АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКравець В.А., Левенця Б.Б.
при секретаріСинявському Д.В.
за участю: представника позивача ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_5 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про припинення іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 52-54/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_7 - ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що всупереч умовам укладеного кредитного договору, поручителя не було повідомлено та в односторонньому порядку збільшено процентну ставку з 14% річних до 15, 25 % річних, у зв'язку з чим збільшився обсяг відповідальності, що є підставою для припинення поруки у відповідності до ч. 1 ст. 559 ЦК України. Також вказував на те, що у відповідності до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» визначено, що якщо у кредитному договорі банк встановив умову про право банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку то така умова є недійсною. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

№ справи 752/4756/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/ 1081/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Колдіна О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Судом встановлено, що 05.06.2008 р. між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_9 був укладений Генеральний договір про надання кредитних послуг № BL 4608, за умовами якого Позичальнику надаються кредитні послуги в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті, що дорівнює 109 860. 000 доларів США /а.с.7/.

Позичальник зобов'язався здійснювати погашення отриманого кредиту, відповідно до погодженого графіку, зі сплатою 14% річних, в строк 01.06.2028 р.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № BL 4608 між ОСОБА_7 та ПАТ «Універсал Банк» 05.06.2008 р. було укладено Договір іпотеки, відповідно до якого предметом іпотеки є нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.1.3 Іпотечного договору Іпотекодавець ознайомився з усіма умовами Основного договору, що обумовлюють основне зобов'язання, в тому числі стосовно можливості зміни розміру зобов'язань у більшу та/або меншу сторону, строки і порядок його виконання, забезпеченого цим договором. Сторони досягли згоди відносно розміру, строку і порядку виконання зобов'язань, що забезпечуються іпотекою відповідно до цього Договору, розуміючи при цьому можливість зміни розміру таких зобов'язань у більшу та/або меншу сторону, строки і порядок його виконання у випадках, передбачених умовами договору, що обумовлюють основне зобов'язання. Сторони Іпотечного договору підтвердили, що іпотекою за цим Договором забезпечуються також і розмір зобов'язань, строк і порядок його виконання, який може бути змінено відповідно до умов вищевказаного Основного договору, що обумовлюють основне зобов'язання.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» якою встановлено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди); з інших підстав, передбачених законом.

Встановивши, що позивач, звертаючись до суду, як на підставу для припинення іпотеки посилається на положення ч. 1 ст. 559 ЦК України, відповідно до якої порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що зазначені положення ст. 559 ЦК України не можуть бути застосовані до правовідносин за Договором іпотеки, що виникли між сторонами, оскільки Іпотекодавець несе відповідальність за виконання Позичальником своїх зобов'язань лише в межах вартості майна, переданого в іпотеку, а спеціальний закон, який регулює даний вид правовідносин, не передбачає припинення поруки у разі зміни забезпеченого зобов'язання.

Доводи апеляційної скарги, щодо зміни процентної ставки в односторонньому порядку та недійсності пункту договору щодо права банку в односторонньому порядку змінювати проценти, колегія суддів не приймає до уваги, на підставі наступного.

Згідно ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмету іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням, а згідно ст. 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель несе відповідальність перед Іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Оскільки в даному випадку поручитель відповідає за виконання боржником зобов'язання лише в межах іпотечного майна, зміна відсоткової ставки по кредитному договору не призводить до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а спірні, на думку апелянта, умови договору недійсними не визнавались, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для припинення іпотеки у відповідності до ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_5 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2016 року - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: