Справа № 682/337/17
Провадження № 2/682/298/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Шевчука В.В.,

за участю секретаря Придачук Г.Л.,

позивачів ОСОБА_1

ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-

встановив:

07 лютого 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позиву вказували, що 28.04.2016 між ними та відповідачем було укладено договір позики відповідно до якого ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 7000 грн. та від ОСОБА_2 3000 грн. Отримання цих сум підтверджується розпискою відповідача про отримання коштів від 28.04.2016 року. У вказаний у розписці термін відповідач боргу не повернув, відмовляється його також повернути на прохання та вимоги позивачів, мотивуючи відмову відсутністю коштів. Позивачі просять суд стягнути з відповідача на їхню користь борг за договором позики та судові витрати.

Позивачі в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні відповідач грошове зобов'язання визнав у розмірі 3000 грн. Проти задоволення іншої частини позову заперечує.

Заслухавши доводи сторін по справі, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом об'єктивно встановлено, що між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 7000 грн. та від ОСОБА_2 3000 грн., які зобов'язався повернути до 01.05.2016 року. Зобов'язання повернути ці суми підтверджується розпискою відповідача про отримання коштів від 28.04.2016 року. Однак у встановлені терміни відповідач не виконав своє грошове зобов'язання та добровільно не повернув позивачам борг за договором, що в судовому засіданні сторонами не оспорювалось.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Зобов'язання припиняється з підстав передбачених ст.ст. 599, 600, 604-609 ЦК України.

За змістом статей 524 та 533 ЦК України грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті).

Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадку, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Частина друга статті 1047 ЦК України вказує на те, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідачем підтверджено в судовому засіданні факт складання розписки, згідно якою у нього існує грошове зобов'язання перед позивачами.

Враховуючи наведене та оцінивши зібрані докази у сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивачів слід стягнути понесені ними судові витрати в розмірі по 320 грн. кожному з позивачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212 - 215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст. ст. 509, ,524, 526, 527, 533, 1046, 1047, 1049 ЦК України,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 кошти в сумі 7000 грн. на користь ОСОБА_1 та 3000 грн. на користь ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в сумі 320 грн. на користь ОСОБА_1 та 320 грн. на користь ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шевчук В. В.