АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів: - Левенця Б.Б.

- Борисової О.В.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_4 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Правекс-Банк» про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації арештованого майна та за об'єднаним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергєєва Олександра Олександровича, третя особа Державна виконавча служба Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2014 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Правекс-Банк» про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації арештованого майна та об'єднаного позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергєєва Олександра Олександровича, третя особа Державна виконавча служба Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20 травня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2016 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_4 до Приватного підприємства «Нива-В.Ш.».

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Правекс-Банк» про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації арештованого майна та об'єднаного позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергєєва Олександра Олександровича, третя особа Державна виконавча служба Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні фактичних обставин справи, а висновки суду обставинам справи не відповідають. Вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував оцінку, яку надав обставинам справи Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ при перегляді ухвалених у справі рішень в касаційному порядку, та не прийняв до уваги вказівки суду вищої інстанції, викладені в ухвалі про передачу справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Суд не перевірив, чи дотримано нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису вимоги щодо перевірки безспірності розміру заборгованості з врахування того, що банком нарахована пеня поза межами строку позовної давності. Не було надано ґрунтовної оцінки доводам позивача про допущені в ході організації і проведення прилюдних торгів порушення Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусу не було надано доказів безспірності заборгованості, так як направлена боржнику вимога не містила належного розрахунку та зазначення всіх складових суми боргу, що підлягає погашенню, у в'язку з чим ним до банку було направлено уточнюючий лист щодо отримання детальної інформації про складові вказаної у вимозі суми. Зазначив, що однією із складових заборгованості є пеня за несвоєчасне повернення кредиту, яка нарахована за 23 місяці, та пеня за несвоєчасне повернення відсотків, нарахована за 32 місяці, тобто, за періоди, що перевищують визначений законодавством строк позовної давності для таких вимог, що також підтверджує спірність даної заборгованості. Нотаріусу не було надано виписок по рахунку боржника, для обґрунтування правильності нарахування боргу, на що суд уваги не звернув. Посилався на те, що сам виконавчий напис не відповідає вимогам щодо його змісту, встановленим Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме: не місить зазначення строку, за який провадиться стягнення. Зазначив, що суд першої інстанції не надав оцінки його доводам про те, що при підготовці до реалізації іпотечного майна на прилюдних торгах державним виконавцем було допущено ряд порушень, зокрема, боржнику не було направлено звіт про незалежну оцінку іпотечного майна, право на оскарження якого він має за законом. Вважає, що не направлення йому звіту про оцінку майна свідчить про те, що, в силу положень ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», звіт не набув чинності, тобто, прилюдні торги проводилися за неналежно сформованою початковою ціною переданого на реалізацію майна. Суд не звернув уваги на те, що акти державного виконавця про результати прилюдних торгів, які за своєю правовою природою є документальним оформленням відносин купівлі - продажу майна на торгах, були складені та затверджені з порушеннями законодавства, зокрема, дані акти були оформлені до надходження коштів за реалізоване майно від переможця торгів, дата перерахування цих коштів в них не вказана, вони складені до офіційного надходження від Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» протоколів про проведення торгів та містять інформацію, яка не відповідає дійсності.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представники відповідачів Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк», Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, про день та час слухання справи судом повідомлялись у встановленому законом порядку, а тому, колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності представників відповідачів.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сергєєв Олександр Олександрович в судове засідання також не з'явився, про день та час слухання справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому, колегія суддів вважає можливим розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 липня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс - Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Правекс-Банк», та ОСОБА_4 було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 575-006/06Ф, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитну лінію в іноземній валюті на споживчі цілі, а також з метою оплати страхових платежів по договорам страхування заставного майна, в межах ліміту кредитування на суму 182 000,00 доларів США.

Згідно п. 1.2 договору про відкриття кредитної лінії № 575-006/06Ф, кредитні кошти надавалися на строк з 20 липня 2006 року до 20 липня 2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитним коштами в розмірі 16 % річних.

З метою забезпечення виконання договору про відкриття кредитної лінії № 575-006/06Ф, 21 липня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс - Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Правекс-Банк», та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки № 575-006/06Ф, відповідно до умов якого іпотекодавцем було передано в іпотеку банку належне йому на праві власності нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1.

В пунктах 3.1.1, 3.1.2,3.1.3 договору іпотеки № 575-006/06Ф передбачалося, що у разі порушення іпотекодавцем умов основного зобов'язання та умов цього договору, у іпотекодержателя виникає право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, передане в іпотеку. Іпотекодержатель обирає спосіб звернення стягнення на свій розсуд, зокрема, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

05 серпня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс - Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Правекс-Банк», та ОСОБА_4 було підписано договір про внесення змін і доповнень до договору про відкриття кредитної лінії № 575-006/06Ф, в якому змінено номер кредитного договору з № 575-006/06Ф на № 5-017/08Ф, змінено розмір максимального ліміту кредитування до 250 000,00 євро. Кінцевий строк повернення кредитних коштів встановлено до 20 липня 2016 року. З 05 серпня 2008 року ставка відсотків за користування кредитними коштами визначена в розмірі 14,49 % річних.

14 серпня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс - Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Правекс-Банк», та ОСОБА_4 було підписано договір про внесення змін і доповнень до договору іпотеки № 575-006/06Ф, відповідно до умов якого визначено новий обсяг основного зобов'язання, а саме: повернення кредиту в розмірі 250 000,00 євро до 20 липня 2016 року та сплата відсотків за користування кредитним коштами, обрахованими за період з 20 липня 2006 року до 11 червня 2007 року - за ставкою 16 % річних, з 11 червня 2007 року до 05 серпня 2008 року - за ставкою 17 % річних, з 05 серпня 2008 року по 20 липня 2016 року - за ставкою 14,49 % річних.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_4 своїх кредитних зобов'язань, 10 квітня 2012 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Правекс-Банк» направило позичальнику вимогу № 13778/95 про погашення заборгованості. В ній зазначило, що позичальник допустив прострочення повернення кредиту на суму 73 350,00 євро за період з 01 квітня 2010 року по 29 лютого 2012 року та прострочення сплати відсотків на суму 95 323,00 євро за період з 01 липня 2009 року по 29 лютого 2012 року, а також йому нараховано пеню за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 20 191,00 євро за період з 11 травня 2010 року по 03 квітня 2012 року та за несвоєчасну сплату відсотків в розмірі 37 416,00 євро за період з 11 серпня 2009 року по 03 квітня 2012 року. Всього сума заборгованості станом на 03 квітня 2012 року становить 400 591,00 євро. Повідомлено, що ОСОБА_4 зобов'язаний виконати свої кредитні зобов'язання та погасити заборгованість протягом 30 календарних днів з моменту отримання даної вимоги, в іншому випадку банк розпочне процедуру звернення стягнення на передане в іпотеку майно - квартиру АДРЕСА_1.

Вказану вимогу ОСОБА_4 отримано особисто 03 травня 2012 року.

18 травня 2012 року ОСОБА_4 звернувся до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк» з заявою, в якій повідомив, що направлена банком вимога не містить обґрунтованого розрахунку заборгованості за періодами. Зазначена у вимозі пеня визначена загальною сумою, що не дозволяє оцінити правильність її нарахування. Період її нарахування вказаний з 11 травня 2010 року по 03 квітня 2012 року, тобто, за період, що перевищує встановлений ст. 258 ЦК України спеціальний однорічний строк позовної давності для таких вимог. У зв'язку з вказаним, просив надати йому детальний розрахунок заборгованості за кредитом, відсотками та пенею, із зазначенням періодів, сум, на які нараховувалася пеня, та її розмірів.

Листом від 25 червня 2012 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Правекс-Банк» направило ОСОБА_4 розрахунок загальної заборгованості за кредитним договором від 20 липня 2006 року.

В зв'язку з невиконанням ОСОБА_4 вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк» щодо погашення заборгованості, 31 травня 2012 року банк звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергєєва Олександра Олександровича з заявою про вчинення виконавчого напису про звернення стягнення, в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 575-006/06Ф (№ 5-017/08Ф) від 20 липня 2006 року зі змінами та доповненнями, на передане в іпотеку майно. До заяви було додано наступні документи: оригінал договору іпотеки № 575-006/06Ф від 21 липня 2006 року з усіма змінами і доповненнями; копія договору про відкриття кредитної лінії № 575-006/06Ф від 20 липня 2006 року з усіма змінами і доповненнями; розрахунок заборгованості за кредитним договором № 575-006/06Ф від 20 липня 2006 року; копія вимоги ОСОБА_4 за вих. № 13778/95 від 10 квітня 2012 року; копія повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_4; оригінали платіжних доручень; копія довіреності.

11 червня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергєєвим Олександром Олександровичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 580, за яким, в рахунок погашення вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 400 591,00 євро (еквівалентно за курсом НБУ станом на 03 квітня 2012 року 5 416 371,81 грн.), з них: тіло кредиту - 244 414,00 євро, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 20 191,00 євро, відсотки за користування кредитом - 98 570,00 євро, пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 37 416,00 євро, звернено стягнення на іпотечне майно: квартиру АДРЕСА_1, що на праві приватної власності належать боржнику ОСОБА_4.

07 листопада 2011 року Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Правекс-Банк» подано до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві заяву про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 580 від 11 червня 2012 року.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві від 13 листопада 2012 року відкрито виконавче провадження № 35112353 з виконання виконавчого напису № 580 від 11 червня 2012 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк» заборгованості в розмірі 5 416 371,81 грн. та витрат по оплаті послуг нотаріуса в розмірі 9 500,00 грн. шляхом звернення стягнення на іпотечне майно - квартиру АДРЕСА_1.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві від 13 листопада 2012 року накладено арешт на майно боржника ОСОБА_4 - квартиру АДРЕСА_1.

20 листопада 2012 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві складено акт опису та арешту майна - квартири АДРЕСА_1.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві від 20 листопада 2012 року експертом - суб'єктом оціночної діяльності для проведення оцінки квартири АДРЕСА_1 призначено оцінювача Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» ОСОБА_7.

Згідно висновку про незалежну оцінку майна від 30 листопада 2012 року, проведену суб'єктом оціночної діяльності експертом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» ОСОБА_7, ринкова вартість (початкова ціна майна на прилюдних торгах) нерухомого майна: двокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 49,4 кв.м., та трикімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 65,9 кв.м., станом на 30 листопада 2012 року складає 1 444 890,00 грн. без ПДВ, з яких: вартість квартири № 1 становить 554 677,00 грн. без ПДВ; вартість квартири № 2 становить 890 213,00 грн. без ПДВ.

Як вбачається з супровідного листа Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві, копія висновку про незалежну оцінку майна від 30 листопада 2012 року була вручена для передачі сторонам 20 грудня 2012 року представнику Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» Якименку Р.І..

Відомостей щодо офіційного направлення копії висновку про незалежну оцінку майна від 30 листопада 2012 року боржнику та стягувачеві матеріали виконавчого провадження № 35112353 не містять.

15 лютого 2013 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві було направлено до ПП «СП Юстиція», ПП «Нива-В.Ш.», ТОВ «Укрспецторг» заяву на реалізацію арештованого майна - квартири АДРЕСА_1, з пакетом документів.

Довідкою від 15 лютого 2013 року за підписом головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві Крайчинського С.С. було засвідчено, що в матеріалах виконавчого провадження та згідно книг вхідної кореспонденції повідомлення про оскарження оцінки арештованого майна до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві не надходило.

04 березня 2013 року між Головним управлінням юстиції в м. Києві та Філією № 10 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» укладено договір № 1013103 про надання послуг по організації та проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1.

Листом № 1333 від 11 березня 2013 року Філія № 10 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» повідомила Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві, боржника ОСОБА_4 та стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Правекс-Банк» про призначення прилюдних торгів по реалізації арештованого майна - квартири АДРЕСА_1 за стартовою ціною 554 677,00 грн., на 28 березня 2013 року.

Вказані листи направлені адресатам 12 березня 2013 року, що підтверджується відтиском штампу УДППЗ «Укрпошта» на списках згрупованих поштових відправлень.

Листом № 1332 від 11 березня 2013 року Філія № 10 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» повідомила Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві, боржника ОСОБА_4 та стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Правекс-Банк» про призначення прилюдних торгів по реалізації арештованого майна - квартири АДРЕСА_1 за стартовою ціною 890 213,00 грн., на 28 березня 2013 року.

Листом № 1394 від 12 березня 2013 року Філія № 10 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» повідомила Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві про те, що оголошення про призначення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна - квартири АДРЕСА_1 було опубліковано на сайті ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, в газетах «Експрес-об'ява» № 43 від 12 березня 2013 року та «Газета по - українськи» № 27 від 12 березня 2013 року.

Згідно відомостей ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, повідомлення про торги з реалізації квартири АДРЕСА_1 опубліковане на сайті за номером № НОМЕР_2 від 12 березня 2013 року, а квартири АДРЕСА_1 - за номером № НОМЕР_3 від 12 березня 2013 року.

Листами № 1725 та № 1726 від 28 березня 2013 року, які надійшли до Відділу 03 та 04 квітня 2013 року, Філія № 10 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» повідомила Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві про те, що 28 березня 2013 року відбулися прилюдні торги з реалізації арештованого майна - квартири АДРЕСА_1, та направила Протоколи проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Згідно Протоколу № 1013103/2 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 28 березня 2013 року, лот № 2 - квартиру АДРЕСА_1 було реалізовано за ціною 837 187,00 грн. учаснику торгів № 2 Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Правекс-Банк».

Згідно Протоколу № 1013103/3 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 28 березня 2013 року, лот № 3 - квартиру АДРЕСА_1 було реалізовано за ціною 1 156 187,00 грн. учаснику торгів № 2 Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Правекс-Банк».

28 березня 2013 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві складено Акт державного виконавця № 447/2-1 про реалізацію предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1. Підставою складання акту є Протокол № 1013103/3 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 28 березня 2013 року. Згідно вказаного акту, переможцем торгів є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Правекс-Банк».

28 березня 2013 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві складено Акт державного виконавця № 447/2-2 про реалізацію предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1. Підставою складання акту є Протокол № 1013103/2 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 28 березня 2013 року. Згідно вказаного акту, переможцем торгів є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Правекс-Банк».

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві від 23 квітня 2013 року виконавче провадження № 35112353 з виконання виконавчого напису № 580 від 11 червня 2012 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк» заборгованості в розмірі 5 416 371,81 грн. та витрат по оплаті послуг нотаріуса в розмірі 9 500,00 грн. шляхом звернення стягнення на іпотечне майно - квартиру АДРЕСА_1 було закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно постанови, залишок нестягнутого боргу за виконавчим документом після реалізації іпотечного майна складає 3 432497,81 грн..

