Справа № 646/136/17
Провадження 2/646/798/2017
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.17 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Салайчук С.М.,

за участі секретаря - Сімоненко К.Ю.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у розмірі 2000 грн., до досягнення нею повноліття.

В обґрунтування позову позивачка послалася на те, що 05.12.2003 році вона з відповідачем зареєстрували шлюб, від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки відповідач останній час нерегулярно піклується про дитину та не в повній мірі виконує обов'язку по його утриманню, просить стягнути з нього аліменти.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, з підстав в ньому наведених.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що відповідач піклується про дитину, та в останній час дитина мешкає разом з ним.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст..121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3, батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 16.08.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Червонозаводського районного управління юстиції міста Харкова, серії НОМЕР_1, актовий запис № 359 (а.с. 8).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Доводи позивачки про те, що відповідач не піклується про дитину спростовуються наданими відповідачем в судовому засіданні квитанціями та чеками про купівлю дитині взуття та необхідних для дитини речей.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили суду, що останнім часом дитина мешкає разом з відповідачем ОСОБА_2, який у повній мірі виконує свої обов'язки по його утриманню та купляє необхідні для сина речі.

Крім того, позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні визнала той факт, що приблизно останній місяць тому їх син переїхав проживати до батька.

Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст..10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, позивачка не довела суду, що на даний час відповідач не виконує обов'язки по утриманню дитини, у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України, батьки, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, відмова в задоволенні цього позову не позбавляє позивача звернутися в подальшому з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину.

Крім того, позивач не позбавлена права звернутись з аналогічним позовом у разі, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для відмови в даному позові.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224 ЦПК України, ст. ст. 180-183, 187, 191 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.М. Салайчук