Справа №333/808/17
Провадження №2-о/333/87/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Наумової І.Й.,

присяжних: ОСОБА_1.,

ОСОБА_2,

при секретарі Кунець В.В.,

за участю прокурора Бондаренко А.Л.,

представника заявника ОСОБА_3,

лікаря-психіатра ОСОБА_4О,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в режимі відеоконференції, цивільну справу №333/1287/17 за заявою головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної радиОСОБА_6 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, заінтересована особа: ОСОБА_7 -

В С Т А Н О В И В:

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування заяви зазначено наступне.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Звенигородська, 6.2 кв.3, є інвалідом II групи по психічному захворюванню. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.10.1999 визнана недієздатною. Розпорядженням голови Ленінської районної адміністрації Запорізької міської Ради від 30.12.2009 №4348 опікуном призначена ОСОБА_7 (мати). ОСОБА_5 страждає психічним розладом з 1986 року. Неодноразово лікувалася в психіатричних стаціонарах м. Запоріжжя, Москви, Харкова, Херсона з галюцинаторно- параноїдною, гебефреною симптоматикою. Захворювання протікає безперервно, виражений дефект змішаного типу, соціально дезадаптована. Остання виписка 09.02.2017 року. Зі слів матері-опікуна: «Не приймає ліків, відмовляється від їжі, агресивна, штовхає, замахується, лається на мене, бродяжить. 10.03.2017 прийшла з вулиці роздягнена, брудна, збуджена, загрожувала мені фізичною розправою, намагалася втекти на вулицю». У зв'язку з таким станом матір'ю викликана спеціалізована бригада швидкої медичної допомоги, і хвору доставлено в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР.

Також заявником зазначено, що ОСОБА_5 10.03.2017 р. о 18.50 оглянута черговим лікарем прийомного відділення, який кваліфікував стан як загострення важкого хронічного психічного захворювання, а також високу вірогідність скоєння суспільно-небезпечного діяння, у зв'язку з чим була госпіталізована в примусовому порядку. 11.03.2017 о 10.00 оглянута комісією лікарів-психіатрів: у ясній свідомості, продуктивного мовного контакту не становить, мутична. Активно негативистична, напружена. Вираз обличчя злий, гнівливий. На запитання лікарів-психіатрів не відповідає, дивиться прямо перед собою. Психічні переживання не розкриває. Раптово починає щось показувати, жестикулювати руками, начебто, щось надягає на палець або на кисть, нічого при цьому не пояснюючи. Інструкції утримує із труднощами. У відділенні імпульсивна, конфліктна, агресивна до інших хворих та персоналу. Стан ОСОБА_5 можна кваліфікувати, як важкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу. Галюцинаторно-параноїдний синдром з агресивними тенденціями (агресія до матері-опікуна та оточуючих). Таким чином, лікування можливо тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву.

Законний представник ОСОБА_7 в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце слухання справи була повідомлена належним чином.

ОСОБА_5 у судовому засіданні не надала пояснення, оскільки перебуває в тяжкому психічному стані.

Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_5А до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «ОСОБА_8 проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 11.03.2017 року, ОСОБА_5, 09.12.1967 р.н, страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу. Галюцинаторно-параноїдний синдром з агресивними тенденціями (агресія до матері-опікуна та оточуючих), внаслідок чого представляє небезпеку для себе та оточуючих, його лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що ОСОБА_5 з 1986 р. страждає психічним розладом - галюцинаторно-параноїдною, гебефреною симптоматикою. захворювання протікає безперервно, виражений дефект змішаного типу, соціально дезадаптована. Також лікар-психіатр зазначив, що внаслідок свого психічного розладу ОСОБА_5 являє потенційну соціальну небезпеку для себе і оточуючих, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації ОСОБА_5 до психіатричного закладу у примусовому порядку, також пояснив, що вона на теперішній час знаходиться в тяжкому психічному стані, в звязку з чим не може давати пояснення відносно даної заяви.

Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даної заяви.

Керуючись ст.ст.14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.279-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, заінтересована особа: ОСОБА_7 задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Звенигородська, 6.2 кв.3, до психіатричного закладу структурного підрозділу Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, розташованої за адресою: м.Запоріжжя, вул.Сєдова, буд.6.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: І.Й. Наумова

Присяжні: ОСОБА_9

ОСОБА_2