На підставі Акту державного виконавця № 447/2-2 від 28 березня 2013 року про реалізацію предмета іпотеки 29 серпня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клименко С.Ю. видано Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Правекс-Банк» свідоцтво про придбання на прилюдних торгах нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1.

На підставі Акту державного виконавця № 447/2-1 від 28 березня 2013 року про реалізацію предмета іпотеки 29 серпня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клименко С.сСвідоцтво про придбання на прилюдних торгах нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2013 року було задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_4 до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві, третя особа Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Правекс-Банк» про визнання дій та бездіяльності протиправними, і визнано протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві, яка полягає в не направленні ОСОБА_4 постанови про відкриття виконавчого провадження № 35112353 від 13 листопада 2012 року і висновку з незалежної оцінки нерухомого майна від 30 листопада 2012 року, визнано протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві з передання на реалізацію ПП «Нива - В.Ш.» нерухомого майна ОСОБА_4 та винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 23 квітня 2013 року, скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві від 23 квітня 2013 року про стягнення з ОСОБА_4 виконавчого збору.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2014 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2013 року скасовано та ухвалено нову постанову про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 грудня 2014 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2014 року скасовано та передано справу на новий апеляційний розгляд.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2015 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк» відхилено, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2013 року залишено без змін.

Звертаючись до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергєєва Олександра Олександровича, третя особа Державна виконавча служба Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання виконавчого напису нотаріуса № 580 від 11 червня 2012 року таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_4 посилався на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням положень Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про заставу», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки на момент його вчинення у нотаріуса були відсутні докази безспірності визначеного Банком розміру заборгованості, ним не було перевірено правильність нарахування складових боргу, зокрема пені, період нарахування якої виходить за межі річного строку позовної давності. Після отримання вимоги банку позивач звернувся з уточнюючим листом щодо надання деталізованої інформації стосовно порядку обчислення заборгованості, проте, виконавчий напис було вчинено до отримання ОСОБА_4 відповіді на цей лист, тобто, нотаріус не перевірив, чи обізнаний позичальник належним чином про визначені Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Правекс-Банк» складові боргу.

Відмовляючи ОСОБА_4 в задоволенні вимог про визнання виконавчого напису нотаріуса № 580 від 11 червня 2012 року таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи не встановлено жодних обставин, які б свідчили про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні виконавчого напису № 580 від 11 червня 2012 року, для його здійснення нотаріусу надавалися всі необхідні документи, зокрема, докази на підтвердження безспірності розміру боргу, а доводи позивача про те, що зазначена банком пеня обрахована поза межами строку позовної давності є помилковими, так як спеціальний строк для таких вимог встановлено лише при зверненні до суду з вимогами про їх стягнення.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитись не може, оскільки він не відповідає дослідженим судом доказам та вимогам закону, з наступних підстав.

Так, за правилом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла станом на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису - 11 червня 2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пункти 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, в редакції станом на 11 червня 2012 року, передбачали, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Пункт 2.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, в редакції станом на 11 червня 2012 року, закріплював, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Згідно пунктів 3.1, 3.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, в редакції станом на 11 червня 2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Пункт 3.4 Порядку закріплював, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. (пункти 3.2, 3.5)

Згідно пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, в редакції станом на 11 червня 2012 року, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

З сукупного аналізу вищенаведених положень законодавства вбачається, що безспірною варто вважати таку заборгованість, стосовно розміру, порядку, сум і строків нарахування якої виключається можливість спору з боку боржника.

Як встановлено з матеріалів справи, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису № 580 від 11 червня 2012 року, на підтвердження безспірності розміру заборгованості за кредитним договором № 575-006/06Ф (№ 5-017/08Ф), Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Правекс-Банк» було подано нотаріусу вимогу про погашення заборгованості № 13778/95 від 10 квітня 2012 року, поштове повідомлення про вручення вказаної вимоги боржнику ОСОБА_4 та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 575-006/06Ф (№ 5-017/08Ф) від 20 липня 2006 року.

Як в вимозі, так і в розрахунку заборгованості зазначалося, що до складу загальної суми боргу в розмірі 400 591,00 євро входить пеня за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 20 191,00 євро, нарахована за період з 11 травня 2010 року по 03 квітня 2012 року, та пеня за несвоєчасну сплату відсотків в розмірі 37 416,00 євро, нарахована за період з 11 серпня 2009 року по 03 квітня 2012 року.

Стаття 88 Закону України «Про нотаріат», в редакції станом на 11 червня 2012 року, передбачала, що у випадку, якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, ніж загальний трирічний, або однорічний - у відносинах між підприємствами, установами та організаціями, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічну норму містила також глава 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, в редакції станом на 11 червня 2012 року.

