У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоІзмайлової Т.Л.,
суддів:Євграфової Є.П., Кадєтової О.В.,Євтушенко О.І., Карпенко С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, заінтересовані особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», служба у справах дітей Іллічівської міської ради Одеської області, про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, за касаційними скаргами Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича та ОСОБА_8 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області Колечко Д.М. звернувся до суду з заявою, в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив встановити подальший спосіб виконання вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 червня 2014 року шляхом звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_7, в тому числі і на чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 95,7 кв. м, в якій зареєстровані неповнолітні ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, не зупиняючи звернення стягнення на грошові кошти та інші цінності боржника.

Вимоги за заявою обґрунтовував тим, що на примусовому виконанні в відділі державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області перебувають виконавчі листи по справі № 509/677/14-к, видані Овідіопольським районним судом Одеської області 12 листопада 2014 року, про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 1 646 633,20 грн відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди та 100 000,00 грн заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди. У добровільному порядку боржник не виконує рішення суду. В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що за боржником зареєстрована квартира за адресою: АДРЕСА_2. Державним виконавцем складено акт опису й арешту вказаного об'єкта нерухомого майна, а також здійснено заходів щодо визначення його ринкової вартості. Разом з цим, в квартирі за вищезазначеною адресою зареєстровані неповнолітні ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, що унеможливлює передачу арештованого майна на примусову реалізацію без дозволу органу опіки та піклування або вмотивованого рішення суду. Якщо такий дозвіл не надано, державний виконавець звертається до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання. На думку державного виконавця вказані обставини є винятковими, та такими, що ускладнюють виконання вироку та рішення Овідопольського районного суду Одеської області від 17 червня 2014 року по справі № 509/677/14-к, у зв'язку з чим, просить встановити подальший спосіб виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на рухоме та нерухоме майно боржника.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 грудня 2015 року заяву головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Іллічівського управління юстиції Одеської області КолечкаД.М. про встановлення способу і порядку виконання рішення суду задоволено.

Встановлено подальший спосіб виконання вироку та рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 червня 2014 року по справі № 509/677/14-к, шляхом звернення стягнення на рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_7, в тому числі і на чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 95,7 кв. м, житловою площею 69,8 кв. м, в якій зареєстровані неповнолітні ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, не зупиняючи звернення стягнення на грошові коти та інші цінності боржника.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 лютого 2016 року ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 грудня 2015 року скасовано та провадження у справі закрито.

Роз'яснено Головному державному виконавцю відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, що питання, пов'язані з виконанням вироку суду вирішуються у порядку кримінального судочинства.

Не погоджуючись із ухвалою апеляційного суду, Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області Колечко Д.М. подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_8, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду апеляційної інстанції змінити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скаргах доводи, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, апеляційний суд виходив із того, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 червня 2014 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому особистого майна. Цим же вироком цивільний позов ОСОБА_8 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 1 646 633,20 грн відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди та 100 000,00 грн заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди, а всього 1 746 633,20 грн. (один мільйон сімсот сорок шість тисяч шістсот тридцять три гривні 20 копійок), в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

12 листопада 2014 року Овідіопольським районним судом Одеської області було видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 грошових коштів, які були пред'явленні на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області.

Постановою Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області Колечка Д.М. від 14 листопада 2014 року відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаних виконавчих документів та надано боржнику строк для самостійного виконання рішення суду.

В результаті вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», грошових коштів та цінностей належних боржнику, на які може бути звернено стягнення для погашення заборгованості за вищезазначеними виконавчими документами, не виявлено, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

Згідно із ст. 537 КПК України суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання, пов'язані з виконанням вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 539 КПК України потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов'язків чи законних інтересів.

Пунктом 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що правилами статті 373 ЦПК України регулюються питання відстрочки і розстрочки виконання, зміни чи встановлення способу виконання судових рішень у цивільних справах, і на подання державного виконавця про зміну, наприклад, способу виконання вироку суду про конфіскацію майна вони не поширюються. Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішуються відповідно до розділу VIII КПК. Питання, які виникають під час та після виконання вироку у потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та інших осіб, що стосуються цивільного позову, розглядаються судом за правилами КПК (стаття 539).

Згідно із ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв'язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Отже, виходячи із зазначених правових норм, подання державного виконавця щодо встановлення способу і порядку виконання вироку в частині вирішення цивільного позову повинно розглядатися судом за правилами КПК України (стаття 539) із застосуванням до вказаних правовідносин норм цивільного процесуального кодексу України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Державний виконавець, звертаючись до суду із заявою про встановлення способу і порядку виконання вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 червня 2014 року в частині цивільного позову, посилався на те, що оскільки боржник у добровільному порядку судове рішення не виконує, грошових коштів та цінностей у боржника не виявлено, а в ході здійснення виконавчих дій було встановлено, що за боржником зареєстрована квартира АДРЕСА_1, однак у вказаній квартирі зареєстровані неповнолітні діти, однак орган опіки та піклування утримується від надання дозволу на примусову реалізацію вказаної квартири, тому відповідно до ст. 373 ЦПК України просив встановити подальший спосіб виконання вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 червня 2014 року шляхом звернення стягнення на рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_7 в тому числі і на квартиру АДРЕСА_4.

Відповідно до п. 2.15 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 173 від 17 грудня 2013 року (далі - Інструкція з діловодства), реєстрація та облік судових справ (матеріалів кримінального провадження) у місцевому загальному суді, зокрема, клопотання (подання), пов'язані із виконанням судових рішень у кримінальному провадженні (заяви про видачу дублікатів виконавчих листів, подання державних виконавців тощо) здійснюється згідно з індексом «1-в».

Пунктом 2.16 Інструкції з діловодства передбачено, що реєстрація та облік судових справ (матеріалів кримінального провадження) у суді апеляційної інстанції здійснюються згідно з індексом: "11-кп" - матеріали кримінального провадження з перегляду судових рішень апеляційною інстанцією.

Як вбачається із матеріалів справи, заява державного виконавця про встановлення способу і порядку виконання вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 червня 2014 року в частині цивільного позову була зареєстрована у місцевому суді з індексом «1-в».

Вказана заява була передана та розглянута суддею Бочаровим А.І., який розглядав кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 190 КК України, постановляв по ньому вирок та вирішував цивільний позов, що узгоджується з Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 25 від 02 квітня 2015 року.

Після надходження апеляційної скарги ОСОБА_8 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 грудня 2015 року, справа за заявою державного виконавця про встановлення способу і порядку виконання вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 червня 2014 року в частині цивільного позову була направлена до апеляційному суду Одеської області, де була зареєстрована за індексом "22-ц" - цивільні справи з апеляційними скаргами на рішення та ухвали, винесені місцевим судом, та передана судді, який входить до складу колегії суддів судової палати у цивільних справах, що є помилковим.

Отже, вирішуючи дану заяву, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, вищевказаних обставин справи не врахувала, не звернула уваги на те, що заява державного виконавця про встановлення способу і порядку виконання вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 червня 2014 року в частині цивільного позову була зареєстрована місцевим судом з індексом «1-в» - клопотання (подання), пов'язані із виконанням судових рішень у кримінальному провадженні (заяви про видачу дублікатів виконавчих листів, подання державних виконавців тощо), та відповідно після надходження до апеляційного суду, повинна бути передана на розгляд судовій палаті у кримінальних справах, а не судовій палаті у цивільних справах, як було зроблено апеляційним судом, що потягло незаконне ухвалення апеляційним судом ухвали про закриття провадження.

Ураховуючи наведене, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича та ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 лютого 2016 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Л. Ізмайлова
Судді: Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова С.О. Карпенко