Справа № 285/2989/16-ц
провадження № 2/0285/229/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.03.2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Сарган О.А., позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3, представника органу опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради -ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні,

ВСТАНОВИВ:

25.10.2016 року до суду звернулись позивачі з вищевказаною позовною заявою, в якій просили зобовязати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні з онукою ОСОБА_6, участі у її вихованні та визначити наступні способи участі позивачів у вихованні дитини:

- періодичні побачення кожної суботи з 10-ї години на добу з правом забирати дитину до свого місця проживання;

- беззаперечно відвідувати дитину під час захворювання;

- спілкування з можливістю забирати онуку для оздоровлення під час шкільних весняних, літніх, осінніх та зимових канікул на 7-21 день;

- спілкування з правом забирати дитину по місцю проживання позивачів на другий день святкування її дня народження 26 липня, в день народження діда ОСОБА_1 - 22 грудня та баби ОСОБА_2 9 лютого;

- спілкування з онукою в будь-який день місяця для відвідування з нею гуртків, відповідно до графіку занять у гуртках.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що їх син ОСОБА_7 перебував у шлюбі з ОСОБА_5 (відповідачем). 25.07.2012 р. у них народилась дочка ОСОБА_6. Позивачі з моменту народження онуки, безперешкодно з нею спілкувались. У травні 2014 року їх син ОСОБА_7, будучи військовослужбовцем, загинув в зоні проведення антитерористичної операції. Позивачі переїхали в м. Новоград-Волинський, однак відповідач чинить перешкоди у спілкуванні і вихованні онуки ОСОБА_6.

В судовому засіданні позивачі позов підтримали та просили задовольнити. Пояснили, що відповідач (вдова їхнього сина) перешкоджає їх спілкуванню з онукою. Стосунки між ними погіршились через майнові суперечки. Крім того, на теперішній час відповідач має стосунки з іншим чоловіком, з яким має намір укласти шлюб. Вважають, що позивач намагається припинити звязок дитини з родичами по лінії рідного батька. Разом з тим, позивачі втратили єдиного сина та не мають інших родичів, крім онуки ОСОБА_6. Будь-який негативний вплив на дитину зі свого боку заперечували. Анастасія позитивно сприймала їх спілкування, але відповідач та її родичі налаштовують дитину проти позивачів.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що відповідач згодна на побачення позивачів з дитиною лише у її присутності один раз на тиждень, тривалістю декілька годин у денний час доби, за місцем проживання відповідача або у громадських місцях. Проти зустрічей без її присутності, а також проти цілодобового перебування дитини за місцем проживання позивачів заперечує, оскільки вважає, що це негативно впливає на психічний стан дитини, яка скаржилась на погане до неї ставлення та відмовлялась від зустрічей з дідом та бабою. Відповідач також вважає, що позивачі постійно розповідали ОСОБА_6 про трагічну загибель батька, що саме по собі негативно впливає на стан дитини, яка таким чином від позивачів отримує зайву для її віку інформацію.

Представник органу опіки та піклування проти задоволення позову не заперечувала. Вважає, що зустрічі дитини з позивачами відповідають інтересам дитини, будь-який негативний вплив на неї не виявлено. Під час спілкування фахівців служби у справах дітей з малолітньою ОСОБА_6 встановлена відсутність негативної реакції дитини на зустрічі та спілкування з позивачами. Щодо надання письмового висновку органу опіки та піклування представник пояснила, що предмет спору виходить за межі компетенції цього органу. Надала письмові пояснення, які вважає достатніми для вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1V-ЕД № 382228 від 11.06.1988р. ОСОБА_7 народився 14.05.1988 р., батьками вказані ОСОБА_1, ОСОБА_2

Згідно свідоцтва про шлюб серії 1- ТП № 069463 від 14.08.2010 р. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 14.08.2010 р.

Відповідно до свідоцтва про народження дитини серії 1-ТП № 174639 від 01.08.2012 ОСОБА_6 народилась 25.07.2012 р., батьками вказані ОСОБА_7, ОСОБА_5

На підставі зазначених документів, судом встановлено, що ОСОБА_6 (дочка відповідача) є онукою ОСОБА_1, ОСОБА_2 (позивачів)

Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 244623 ОСОБА_7 помер 20.08.2014 р.

Відповідно до довідки № 1240 від 17.10.2016 р. ОСОБА_2, ОСОБА_1 проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_1 отримує пенсію за віком.

Згідно довідки № 515 № 06.10.2016 р. ОСОБА_2 працює швачкою на ПАТ ВКФ «Леся».

У відповідності з ч. 3 ст. 291 ЦК України фізична особа має право на підтримання зв'язків з членами своєї сім'ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право дитини включає, крім виховання батьками, право на спілкування з іншими членами сім'ї: дідом, бабою, іншими родичами.

Відповідно до ст. 2, 7 Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком.

Згідно зі ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Статтею 263 СК України визначено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України.

У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування з урахуванням віку дитини, стану її здоров'я, поведінки батьків та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Відповідно до положень ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина повинна зростати в умовах турботи, та згідно статей 9, 18 Конвенції про права дитини, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками та їх рідними.

Судом встановлено, що між сторонами - позивачами та відповідачем, виникли розбіжності щодо права позивачів, як баби та діда, на спілкування з онукою та участь у її вихованні.

З пояснень позивачів вбачається, що вони не мають можливості ні в який спосіб реалізувати свої права через перешкоди, які чинить відповідач.

Органом опіки та піклування визнано відсутність перешкод для участі ОСОБА_1, ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_6

Згідно акту обстеження умов проживання позивачів, за адресою: Рибалка, 11, кв.22 в м. Новоград-Волинський, умови проживання у квартирі позивачів добрі та придатні для перебування малолітньої дитини.

Суд встановив, що позивачі є бабою та дідом малолітньої ОСОБА_6 Вони не є для дитини сторонніми або незнайомими особами, бажають спілкуватися з онукою та її виховувати, мають до дитини особисту прихильність. Жодних негативних даних про особу ОСОБА_1 ОСОБА_2, судом не встановлено. Ніяких об'єктивних обставин, які могли свідчити про те, що спілкування дитини з б бабою та дідом буде шкодити її розвитку, здоров'ю або матиме інші негативні наслідки, суд не встановив.

При прийнятті рішення у справі суд враховує, що позивачі раніше регулярно спілкувалися з онукою, займалися її вихованням і позбавлення їх права на спілкування з онукою також позбавляє й онуку права на спілкування з ними, що негативно впливає на розвиток дитини.

За таких обставин, суд визнає обґрунтованим позовні вимоги в частині зобовязання відповідача усунути перешкоди у спілкуванні позивачів з онукою.

Викладений у позовних вимогах спосіб участі позивачів у вихованні дитини містить суперечливі положення щодо тривалості зустрічей, проведення їх у певні дні року, а також може невиправдано ускладнити процедуру примусового виконання рішення суду.

Щодо заперечень відповідача про необхідність її присутності під час побачень з дитиною, суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що відповідач є військовослужбовцем і періодично перебуває у тривалих відрядженнях за межами міста Новограда-Волинського, де проживає дитина і позивачі. Відсутність відповідача може невиправдано перешкодити побаченням з дитиною, якщо її присутність буде визначена як необхідна умова таких побачень.

Обмеження місця зустрічей місцем проживання дитини або позивачів - також є недоцільним.

Зважаючи на положення наведених норм законодавства, виходячи з інтересів дитини і сторін справи, суд вважає необхідним визначити наступний порядок спілкування та участі позивачів у вихованні онуки:

- побачення щосуботи з 10 години до 18 години в присутності матері ОСОБА_5, або без такої присутності, якщо вона ухиляється від участі у зустрічах; зустрічі мають відбуватися за місцем проживання дитини не більше як 1/3 частину часу зустрічей та (або) за місцем проживання ОСОБА_2, ОСОБА_1 - не менше як 1/3 частину часу зустрічей, та у громадських місцях не менше як 1/3 частини часу зустрічей.

- безперешкодний доступ до спілкування з дитиною один раз на тиждень під час її перебування в будь-яких установах і закладах, у час та тривалістю, що відповідає графіку роботи таких закладів та умовам перебування дитини, виходячи з мети її знаходження у конкретному закладі;

- цілодобове перебування дитини разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тривалістю 10 днів під час літніх канікул.

На думку суду, такий спосіб участі баби та діда у вихованні дитини буде сприяти розвитку дитини та задовольнить потребу в їх спілкуванні.

Слід також зазначити, що, враховуючі зміст і правову природу сімейних правовідносин, сторони не позбавляються можливості досягти примирення та спільної згоди щодо іншого, відмінного від встановленого даним рішенням суду, порядку участі діда і баби у вихованні онуки.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги мають немайновий характер, часткове їх задоволення не впливає на розподіл судових витрат. Суд стягує з відповідача на користь позивачів витрати зі сплати судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 179, 208, 209, 212-218, 223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_5 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визначити наступний порядок участі ОСОБА_1, ОСОБА_2 у вихованні онуки ОСОБА_6:

- побачення щосуботи з 10 години до 18 години в присутності матері ОСОБА_5, або без такої присутності, якщо вона ухиляється від участі у зустрічах; зустрічі мають відбуватися за місцем проживання дитини не більше як 1/3 частину часу зустрічей та (або) за місцем проживання ОСОБА_2, ОСОБА_1 - не менше як 1/3 частину часу зустрічей, та у громадських місцях не менше як 1/3 частини часу зустрічей.

- безперешкодний доступ до спілкування з дитиною один раз на тиждень під час її перебування в будь-яких установах і закладах, у час та тривалістю, що відповідає графіку роботи таких закладів та умовам перебування дитини, виходячи з мети її знаходження у конкретному закладі;

- цілодобове перебування дитини разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тривалістю 10 днів під час літніх канікул.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору 551 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17.03.2017 р.

Суддя: А.В. Помогаєв