В пункті 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, в редакції станом на 11 червня 2012 року, закріплювалося, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

В статті 258 ЦК України встановлено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Враховуючи, що за змістом ст.267 ЦК України, наслідком спливу позовної давності може бути відмова в задоволенні вимог про стягнення сум, які обраховані поза межами строку давності, включення до загального розміру заборгованості за кредитним договором № 575-006/06Ф (№ 5-017/08Ф) пені за прострочення погашення кредиту та відсотків, нарахування якої проведено з перевищенням річного строку позовної давності, однозначно свідчить про спірність вказаної суми.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник ОСОБА_4 після отримання вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк» № 13778/95 від 10 квітня 2012 року, не погоджуючись з вказаними в ній сумами з підстав відсутності обґрунтованого розрахунку цих сум та, посилаючись на те, що зазначена в вимозі пеня обрахована за період поза межами річного строку позовної давності, подав до банку заяву з вимогою уточнити інформацію щодо розміру боргу, шляхом вчинення детального розрахунку за відсотками і пенею, із зазначенням періодів та сум, на які нараховувалася пеня, а також її розмірів.

Поданням вказаної вимоги боржник виразив свою незгоду з визначеною Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Правекс-Банк» сумою боргу, зокрема, в частині тих вимог, які, виходячи зі змісту ст. 258 ЦК України, нараховані поза межею строку позовної давності.

Вказані обставини в сукупності свідчать про те, що подана приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Сергєєву Олександру Олександровичу вимога № 13778/95 від 10 квітня 2012 року та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 575-006/06Ф (№ 5-017/08Ф) не можуть слугувати доказами безспірності визначеної банком суми боргу в розмірі 400 591,00 євро, так як до цієї суми включено пеню на загальну суму 57 607,00 євро, обраховану за період, що перевищує один рік з моменту пред'явлення вимоги.

З матеріалів справи також вбачається, що відповідь на лист ОСОБА_4 щодо уточнення інформації про суму боргу, зазначену у вимозі № 13778/95 від 10 квітня 2012 року, Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Правекс-Банк» була направлена 25 червня 2012 року, тобто, після вчинення оспорюваного виконавчого напису від 11 червня 2012 року, що свідчить про те, що на момент його вчинення остаточної згоди з проведеними нарахуваннями банк від боржника не отримав.

Суд першої інстанції вказані обставини належним чином не оцінив, факт направлення ОСОБА_4 уточнюючого листа, який свідчить про відсутність згоди боржника з нарахованими йому штрафними санкціями та їх розміром, до уваги не прийняв, норми законодавства щодо спеціальних строків давності для певних категорій вимог, за якими видається виконавчий напис, не врахував, у зв'язку чим дійшов помилкового висновку про те, що на момент вчинення виконавчого напису № 580 від 11 червня 2012 року у нотаріуса була достатня сукупність документів на підтвердження безспірності заявлених Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Правекс-Банк» вимог, а тому виконавчий напис вчинено у відповідності до положень закону.

Висновок суду першої інстанції щодо того, що визначена в ст. 258 ЦК України спеціальна позовна давність застосовується лише при зверненні до суду з позовними вимогами, а тому дія цієї статті не поширюється на правовідносини, що виникли між сторонами у зв'язку з вчинення виконавчого напису на суму боргу, що включає штрафні санкції, нараховані поза межами строків давності, також є помилковим, оскільки закріплена в ст. 267 ЦК України процесуальна можливість боржника заперечувати проти стягнення таких сум свідчить про їх спірність, що виключає можливість задоволення цих вимог в позасудовому порядку шляхом вчинення виконавчого напису, для якого безспірність вимог є обов'язковою умовою.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» визначає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

З сукупного аналізу положень Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вбачається, що виконавчий напис, вчинення якого за своєю природою є нотаріальною дією, вчинений з порушенням норм законодавства, може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Вказаний спосіб захисту відповідає змісту ч. 2 ст. 50 Закону України «Про нотаріат», так як матиме своїм наслідком відновлення прав та інтересів осіб, яких стосується вчинення такої нотаріальної дії.

В правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15, зазначається, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Розглядаючи справу, суд повинен встановити, чи було банком надано нотаріусу всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, перевірити наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень та іпотечної вимоги.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що при вчиненні виконавчого напису № 580 від 11 червня 2012 року нотаріусу не було надано дійсних доказів безспірності розміру заборгованості іпотекодавця ОСОБА_4 перед Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Правекс-Банк», враховуючи, що документи на підтвердження обґрунтованості проведених нарахувань нотаріусу також не надавалися, про що свідчить дата формування банківських виписок по рахункам боржника - 17 та 18 грудня 2012 року, тобто, за спливом більш ніж шести місяців з моменту вчинення виконавчого напису, колегія суддів приходить до висновку, що при вчиненні виконавчого напису № 580 від 11 червня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергєєвим Олександром Олександровичем не було дотримано вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, а тому, в силу положень ст. 50 Закону України «Про нотаріат», вказаний виконавчий напис варто визнати таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_4 є частково обґрунтованими, заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року в частині вирішення позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергєєва ОлександраОлександровича, третя особа Державна виконавча служба Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому, підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергєєва Олександра Олександровича, третя особа Державна виконавча служба Головного територіального управління юстиції у місті Києві та визнання таким, що не підлягає виконанню з моменту вчинення виконавчого напису № 580, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергєєвим Олександром Олександровичем 11 червня 2012 року на договорі іпотеки № 575-006/06Ф, укладеному 21 липня 2006 року між ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Правекс-Банк», про стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк» заборгованості на суму 5 425 871,81 грн., шляхом звернення стягнення на заставлене майно боржника, а саме; квартири АДРЕСА_1

