Справа №577/4972/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кравченко В. О.
Номер провадження 22-ц/788/856/17 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Бойка В. Б. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 квітня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа - Комунальне ремонтно-експлуатаційне підприємство «Центральне», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом, ОСОБА_5 просила суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 12010,94 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. - моральної шкоди, вирішити питання судових витрат.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач є власником квартири АДРЕСА_3 поверхом вище. 12 жовтня 2016 року сталося залиття її квартири з квартири і з вини ОСОБА_3 Залиттям їй завдана матеріальна шкода, яку вона понесла у зв'язку з ремонтом квартири. Крім того, вказаними винними діями відповідача їй було завдано моральної шкоди.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 квітня 2017 року, з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 21 квітня 2017 року, позов ОСОБА_5 задоволено частково та стягнуто на її користь з ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 9259 грн., моральних - 1000 грн., судових витрат - 5555,20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати оскаржуване рішення та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги мотивував тим, що під час розгляду справи судом було порушено ряд процесуальних норм, а саме при призначенні експертизи суд не повідомив перелік питань, які ставляться експерту, чим позбавив відповідача можливості заперечити проти них чи заявити свої. Було необґрунтовано відхилено клопотання сторони відповідача про виклик експерта, свідків в судове засідання, про проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи.

Зазначав, що акт залиття квартири був складений з порушенням форми, встановленої Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, складений у відсутність відповідача та не містить її підпису, а доданий до позовної заяви акт від 12 жовтня 2016 року взагалі не є належним доказом залиття квартири з вини відповідача.

Вказував, що висновок експерта, зроблений за результатами проведеної у справі судової будівельно-технічної експертизи, є необґрунтованим та необ'єктивним. Позивачем не доведено завдання їй моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_5 та її представник - адвокат Прокопєва М.А. проти скарги заперечували.

Відповідач ОСОБА_3, її представник ОСОБА_4, третя особа КРЕП «Центральне» в судове засідання не з'явились, але про час і місце розгляду справі повідомлені в установленому законом порядку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності вини відповідача у залитті квартири ОСОБА_5

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, 12 жовтня 2016 року сталося залиття квартири АДРЕСА_2, власником якої є ОСОБА_5, з квартири АДРЕСА_3, що знаходиться поверхом вище і належить на праві власності ОСОБА_3

Згідно з частинами 1 та 2 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Наведене свідчить про те, що цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Згідно з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З ату обстеження від 13 жовтня 2016 року, складеного працівниками КРЕП «Центральне», вбачається, що затоплення квартири АДРЕСА_1 виникло у зв'язку з халатним використанням води власником квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_3 (а.с. 16-18).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 133 від 28 лютого 2017 року, проведеної Сумським відділенням при Харківському НДІСЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса, пошкодження стелі і стін у приміщеннях передньої і кухні та стелі у туалеті квартири позивача утворені від проникнення води з верхнього поверху, з квартири АДРЕСА_3. Ймовірною технічною причиною пошкоджень, завданих залиттям квартири АДРЕСА_1, могли стати незадовільний технічний стан змішувача туалету та арматури зливного бачка унітазу в кв. АДРЕСА_3. Розмір матеріального збитку, завданого внаслідок затоплення квартири, становить 8959,00 грн. (а.с. 70-94).

Таким чином, позивачем надано належні докази на підтвердження розміру завданої шкоди та причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та шкодою.

Разом з тим, відповідач не довела, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 1166 ЦК України, її не може бути звільнено від цивільно - правової відповідальності за завдану шкоду.

Зважаючи на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги про невідповідність акту затоплення встановленій формі, не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається зі змісту додатку № 4 до пункту 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, вказаний акт від 13 жовтня 2016 року містить усі необхідні реквізити та необхідну інформацію, зазначену в додатку № 4 пункту 2.3.6 Правил.

Відсутність підпису відповідача на акті затоплення від 13 жовтня 2016 року висновків суду першої інстанції не спростовує.

Посилання в апеляційній скарзі на необґрунтованість та необ'єктивність висновку судової будівельно-технічної експертизи є безпідставним, оскільки вказаний висновок відповідачем по справі в установленому законом порядку не спростований.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд, вирішуючи спір, вірно виходив з того, що позивач надала докази завдання їй моральної шкоди в результаті залиття квартири, довела певний її розмір. У позовній заяві містяться посилання на те, у чому саме полягає завдання моральної шкоди позивачу, якими доказами це підтверджується, з яких міркувань виходила позивач, визначаючи розмір моральної шкоди.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначено судом з урахуванням глибини душевних страждань позивача, всіх обставин справи та вимог закону, з дотриманням вимог розумності та справедливості.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують, тому не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів. Вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Таким чином, суд першої інстанції повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, перевіривши доводи і заперечення сторін, обґрунтовано задовольнив позов частково, навівши з цього приводу, як того вимагає п. 3 ч. 1 ст. 215 ЦПК України, відповідні мотиви.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді -