Справа № 331/695/17
Провадження № 2/331/487/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Жукової О.Є.

при секретарі Орманджи Ю.Ю.

за участю представника відповідача- Кириченко К.Ф.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні з 04 серпня 2016 року по 27 січня 2017 року в сумі 24 643,75 гривень.

Позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що він працював на підприємстві відповідача . Був звільнений з підприємства , однак при звільненні відповідач не здійснив з ним повного розрахунку та не виплатив заробітну плату . На теперішній час відповідачем належні позивачу кошти не сплачені, попри наявність судових рішень про стягнення заборгованості та відкриті виконавчі провадження . Вважає, що з відповідача слід стягнути середній заробіток за період з 04 серпня 2016 року по 27 січня 2017 року в сумі 24 643,75 гривень, виходячи з середньоденної заробітної плати 197,15 гривень.

В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову.

Представник відповідача позов не визнала. В обґрунтування своїх заперечень зазначила , що позивачем не надано доказів щодо перебування на посаді, виконання своїх обов»язків, як директора філії , відсутні докази розрахунку середньоденної заробітної плати, крім того, через складне економічне становище, накладення арешту на майно підприємства, відповідач не мав можливості здійснити з ОСОБА_2 розрахунок, а тому в даному випадку вина підприємства відсутня .

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, вважає, що позов належить частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.116 КЗПП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи рішень Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2015 року у справі 331/4680/15-ц , 20 жовтня 2015 року у справі 331/7184/15-ц, 09 грудня 2015 року у справі 331/8389/15-ц, 19 лютого 2016 року у справі 331/251/16-ц, а також рішення Апеляційного суду Запорізької області від 29 листопада 2016 року у справі 331/4810/16-ц , позивачка ОСОБА_3 працювала директором філії ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» та при звільненні з нею не було проведено повного розрахунку , через що позивачка неодноразово зверталася до суду за захистом порушеного права з позовами щодо стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (а.с. 11-28)

Зазначеними рішеннями суду також визначено розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_3 , яка дорівнює 197,15 гривень.

На теперішній час остаточний розрахунок з позивачкою не здійснений, рішення судів , якими на її користь стягуто заробітну плату, вихідну допомогу , середній заробіток по 03 серпня 2016 року не виконані.

Зазначені обставини відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України є такими, що не підлягають доказуванню .

Згідно ч. 1 ст. 117 КЗПП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗПП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 29 січня 2014 року у справі № 6-144 цс 13, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, визначені у ст. 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 зазначеного Кодексу. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати, роботодавець не звільняється від такої відповідальності.

Крім того, суд вважає безпідставним посилання представника відповідача на те, що вина підприємства відсутня у несвоєчасному розрахунку з ОСОБА_3 через накладення арешту на рахунки Державного підприємства Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» та арешт його майна, оскільки в даному випадку вина власника не виключається , а фінансові труднощі підприємства не можно вважати непереборною силою .

Оскільки , до теперішнього часу з позивачем остаточного розрахунку проведено не було , з 04 серпня 2016 року по 27 січня 2017 року пройшло 123 робочих дні ( розрахунок наведений позивачем , а саме 125 днів днів, є невірними з огляду на те, що 24.08.16 року, 14.10.2016 року, 02.01.2017 року та 09.01.2017 року були вихідними днями ) , то середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, за вказаний період складає 123 робочих днів * 197,15 гривень = 24 249,45 гривень .

За таких обставин , суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог .

Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 116,117 КЗпП України, ст. 10,11, 209, 212,214,215, 217, 218 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 04 серпня 2016 року по 27 січня 2017 року включно в сумі 24 249 ( двадцять чотири тисячі двісті сорок дев»ять ) гривень 45 копійок .

Стягнути з Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» на користь держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок ) гривень 00 копійок .

Рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

14.03.2017