Звертаючись до суду з позовом до Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Правекс-Банк» про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, позивач ОСОБА_4 посилався на те, що торги були проведені з порушенням законодавства, за неналежно сформованою початковою ціною переданого на реалізацію майна, складені за їх результатами акти державного виконавця не відповідають вимогам закону щодо їх змісту та зазначеної в них інформації, що є підставою для визнання проведених торгів недійсними.

Відмовляючи ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено доказів на підтвердження допущених порушень законодавства безпосередньо в ході проведення прилюдних торгів, так як всі його доводи стосуються неправомірності дій державного виконавця при підготовці до торгів та при документальному оформленні їх результатів, а тому, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції в повній мірі відповідає наявним в матеріалах справи доказам та вимогам закону, а доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують, з наступних підстав.

Так, за своєю правовою природою процедура реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна і забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - учасника прилюдних торгів, є правочином.

Відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, та така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені чинним законодавством.

При цьому підставою для визнання прилюдних торгів та їх результатів недійсними варто вважати порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених відповідними нормативними актами.

Вимоги до порядку та процедури реалізації арештованого майна визначені положеннями Закону України "Про виконавче провадження", Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.04.2005 року, Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 р. № 68/5, Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 року № 985.

Вказані нормативні акти розповсюджують на спірні правовідносини свою дію в тій редакції, яку вони мали станом на дату проведення оспорюваних торгів.

Так, відповідно до ст. 64 Закону України "Про виконавче провадження" майно, що підлягає конфіскації, вилучається. Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 62 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в ч. 8 ст. 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Згідно із ст. 66 Закону України "Про виконавче провадження" спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

За вимогами ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Чинний звіт про оцінку майна є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті.

Згідно п.3.1 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 р. № 68/5, в редакції станом на 28 березня 2013 року, орган державної виконавчої служби укладає із спеціалізованою організацією договір, яким доручає реалізацію майна спеціалізованій організації за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, яка встановлюється у відсотковому відношенні до продажної ціни лота.

Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 р. № 68/5, в редакції станом на 28 березня 2013 року, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою та інші відомості, передбачені Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99 N 74/5. До заявки додається ряд передбачених положенням документів. Прилюдні торги повинні бути проведені в двомісячний строк з дня одержання спеціалізованою організацією заявки державного виконавця на їх проведення.

Пункт 3.5 Тимчасового положення передбачає, що спеціалізована організація, яка проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних торгів публікує в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, на відповідному веб-сайті інформацію про нерухоме майно, що реалізується.

За правилом п. 3.11 Тимчасового положення, спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Пункти 4.14, 4.15 Тимчасового положення встановлювали, що під час прилюдних торгів ведеться протокол, до якого заносяться такі дані: номер лота; назва лота; стартова та продажна ціна майна; сума сплаченого гарантійного внеску; розмір винагороди спеціалізованої організації, яку покупець повинен додатково сплатити, та реквізити рахунку спеціалізованої організації для її сплати; пропозиції покупців; відомості про покупця, який запропонував у ході торгів найвищу ціну (переможець торгів).

Протокол підписується ліцитатором і переможцем торгів і затверджується керівником спеціалізованої організації.

Керівник спеціалізованої організації, яка проводила прилюдні торги, зазначає в протоколі відповідні суми та номери рахунків, на які переможцю потрібно внести кошти за придбане майно, та затверджує протокол у день проведення прилюдних торгів. Копії затвердженого протоколу видаються переможцю прилюдних торгів та державному виконавцю у триденний строк з моменту проведення аукціону.

Як встановлено з наявних в матеріалах справи копій документів виконавчого провадження № 35112353 та інших, поданих сторонами доказів, спеціалізованою організацією Філія 10 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» при проведенні прилюдних торгів з реалізації іпотечного майна - квартир АДРЕСА_1 не було допущено порушень процедури, визначеної Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 р. № 68/5.

