Справа № 515/2165/16-ц
Провадження № 2/515/172/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

про витребування доказів та залучення до участі у справі третьої особи

22 березня 2017 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Шевиріна А.О.,

за участю секретаря - Чумаченко Д.М.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право на спадщину та державного акта на право власності на земельну ділянку недійсними,

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дмитрівської сільради та ОСОБА_2, в якому, з урахуванням уточнення вимог, просив визнати недійсними свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 05.11.2004року, видане на імя ОСОБА_2 на земельну частку (пай) площею 3,8 умовних кадастрових гектара, розташовані на території Дмитрівської сільської ради, а також державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №049687, виданий 02.11.2005року Татарбунарською районною державною адміністрацією на імя відповідача ОСОБА_2

При поданні позову ОСОБА_1 заявлено клопотання про витребування у нотаріуса спадкової справи, відкритої до майна ОСОБА_3, померлого 29.04.2004 року (а.с.а.с.21-25).

Відповідач ОСОБА_2 подала суду клопотання про зупинення провадження у справі (а.с.а.с.39,40), в якому зазначила, що Апеляційним судом Одеської області розглядається її апеляційна скарга на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 10.11.2016 року у справі №515/1686/16-ц за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, третя особа ОСОБА_5, яким визнано право власності за позивачами на земельну частку (пай), що залишилася після смерті ОСОБА_3 Посилаючись на те, що предмет позову у справах, що розглядаються судами першої та апеляційної інстанції є тотожними, відповідач вважала, що є підстави для зупинення провадження у справі до остаточного вирішення цивільної справи №515/1686/16-ц.

Крім того, до суду звернулася з клопотанням ОСОБА_6 з заявою, в якій просила залучити її до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача. Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_6 вказала, що є рідною матірю ОСОБА_3, померлого 29.04.2004 року, та на момент його смерті проживала разом з ним й була непрацездатною особою у віці 76 років, відтак належала до категорії осіб, які згідно з ч.1 ст.1241 Цивільного кодексу (далі ЦК) України мають право на обовязкову частку у спадщини. Посилаючись на те, що рішення у справі за позовом її онука до доньки може в подальшому вплинути на її права та обовязки, оскільки у разі задоволення позову вона набуває права заявити вимогу до позивача про визнання права власності на належну їй частку, ОСОБА_6 просила залучити її до участі у справі у якості третьої особи.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1, в якій він просив позов задовольнити та розглядати справу без його участі (а.с.34).

Відповідачі, представник відповідача ОСОБА_2, належним чином сповіщені про дату, час та місце розгляду справи, не зявилися, подали заяви, в яких просили провести судове засідання за їх відсутності.

Вирішуючи клопотання позивача про витребування доказів, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.58 ЦПК).

Крім того, за ст.137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази.

З огляду на те, що чинним законодавством не передбачена можливість самостійного отримання позивачем матеріалів спадкової справи, а для всебічного і повного з'ясування обставин цивільної справи відомості про коло спадкоємців та підстави отримання ними спадщини потрібні, суд дійшов висновку про необхідність витребування у відповідної нотаріальної контори зазначених доказів.

Вирішуючи клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Зазначена підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Згідно з ч.1 ст.157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до збільшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Наведене узгоджується із правовим висновком щодо застосування норм права, викладеним у постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 року у справі №6-1957цс16, що, згідно з ч.1 ст.360-7 ЦПК України, підлягає обовязковому врахуванню іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Між тим, зі змісту рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 10.11.2016 року у справі №515/1686/16-ц (а.с.а.с.10,11) вбачається, що предметом позову у цій справі є визнання права власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (позивача у справі, що розглядається) на земельну ділянку (пай), що залишилася після смерті їх батька ОСОБА_3, померлого 29.04.2004 року.

При цьому предметом позову у справі, що розглядається, є визнання недійсними правовстановлюючих документів відповідача на земельну частку (пай) та земельну ділянку з підстав недотримання посадовою особою сільської ради та нотаріусом вимог цивільного законодавства при посвідченні заповіту та подальшому оформленні спадкових прав відповідача ОСОБА_2

Суд вважає, що при розгляді цивільної справи №515/1686/16-ц не вирішуються питання, що стосуються підстав, заявлених вимог у справі, що розглядається, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, при цьому зупинення провадження у справі матиме наслідком лише необґрунтоване збільшення розумного строку її розгляді, і тому доходить висновку про необхідність відмови відповідачу ОСОБА_2 в її клопотанні про зупинення розгляду цієї справи.

Дослідивши заяву ОСОБА_6 про залучення її до участі у справі у якості третьої особи та додані до заяви матеріали, суд дійшов висновку про її обґрунтованість та необхідність її задоволення з таких підстав.

З доданих до заяви копій паспорта заявника, свідоцтва про народження ОСОБА_3 та свідоцтва про його смерть слідує, що ОСОБА_6 Георгієвна, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матірю померлого ОСОБА_3, померлого 29 квітня 2004 року (а.с.а.с.46-48).

За змістом ч.1 ст.35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, може сама звернутися з заявою про свою участь у справі. Якщо особи, які беруть участь у справі, заперечують проти залучення чи допуску третьої особи до участі в справі, це питання вирішується судом залежно від обставин справи (ч.5 ст.36 ЦПК).

Вирішуючи питання щодо можливості впливу рішення у справі, що розглядається, на права або обовязки ОСОБА_6, суд виходить з того, що у випадку спадкування за заповітом, згідно з ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

При спадкуванні за законом, відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, до першої черги спадкоємців належать, крім інших, батьки.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК).

З наведеного вбачається, що ОСОБА_6, яка є непрацездатною матірю померлого ОСОБА_3, при спадкуванні за законом або за заповітом могла претендувати в обох випадках на отримання спадщини за певних умов, і тому, залежно від обставин справи, що підлягають обовязковому встановленню, у неї може виникнути право вимоги як до позивача, так і відповідача у справі, що розглядається.

У цьому звязку, за відсутності заперечень з боку позивача та відповідачів, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_6 та її залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.35, 36, 57-60, 137, 191, 201, 208-210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання позивача про витребування доказів задовольнити.

Витребувати у приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу ОСОБА_7 належним чином засвідчені копії всіх матеріалів спадкової справи №28/2015, заведеної до майна ОСОБА_3, померлого 29 квітня 2004 року, а також оригінал спадкової справи №28/2015 для огляду в судовому засіданні.

Витребувати з Саратської державної нотаріальної контори Одеської області належним чином засвідчені копії всіх матеріалів спадкової справи №440/04, заведеної Татарбунарською державною нотаріальною конторою до майна ОСОБА_3, померлого 29 квітня 2004 року.

У клопотанні відповідача ОСОБА_8 про зупинення провадження у справі відмовити.

Заяву ОСОБА_6 про залучення до участі у справі задовольнити.

Залучити у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до участі у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право на спадщину та державного акта на право власності на земельну ділянку недійсними.

Запропонувати третій особі подати заперечення проти позову та докази, якими вони обґрунтовуються, до початку розгляду справи по суті.

Оголосити у справі перерву до 05 квітня 2017 року до 09 години 00 хвилин.

Ухвала набирає законної сили негайно та ,згідно зі ст.293 ЦПК України, окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: