Справа № 192/2759/16-ц
Провадження № 2/192/45/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Щербини Н. О.,

за участі секретаря судового засідання Савчукової В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду в смт Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Васильківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відділ державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції м. Києва про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог від 19 грудня 2016 року, звернувся до суду з позовом до відповідачів про зменшення визначених за рішеннями судів розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі до 1/6 частки на кожну дитину та на утримання дружини.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2013 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки ОСОБА_3, аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини, у розмірі 1/4 частини доходів. Також рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року з нього було стягнуто аліменти на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання їх спільної неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини доходів, та рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року з нього було стягнуто аліменти на користь відповідачки ОСОБА_2 на її утримання, у розмірі 1/4 частини доходів.

Крім того, зазначив, що його мати - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером якій він допомагає, оскільки вона отримує мінімальну пенсію, за яку утримує та навчає його сестру - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка навчається у вищому навчальному закладі на контрактній основі. Оскільки він працює офіційно, інших доходів не має, а крім аліментів йому необхідно також харчуватися, сплачувати комунальні послуги.

На даний час він сплачує аліменти у розмірі ? частки, тобто 75% від його заробітку, що перевищує допустимий рівень 50%.

З посиланням на ст. 192 Сімейного кодексу України позивач просив у звязку зі зміною сімейного та майнового стану зменшити розмір аліментів з 1/4 частини до 1/6 частин від усіх видів заробітку щомісячно по всім рішенням судів.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Пояснив, що в даний час у нього змінився сімейний та матеріальний стан, у звязку з чим є визначені законом підстави для зменшення визначених за рішенням судів розміру аліментів з 1/4 до 1/6 частини його щомісячних прибутків. Також зазначив, що він працює та проживає в м. Дніпро, його мати разом з батьком та сестрою проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3, яким він допомагає матеріально. В 2013 році він уклав шлюб з відповідачкою ОСОБА_2, у них народилася донька 27 грудня 2016 року, на даний час вони однією сімєю не проживають, але він допомагає їм матеріально, відповідачка виконавчі листи до виконання не предявляла.

Відповідачка ОСОБА_2, яка належним чином повідомлена про день та час розгляду справи (а.с.106), в судове засідання не зявилася. Згідно письмової заяви, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення, пояснила, що виконавчі листи до державної виконавчої служби вона не подавала, оскільки між нею та позивачем була усна домовленість, що він в добровільному порядку буде сплачувати аліменти на їх спільну неповнолітню дитину до її повноліття, та на її (відповідачки) утримання до досягнення їх донькою трьох років в розмірі 2500 гривень, готівкою на руки, яку вона від нього отримує. Окрім цього, позивач допомагає їй у вихованні дитині, купує продукти харчування та памперси. Також зазначила, що з позивачем вони однією сімєю не проживають, а вона проживає зі своїми батьками в с.Жданово Солоняського району, позивач проживає в м.Дніпро та винаймає кімнату, але адреса його місця проживання їй не відомо(а.с.100).

Відповідачка ОСОБА_3, яка належним чином повідомлена про день та час розгляду справи (а.с.103-105), в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила.

Представники третіх осіб: Васильківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відділ державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції м. Києва, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.102), в судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знаходилися в зареєстрованому шлюбі, за період якого у них народилася спільна дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2013 року з позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 вересня 2013 року, до досягнення дитиною повноліття, 04 грудня 2026 року (а.с.40).

Відповідно до рішення суду 26 вересня 2013 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист №172/1379/13-ц (а.с.107), який на час розгляду справи знаходиться на виконанні у відділі державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції м. Києва (а.с.115,116).

Також судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1019 (а.с.68), за період якого у них народилася спільна дитина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.68-69).

Згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року у цивільній справі №192/2552/16-ц провадження 2/192/448/16, яке набрало законної сили, з позивача ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.64-65), але виконавчий лист до виконання предявлений не був, що підтверджується як самим позивачем, так і письмовими поясненнями відповідачки ОСОБА_2 (а.с.100), так і матеріалами виконавчого провадження.

Згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року у цивільній справі №192/2551/16-ц провадження 2/192/447/16, яке набрало законної сили, з позивача ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на її утримання до досягнення неповнолітньої дитиною - донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22 липня 2016 року до 27 лютого 2019 року (а.с.66-67), але виконавчий лист до виконання предявлений не був, що підтверджується як самим позивачем, так і письмовими поясненнями відповідачки ОСОБА_2 (а.с.100), так і матеріалами виконавчого провадження.

Згідно ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Аналогічні положення містяться і п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15 травня 2006 року.

Судом встановлено, що згідно довідки Департаменту патрульної поліції УФЗБО від 21 листопада 2016 року №1444 (а.с.54) позивач ОСОБА_1 працює інспектором та за 10 місяців з січня по жовтень 2016 року включно отримав заробітну плату в загальному розмірі 78863 гривень 61 копійка.

Згідно довідки виконавчого комітету Дебальцівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області від 11 липня 2016 року №409 ОСОБА_1 являється жителем ІНФОРМАЦІЯ_6 та зареєстрований пров.Мельничний,1/2 (а.с.21).

В судовому засіданні встановлено, що з дня ухвалення судового рішення про стягнення з позивача аліментів на користь відповідачки ОСОБА_3 змінилось матеріальне становище позивача, оскільки він уклав шлюб з іншою жінкою та у нього народилася дитина, яким він допомагає та сплачує щомісячно 2500 гривень в якості аліментів (а.с.100 ).

При цьому судом не можуть бути враховані доводи позивача щодо його допомоги матері т а сестрі, оскільки вказані особи не є непрацездатними, мати позивача проживає разом з батьком, є пенсіонеркою, отримує пенсію, а сестра є повнолітньою особою, на утриманні позивача не перебуває. Тому суд не приймає в якості доказів щодо зміни матеріального становища такі посилання позивача.

Таким чином, з урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, в межах заявлених позовних вимог, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що матеріальний та сімейний стан платника аліментів частково змінився, у звязку з чим є правові підставі для зменшення розміру аліментів, які стягнуті на користь ОСОБА_3.

При цьому суд вважає що підстави для зменшення розміру аліментів, які стягнуті на користь ОСОБА_2 відсутні з огляду на те, що виконавчі листи до виконання не предявленні, фактично позивач не є платником аліментів за такими листами, надає допомогу самостійно та добровільно, а відповідачка не звернула виконавчі листи до виконання у встановленому законом порядку.

Тому суд вважає, що аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, слід зменшити з 1/4 частини до 1/6 частини від заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ст.ст.180-183, 191-192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 130, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Васильківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відділ державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції м. Києва про зменшення розміру аліментів, задовольнити частково.

Зменшити розмір стягнутих аліментів згідно рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2013 року з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 вересня 2013 року до повноліття дитини, 04 грудня 2026 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/6 частини доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Після набрання рішенням суду законної сили відкликати з відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції м. Києва виданий Васильківським районним судом Дніпропетровської області виконавчий лист №172/1379/13-ц від 26 вересня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6 аліментів на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 вересня 2013 року до повноліття дитини, 04 грудня 2026 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина