Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/966/17 Головуючий у 1 інстанції: Жукова О.Э.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

ОСОБА_2

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості , -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В позові зазначено, що 26.12.2013 року між банком та відповідачем було укладено договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300,00 гривень зі сплатою відсотків та терміном дії договору відповідно до Умов та правил надання банківських послуг.

В порушення умов договору відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює платежі в погашення кредиту та сплату відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 31.07.2016 року в сумі 12 371,60 гривень, яка складається з наступного : 299,26 гривень-заборгованість за кредитом, 7907,03 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3100,00 гривень-заборгованість по комісії та пені , 500,00 гривень - штраф (фіксована частина), 565,31 гривень - штраф (процентна складова).

Посилаючись на ці обставини, просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором в розмірі 12 371,60 гривень та судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 В»ячеслава Володимировича на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 19.07.2013 року в сумі 12 371 ( дванадцять тисяч триста сімдесят одну ) гривню 60 копійок , судовий збір в сумі 1378 ( одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову в сумі 568,60 грн.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 19 липня 2013 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено договір б/н, за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді відновлюваного кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Своїм підписом ОСОБА_3 погодився, що ознайомлений і згоден з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, виразив згоду з тим, що підписана заява разом з Пам»яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір надання банківських послуг.

Банк виконав обов»язок за договором та надав ОСОБА_3 платіжну карту зі встановленим кредитним лімітом 300 гривень, що відповідачем не оспорювалося.

Довідкою про умови кредитування з використанням картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» встановлено, що базова відсоткова ставка на місяць складає 2,5%; розмір щомісячного платежу 7% від суми заборгованості, але не менше 50 гривень; пеня(1)- базова процентна ставка на місяць, яка нараховується на кожен день прострочки кредиту; пеня (2)-1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць; штраф 500 грн.+5% від суми позову.

За умовами договору, з якими погодився ОСОБА_3 , ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, установленому «Тарифами Банку», які викладені на сайті ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Пунктом 1.1.3.2.3.Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших умов договору.

Також, судом встановлено, що на підставі Умов та правил надання банківських послуг та Наказу ПАТ «КБ «ПриватБанк» № СП-2014-6635230 від 02.04. 2014 року «Про внесення змін в тарифи по картам «Універсальна» було зменшено суму обов»язкового платежу від суми заборгованості до 5% , однак встановлено, що при виникненні прострочених зобов»язань нараховуються подвійні відсотки на всю суму заборгованості . Вищевказані зміни та тарифи були актуалізовані на офіційному сайті ПАТ «КБ «ПриватБанк».

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідач не подавав до банку заяву про розірвання кредитного договору у разі незгоди із змінами тарифів, разом з тим, умови договору не виконував, та станом на 31.07.2016 року за ОСОБА_3 утворилася заборгованість в розмірі 12 371,60 гривень, яка складається з наступного : 299,26 гривень-заборгованість за кредитом, 7907,03 гривень -заборгованість по процентам за користування кредитом, 3100,00 гривень-заборгованість по комісії та пені , 500,00 гривень- штраф (фіксована частина), 565,31 гривень - штраф (процентна складова).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором від 19.07.2013 року вбачається, що станом на 31.07.2016 року ОСОБА_3 нараховано комісія 3100 грн. за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитним договором, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов: 500 грн. штраф (фіксована частина), 565,31грн. штраф (процентна складова) (а.с.4).

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості, заборгованості по процентам, пені та комісії за користування кредитом, судових штрафів, суд першої інстанції виходив з умов заяви позичальника, розрахунку заборгованості, наданому позивачем та положень ст.ст. 526, 625, 1048, 1054 ЦК України.

Проте повністю з таким висновком суду колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Умовами кредитного договору передбачено застосування пені та комісії як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості.

У той самий час, умовами цього договору передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення: порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню, передбаченому договором більш ніж на 30 днів (п. 2.1.1.7.6 Умов).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15).

З мотивів, викладених вище, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги банку про стягнення штрафів у розмірі 500 грн. фіксована частина, 565,31грн. штраф (процентна складова), не підлягають задоволенню.

Крім того, згідно правового висновку Верховного Суду України по справі №6-1746цс16 від 16.11.2016 року : «Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають право встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин(укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Суди, дійшовши висновку про те, що обслуговування кредиту є супутною послугою, за надання якої можливе встановлення комімісії, не звернули уваги, що встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним.»

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог банку щодо стягнення комісії в сумі 3100 грн.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення комісії та штрафів підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2016 року по цій справі скасувати в частині стягнення заборгованості за договором б/н від 19.07.2013 року по комісії в сумі 3100 грн. та заборгованості по судовим штрафам в сумі 1065,31 грн.

Відмовити в задоволенні позову в цій частині.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Апеляційний суд Запорізької області

ЄУН 331/5966/16

Провадження №22ц/778/966/17 Головуючий у 1 інстанції: Жукова О.Э.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вступна та резолютивна частина

09 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

ОСОБА_2

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості , -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2016 року по цій справі скасувати в частині стягнення заборгованості за договором б/н від 19.07.2013 року по комісії в сумі 3100 грн. та заборгованості по судовим штрафам в сумі 1065,31 грн.

Відмовити в задоволенні позову в цій частині.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: