Справа №: 272/159/17
Провадження № 2/272/246/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого-судді : Карповця В.В.

при секретарі : Степанчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Андрушівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, суд

в с т а н о в и в:

позивачка звернулась до суду із позовом у якому вказує, що 09.06.1997 року помер її чоловік ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок та земельні ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд та 0,02 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Матросова, №44 в м. Андрушівка, Житомирської області. Відповідно до плану фактичного користування земельними ділянками площа земельних ділянок становить 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд та 0,0160 га для ведення особистого селянського господарства. На момент смерті чоловіка діяв Цивільний кодекс України в редакції 1963 року. На підставі ст. 529 чинного на той час Цивільного кодексу позивачка є спадкоємицею першої черги , так як на день смерті чоловіка вони перебували із ним у шлюбі та були зареєстровані за одною адресою. Звернувшись до Андрушівської державної нотаріальної контори позивачка оформила свої спадкові права на житловий будинок, а на земельні ділянки не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Враховуючи викладене вона просить визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд та 0,0160 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Матросова, №44 в м. Андрушівка, Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2, який помер 09.06.1997 року.

Позивачка в судове засідання не з»явилась, оскільки надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить даний позов задовільнити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, оскільки надіслав заяву про розгляд справу у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю не заперечує щодо задоволення позову.

Суд, оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, а саме із свідоцтва про смерть, що 09.06.1997 року помер ОСОБА_2 (а.с.3). Згідно довідки, яка видана Андрушівською міською радою, ОСОБА_2 на день смерті проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом із ним була зареєстрована та проживала його дружина - ОСОБА_1 (а.с.4). Свідоцтвом про шлюб підтверджується те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 із 26.10.1956 року перебувають у шлюбі (а.с.6). Згідно рішення Андрушівської міської ради від 29.12.1993 року ОСОБА_2 були передана у приватну власність земельні ділянки 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд та 0,02 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Матросова, №44 в м. Андрушівка, Житомирської області (а.с.7). Відповідно до плану фактичного користування земельними ділянками площа земельних ділянок становить площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд та 0,0160 га для ведення особистого селянського господарств (а.с.9). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 оформила свої спадкові права на житловий будинок №44 по вул. Матросова в м. Андрушівка, Житомирської області (а.с.10).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в межах заявлених вимог.

Згідно ч.1п.г ст.81 ЗК України право власності на земельну ділянку громадяни можуть набувати на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власно не встановлена судом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що даний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.328,1216, 1218 Цивільного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.10, 57, 60, 61, 64, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на земельні ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд та 0,0160 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Матросова, №44 в м. Андрушівка, Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2, який помер 09.06.1997 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_3