Так, у відповідності до вимог Тимчасового положення, між Головним управлінням юстиції в м. Києві та Філією № 10 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» було укладено договір про надання послуг по організації та проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, прилюдні торги були проведені в межах двомісячного строку з моменту отримання спеціалізованою установою заявки державного виконавця на реалізацію майна, на момент проведення торгів Звіт про незалежну оцінку майна був чинним, публікація на офіційному сайті інформації про нерухоме майно, що реалізується, відбулася у визначеному порядку, про дату та час призначення торгів виконавця та сторін виконавчого провадження повідомляли належним чином; складений за результатами проведення торгів протокол відповідає вимогам Тимчасового положення та містить зазначення всіх необхідних даних.

За таких обставин, враховуючи наявні в матеріалах справи докази: заявку головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві Крайчинського С.С. від 15 лютого 2013 року із визначеною в ній початковою ціною переданого на реалізацію майна; Висновок з незалежної оцінки майна від 30 листопада 2012 року; довідку за підписом головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві Крайчинського С.С., якою останній посвідчував перед спеціалізованою установою, що Звіт про оцінку майна не оскаржувався; договір № 1013103 про надання послуг по організації та проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 04 березня 2013 року; відомості про публікацію на веб-сайті ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України повідомлення № НОМЕР_2 від 12 березня 2013 року про торги з реалізації квартири АДРЕСА_1 та повідомлення № НОМЕР_3 від 12 березня 2013 року про торги з реалізації квартири АДРЕСА_1; направлені спеціалізованою установою листи - повідомлення для сторін та державного виконавця про дату та час призначення прилюдних торгів із доказами їх направлення; докази внесення переможцем торгів Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Правекс-Банк» гарантійних внесків на рахунок спеціалізованої установи; складені та підписані ліцитатором і переможцем торгів, затверджені директором Філії № 10 ПП «Нива-В.Ш.» протоколи № 013103/2 та № 1013103/3, якими оформлені результатів прилюдних торгів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив, що в ході підготовки, організації і проведення прилюдних торгів з реалізації квартири АДРЕСА_1 спеціалізованою установою Філією № 10 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» не було допущено порушень законодавства, які б слугували підставою для визнання торгів недійними, а тому даний позов ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що прилюдні торги 28 березня 2013 року відбувалися за початковою ціною, яка неналежно сформована, так як державний виконавець не направив ОСОБА_4 звіт про незалежну оцінку нерухомого майна, яке підлягало передачі на реалізацію, чим позбавив останнього можливості заперечувати проти результатів оцінки, правильність висновку суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимоги про визнання торгів недійсними не спростовують, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про виконавче провадження» від 1999 року, який був чинним на момент підготовки і проведення оскаржуваних прилюдних торгів, визначав загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також учасників виконавчого провадження, закріплював їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (ст. ст. 1, 2, 6, 12 Закону).

Питання щодо здійснення підготовки державним виконавцем та проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, а також реалізації арештованого майна визначені у пп. 5.11, 5.12 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15 грудня 1999 року, підрозділі 4.5 розділу IV «Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, яка розроблена відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Правовий аналіз положень Закон України «Про виконавче провадження» від 1999 року, Інструкції про проведення виконавчих дій та Інструкції з організації примусового виконання рішень свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими визначається порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», п.п. 5.11, 5.12 Інструкції про проведення виконавчих дій та п. 4.5.3 Інструкції організації примусового виконання рішень).

Безпосередньо правила та вимоги до проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна встановлюються Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 р. № 68/5.

За таких обставин, підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 р. № 68/5, а не допущені державним виконавцем порушення в ході підготовки до передачі майна на прилюдні торги, оскільки для оскарження таких рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця передбачена інша процедура.

Відповідної правової позиції притримується також Верховний Суд України, виклавши її в постанові від 13 лютого 2013 року № 6-174цс12.

За таких обставин, факт неналежного направлення головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві Крайчинським С.С. боржнику ОСОБА_4 Висновку про незалежну оцінку майна від 30 листопада 2012 року не свідчить про порушення законодавства під час проведення прилюдних торгів, так як така бездіяльність підлягає оскарженню в іншому порядку, та, як вбачається з матеріалів справи, позивач своїм правом на судовий захист скористався, звернувшись до адміністративного суду з позовом про визнання дій та бездіяльності державного виконавця протиправними.

За результатами розгляду адміністративного позову ОСОБА_4 судом було встановлено наявність порушень з боку державного виконавця при підготовці до прилюдних торгів, зокрема неправомірність передачі майна на реалізацію спеціалізованій установі, проте, як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог про визнання прилюдних торгів недійсними позивач посилається на інші обставини, а саме на те, що самі торги відбулися з порушенням процедури, встановленої законодавством, та за неналежно сформованою початковою ціною переданого на реалізацію майна.

Разом з тим, враховуючи, що Висновок експертної установи Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» про незалежну оцінку майна - квартири АДРЕСА_1 від 30 листопада 2012 року на момент проведення торгів 28 березня 2013 року був чинним, оскільки шестимісячний строк з моменту проведення експертного дослідження не минув, та враховуючи, що в заявці державного виконавця була вказана початкова ціна для реалізації предмета іпотеки, визначена шляхом залучення у виконавчому провадженні суб'єкта оціночної діяльності, як того вимагає ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» від 1999 року, доводи апелянта про те, що спеціалізована установа приступила до проведення торгів при неналежно визначеній ціні переданого на реалізацію майна є безпідставними.

Посилання апеляційної скарги на те, що Акти державного виконавця про результати прилюдних торгів № 447/2-1 та № 447/2-2, які за своєю правовою природою є документальним оформленням відносин купівлі - продажу майна на торгах, були складені та затверджені з порушеннями законодавства щодо їх змісту, форми та обов'язкових реквізитів, правильність висновку суду про відмову в даному позові також не спростовують, з огляду на наступне.

Так, складання за результатами проведення прилюдних торгів Акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу реалізованого на торгах майна.

Такий висновок узгоджується з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги.

В правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-2677цс165 від 22лютого 2017 року роз'яснено, що підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6). Разом з тим сам по собі факт допущеного спеціалізованою установою порушення Тимчасового положення не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Оскільки за результатами судового розгляду суд першої інстанції, з чим погоджується колегія суддів, дійшов висновку про те, що спеціалізованою установою філія № 10 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» в ході проведення 28 березня 2013 року прилюдних торгів не було допущено порушень Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна в частині щодо підготовки та безпосереднього проведення торгів, наявність недоліків в оформленні актів державного виконавця про прилюдні торги не є підставою для визнання торгів недійсними, оскільки вказані акти самі по собі не порушують права й законні інтереси ОСОБА_4 як боржника, так як породжують та закріплюють права переможця торгів.

Як вбачається зі змісту п. 6.1 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, в редакції станом на 28 березня 2013 року, в акті про проведені прилюдні торги зазначається: ким, коли і де проводилися прилюдні торги; коротка характеристика реалізованого майна; прізвище, ім'я та по батькові (назва юридичної особи), адреса кожного покупця; сума, внесена переможцем торгів за придбане майно; прізвище, ім'я та по батькові (назва юридичної особи) боржника, його адреса; дані про правовстановлюючі документи, що підтверджували право власності боржника на майно: назва правовстановлюючого документа, ким виданий, посвідчений (для нотаріусів указувати прізвище, ім'я та по батькові, назви державної нотаріальної контори, нотаріального округу), дата видачі, посвідчення, N за реєстром, орган реєстрації, дата та номер реєстрації.

Основним вимогам Тимчасового положення Акти державного виконавця про результати прилюдних торгів № 447/2-1 та № 447/2-2 відповідають, оскільки містять вичерпну та змістовну інформацію щодо того, ким, коли і де проводилися прилюдні торги, характеристики та дані про правовстановлюючі документи реалізованого майна, відомості про стягувача, боржника та переможця торгів, а також суму продажу майна та розмір гарантійного внеску.

З огляду на таке, враховуючи, що недоліки у змісті вказаних актів державного виконавця не призвели до порушення прав чи інтересів боржника ОСОБА_4 та жодним чином не впливають на результат торгів, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновку суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання прилюдних торгів недійсними також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року в частині вирішенні позову ОСОБА_4 до Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Правекс-Банк» про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації арештованого майна є законним та обґрунтованим, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги позивача ОСОБА_4 в цій частині відсутні.

Оскільки судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції було скасовано в частині вирішення позову ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог, вирішенню також підлягає питання щодо відшкодування судових витрат.

Так, згідно ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При поданні до суду позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню ОСОБА_4 сплачено судовий збір в розмірі 114,70 грн..

При поданні апеляційної скарги на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року в частині оскарження рішення суду про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергєєва Олександра Олександровича, третя особа Державна виконавча служба Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню судовий збір було сплачено в розмірі 126.17 грн. (110% від 114,70 грн..).

Таким чином, з урахуванням положень ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергєєва Олександра Олександровича було задоволено в повному обсязі, вказані суми підлягають відшкодуванню, шляхом стягнення з відповідачів на користь позивача в рівних частках з кожного, а саме по 120,44 грн..

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.50, 88 Закону України « Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, ст.ст 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергєєва Олександра Олександровича, третя особа Державна виконавча служба Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергєєва Олександра Олександровича, третя особа Державна виконавча служба Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню з моменту вчинення, виконавчий напис № 580, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергєєвим Олександром Олександровичем 11 червня 2012 року на договорі іпотеки № 575-006/06Ф, укладеному 21 липня 2006 року між ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Правекс-Банк», про стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк» заборгованості на суму 5 425 871,81 грн., шляхом звернення стягнення на заставлене майно боржника, а саме; квартири АДРЕСА_1

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс-Банк» (), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергєєва Олександра Олександровича (адреса робочого місця м. Київ, вул. Івана Кудрі, 5, кім. 106) на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у відшкодування витрат по сплаті судового збору по 120,44 грн. з кожного.

В решті заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: