17.05.2017 Справа № 363/138/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Давидової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області, третьої особи Кооператив з експлуатації колективних гаражів-стоянок для автотранспорту індивідуальних власників «Київський» про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з даним позовом про визнання незаконним (недійсним) та скасування рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 18.06.2009 року №177 «Про задоволення протесту прокурора та часткового скасування рішень виконавчого комітету Вишгородської міської ради №133 від 14.03.2002 року та №400 від 03.08.2004 року», що не відповідає компетенції (повноваженням) органу, який його прийняв (постановив). Вищевказаним рішенням частково скасовано інші рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради, а саме: рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 14.03.2002 року №133 «Про оформлення права власності» у таких пунктах: а)у пункті 4 про оформлення ОСОБА_3 право власності на гараж №79 в ГБК «Київський» за адресою: м. Вишгород, вул. Київська, 7 А; б) у пункті 5 про оформлення ОСОБА_1 право власності на гараж №54 в ГБК «Київський» за адресою: м. Вишгород, вул. Київська, 7 А; в) у пункті 6 про оформлення ОСОБА_2 право власності на гараж №57 в ГБК «Київський» за адресою: м. Вишгород, вул. Київська, 7 А. Рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 03.08.2004 року №400 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян» у таких пунктах: а) у пункті 6 про передачу ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0041 га під гаражним боксом №57 у ГБК «Київський»; б) у пункті 7 про передачу ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0063 га під гаражним боксом №79 у ГБК «Київський»; в) у пункті 8 про передачу ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,01 га під гаражним боксом №116 у ГБК «Київський».

На думку позивачів, прийняте виконавчим комітетом Вишгородської міської ради рішення від 18.06.2009 року №177 «Про задоволення протесту прокурора та часткового скасування рішень виконавчого комітету Вишгородської міської ради №133 від 14.03.2002 року та №400 від 03.08.2004 року» не відповідає компетенції (повноваженням) органу, який його прийняв, встановленої Конституцією України (ч.2 ст.19, ст.144), Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» (ст.ст.25, 26, ч.14 ст.46, ст.51, ч. ч.1, 10 ст.59), а тому просили його скасувати.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 22.07.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області про визнання не законним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про часткове скасування двох своїх попередніх рішень відмовлено в повному обсязі.

02.12.2015 року рішенням Апеляційного суду Київської області рішення Вишгородського районного суду Київської від 22.07.2015 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про часткове скасування двох своїх попередніх рішень задоволено. Визнано недійсним та скасовано рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 18.06.2009 року №177 «Про задоволення протесту прокурора та часткового скасування рішень виконавчого комітету Вишгородської міської ради №133 від 14.03.2002 року та №400 від 03.08.2004 року».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.06.2016 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 22.07.2015 року та рішення апеляційного суду Київської області від 02.12.2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час розгляду справи, позивачі неодноразово уточняли позовні вимоги, відповіднно до останньої уточненої позовної заяви від 30.03.2017 року позивачі просили: визнати незаконним (недійсним) та скасувати рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 18.06.2009 року №177 «Про задоволення протесту прокурора та часткового скасовування рішень виконавчого комітету Вишгородської міської ради №133 від 14.03.2002 року та №400 від 03.08.2004 року».

В судове засідання, позивачі не зявились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надавши до суду письмові пояснення, щодо позовних вимог та просив відмовити в задоволені позову, справу розглянути без участі представника Вишгородської міської ради.

Представник третьої особи в судове засідання, не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином причини неявки суду невідомі. Під час розгляду справи, представник третьої особи подав письмові заперечення щодо заявлених позовних вимог та просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради №133 від 14.03.2002 року у п.4 затверджено оформлення ОСОБА_3 право власності на гараж №79 в ГБК «Київський» за адресою: м. Вишгород, вул. Київська, 7 А, у п.5 затверджено оформлення ОСОБА_1 право власності на гараж №54 в ГБК «Київський» за адресою: м. Вишгород, вул. Київська, 7 А та у п.6 затверджено оформлення ОСОБА_2М право власності на гараж №57 в ГБК «Київський» за адресою: м. Вишгород, вул. Київська, 7 А.

Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради №400 від 03.08.2004 року передано у приватну власність земельні ділянки з уточненням площ після проведення інвентаризації у п.6 передано ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0041 га під гаражним боксом №57 у ГБК «Київський», у п.7 передано ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0063 га під гаражним боксом №79 у ГБК «Київський» та у п.8 передано ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,01 га під гаражним боксом №116 у ГБК «Київський».

Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 18.06.2009 року №177 «Про задоволення протесту прокурора та часткового скасування рішень виконавчого комітету Вишгородської міської ради №133 від 14.03.2002 року та №400 від 03.08.2004 року», розглянувши протест прокурора Вишгородського району старшого радника юстиції ОСОБА_4, постанову Вишгородського районного суду від 17.08.2006 року та інші документи, керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет Вишгородської міської ради вирішив: задовольнити протест прокурора та скасувати п.4, 5, 6 рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради №133 від 14.03.2002 року «Про оформлення права власності» та п.6. 7. 8 рішення виконавчого комітету №400 від 03.08.2004 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність». Про прийняте рішення повідомити ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2

Частино 1 статті 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Відповіднно до п.3 ч.2 ст.52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчий комітет ради має право змінювати або скасовувати акти підпорядкованих йому відділів, управлінь, інших виконавчих органів ради, а також їх посадових осіб.

Статтею 144 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Крім того, статтею 155 Земельного кодексу Українни передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно до ст.1 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурорський нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів Кабінетом Міністрів України, міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, органами державного і господарського управління та контролю, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими Радами, їх виконавчими органами, військовими частинами, політичними партіями, громадськими організаціями, масовими рухами, підприємствами, установами і організаціями, незалежно від форм власності, підпорядкованості та приналежності, посадовими особами та громадянами здійснюється Генеральним прокурором України і підпорядкованими йому прокурорами.

Статтею 21 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що протест на акт, що суперечить закону, приноситься прокурором, його заступником до органу, який його видав, або до вищестоящого органу. У такому ж порядку приноситься протест на незаконні рішення чи дії посадової особи. У протесті прокурор ставить питання про скасування акта або приведення його у відповідність з законом, а також припинення незаконної дії посадової особи, поновлення порушеного права. Протест прокурора зупиняє дію опротестованого акта і підлягає обовязковому розгляду відповідним органом або посадовою особою у десятиденний строк після його надходження. Про наслідки розгляду протесту в цей же строк повідомляється прокурору. У разі відхилення протесту або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися з заявою до суду про визнання акта незаконним. Заяву до суду може бути подано протягом пятнадцяти днів з моменту одержання повідомлення про відхилення протесту або закінчення передбаченого законом строку для його розгляду. Подача такої заяви зупиняє дію правового акта.

Згідно до ст.21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 17.08.2006 року, яка набрала законної сили, визнано недійсним рішення виконкому Вишгородської міської ради №117 від 01.08.1994 року в частині видачі свідоцтва на право власності на гараж №116 від 14.02.1995 року ОСОБА_1, визнано недійсним рішення виконкому Вишгородської міської ради №133 від 14.03.2002 року в частинах надання права власності на гараж №79 ОСОБА_3, визнано недійсним рішення виконкому Вишгородської міської ради №400 від 03.08.2004 року в частинах про передачу земельних ділянко у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,01 га. під гаражним боксом №116 у ГБК «Київський», ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0063 га. під гаражним боксом 79 у ГБК «київський».

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 1-9/2009, визначено, що зі змісту частини 2 статті 144 Конституції України та частини 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак, як вважає Конституційний Суд України, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України). Крім того, системний аналіз конституційних і законодавчих положень та положень п.5 ст.121, п.9 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України свідчить, що на прокуратуру України покладено нагляд за додержанням прав і свобод людини і громадянина, додержанням законів з цих питань органами місцевого самоврядування. Закон України «Про прокуратуру», прийнятий до набуття чинності Конституцією України, є чинним у частині, що не суперечить Основному Закону України, і передбачає порядок зупинення рішень органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України. Цим законом установлено, що при виявленні порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право опротестовувати акти виконавчих органів місцевих рад та вносити подання або протести на рішення місцевих рад залежно від характеру порушень. Протест прокурора приноситься до органу, який видав цей акт і зупиняє його дію, прокурору надається право звернутися із заявою до суду про визнання акта незаконним, і подача такої заяви зупиняє дію правового акта (ч.1, 3, 4 ст.21 Закону України «Про прокуратуру»).

Таким чином, виконавчий комітет Вишгородської міської ради скасував прийняті ним рішенні №133 та №400, з мотивів не відповідності Конституції України та законів України.

Крім того, суд перевірив, вказані в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, що заявлені позовні вимоги підлягають розгляду за правилами ЦПК України, що підтверджується ухвалою Апеляційного суду Київської області від 05.03.2017 року, якою встановлено, що даний спір підлягає розгляду у судах у порядку цивільного судочинства.

Посилання позивачів на правові позиції Верховного суду України, викладені у висновках в справі №6-162цс15 від 10.06.2015 року, у справі №21-50а11 від 06.06.2011 року, у справі №21-64а13 від 04.06.2013 року, у справі №21-1457а15 від 04.11.2015 року, у справі №21-5459а15 від 25.05.2016 року, суд не застосовує, оскільки вони на данні правовідносини не розповсюджуються.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що при винесенні виконавчим комітетом Вишгородської міської ради рішення від 18.06.2009 року №177 «Про задоволення протесту прокурора та часткового скасування рішень виконавчого комітету Вишгородської міської ради №133 від 14.03.2002 року та №400 від 03.08.2004 року», виконавчий комітет діяв в межах своєї компетенції та на підставі чинного законодавства, а тому заявлені позовні вимоги, щодо скасування вищевказаного рішення задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.144 Конституції України, ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», статтею 328, ч.4 ст.334 Цивільного кодексу України, статтями 10, 11, 57-59, 60, 61, 208, 209, 213 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Д. Рудюк