Справа № 2-2418/10
У Х В А Л А

Іменем України

25 травня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді - Панченко О.М.

при секретарі - Полярній М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» Відернікової Я.М. про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, просила суд здійснити заміну сторони у справі № 2-2418/2010 про стягнення на користь ПАТ «Укрсиббанк» з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 0 від 19.02.2008 року у розмірі 53 438 доларів США 81 цент, що за курсом НБУ станом на 20.01.2010 року становить 427 804 грн. 43 коп. та судові витрати: судовий збір - 1 700 грн., інформаційно - технічне забезпечення - 120 грн., а саме первісного Стягувача - ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Позика» та винести відповідну ухвалу.

Представник заявника в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлявся про день та час розгляду заяви.

В судове засідання заінтересована особа по справі не з»явилася, належним чином була повідомлена про день та час розгляду заяви.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви з наступних підстав.

Як було встановлено в судовому засіданні, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12.04.2010 року по справі № 2-2418/2010 було солідарно стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 19.02.2008 року у розмірі 53 438 доларів США 81 цент, що за курсом НБУ станом на 20.01.2010 року становить 427 804 грн. 43 коп., а також суму сплачено судового збору - 1 700 грн., і витрати по сплаті за послуги на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу - 120 грн., а всього 429 624 грн. 43 коп..

02.12.2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Фінактив» був укладений Договір факторингу № 50/1, яким право вимоги до ОСОБА_2, ОСОБА_3 передано ТОВ «ФК «Фінактив».

12.12.2016 року між ТОВ «ФК «Фінактив» та ТОВ «ФК «Позика» був укладений Договір факторингу № 50/1-1, яким право вимоги до ОСОБА_2, ОСОБА_3 передано ТОВ «ФК «Позика».

У результаті укладення вказаного вище договору про надання фінансових послуг факторингу, кредитором у зобов'язанні, що було предметом розгляду справи № 2-2418/10 стало ТОВ «Фінансова компанія «Позика», яке згідно умов договору набуло права вимагати замість первісного кредитора належного виконання боржником зобов'язань в межах переданого права вимоги.

Відповідно до ст. 37 Цивільного процесуального кодексу Украни, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов'язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов'язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об'єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України можна зробити висновок про те, що заміна кредитора в зобов 'язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов 'язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то п. 5 ст. 8 Закон України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

В ст. 378 Цивільного кодексу України передбачено, що разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року, заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила:

«Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов 'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов 'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.»

Як вже зазначалося, в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 20.11.2013 року, при перегляді ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.06.2013 року, встановлено, що заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Ст. 124 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12.04.2010 року станом на сьогоднішній день залишається не виконаним.

Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява ТОВ «Фінансова компанія «Позика» про заміну сторони виконавчого провадження заснована на законі, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 37, 368,378 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» Відернікової Я.М. про заміну сторони виконавчого провадження, - задовольнити.

Замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» () на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» () до участі у справі № 2-2418/2010.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: