства - ОСОБА_7, не родич - ОСОБА_4, не родич - ОСОБА_10, вибула 17 жовтня 2003 року до м. Лубни та не родич - ОСОБА_11 не проживає, місце знаходження невідоме; від 15 липня 2014 року № 273 у вказаному домоволодінні згідно із записами у погосподарській книзі № 4, особовий рахунок № НОМЕР_4 за 1996-2000 роки зареєстровані: голова домогосподарства: ОСОБА_7, не родич - ОСОБА_4, не родич - ОСОБА_10 та не родич - ОСОБА_11, не проживає, місце знаходження невідоме; від 15 липня 2014 року № 274 у вказаному домоволодінні згідно із записами у погосподарській книзі № 4, особовий рахунок № НОМЕР_4 за 1991-1996 роки зареєстровані: голова домогосподарства - ОСОБА_7, не родич - ОСОБА_4, не родич - ОСОБА_10 та не родич - ОСОБА_11

Постановою приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_12 від 11 серпня 2014 року відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_7 на підставі ст. 1264 ЦК України (четверта черга спадкоємців за законом), до встановлення факту спільного проживання однією сім'єю протягом п'яти років у судовому порядку.

Також із довідки, виданої сільським головою Якимівської сільської ради Великобагачанського району Солод Г.В від 06 серпня 2014 року № 303, вбачається, що ОСОБА_4 дійсно зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 з 1991 року і по даний час.

Згідно з довідкою військового комісара Решетилівсько-Великобагачанського об'єднаного районного військового комісаріату від 10 квітня 2015 року № 2043 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, знаходився на службі в лавах Збройних Сил України з 13 травня 2003 року по 10 вересня 2003 року (підстава: алфавітна книга № 61 призовників ІНФОРМАЦІЯ_5) (а. с. 171).

Судами також встановлено, що рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18 вересня 2014 року в справі № 525/948/14-ц було встановлено факт проживання померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини по АДРЕСА_1.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 04 листопада 2014 року рішення Великобагачанського районного суду від 18 вересня 2014 року скасовано, позов ОСОБА_4 залишено без розгляду у зв'язку з тим, що існує спір про право, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження.

Відповідно до показів свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ОСОБА_4 проживав у домоволодінні по АДРЕСА_1

Згідно з показами свідків ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 з 2001 року по день смерті ОСОБА_7 ОСОБА_4 не проживав зі спадкодавцем.

Крім того, у справі наявне рішення Виконавчого комітету Якимівської сільської ради від 23 березня 2015 року № 8 «Про затвердження довідки» та довідка Виконавчого комітету Якимівської сільської ради Великобагачанського району від 30 березня 2015 року № 128 про те, що дійсно на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_7 була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1. Разом з нею були зареєстровані: не родич - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до положень ст. ст. 1217, 1258 ЦК Україниспадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Крім того, згідно із свідоцтвом про смерть виданого 02 листопада 2015 року Виконавчим комітетом Якимівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області серія НОМЕР_5, позивач помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

06 червня 2016 року на адресу Апеляційного суду Полтавської області від ОСОБА_5 надійшла заява про залучення його до участі у справі як правонаступника позивача ОСОБА_4

Відповідно до вимог ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, зміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 16 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 13 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко