АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1632/17 Справа № 205/9065/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Остапенко Н. Г. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Макарова М.О., Максюти Ж.І.,

при секретарі - Черкас Є.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ в натурі 50/100 частин домоволодіння і визнання права власності на 50/100 частин домоволодіння та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ в натурі ? частини домоволодіння та визнання права власності на виділене майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ в натурі 50/100 частин домоволодіння та визнання права власності на зазначену частину будинку.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначив, що 1/2 частина домоволодіння АДРЕСА_1 належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 17 вересня 2005 року державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори за реєстром №2-1932. Право власності зареєстровано в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради 17 жовтня 2005 року, реєстраційний номер 11970297.

Інша 1/2 частина домоволодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 вересня 2005 року.

Домоволодіння АДРЕСА_1 розташоване на земельній ділянці площею 583 м2 та складається з житлового будинку літ. А-1, житловою площею 44,9 м2, загальною площею 79,4 м2, літньої кухні літ.Б, гаража В, погреба літ.Г, сараю літ. «б», сараю літ.Е, душа Д, убиральні Ж, споруд 1-8;І.

Незважаючи на те, що позивач є співвласником вказаного домоволодіння, відповідач не впускає його до будинку та сам користується всім домоволодінням. Досягнути згоди щодо порядку користування майном сторони не можуть.

Уточнивши позовні вимоги, в останній їх редакції ОСОБА_3 просив виділити йому в натурі 50/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 згідно з ІІ варіантом висновку №2860/2861-13 первинної судової будівельно-технічної експертизи від 25.04.2014 року та висновку №290-15 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 05.03.2015 року (квартиру №2); визнати за ним право власності на 50/100 частин домоволодіння згідно з ІІ варіантом висновку №2860/2861-13 первинної судової будівельно-технічної експертизи від 25.04.2014 року та висновку №290-15 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 05.03.2015 року, а саме: квартиру №2 - на додатку забарвлено синім кольором: 1) з наступними приміщеннями в житловому будинку літ «А»: -1-1 (9,4 м2) - обладнати під кухню; 1-2 (5,5 м2) - коридор; 1-9 (5,3 м2) - санвузол; 1-3(15,7 м2) - обладнати під житлову кімнату; Разом: 35,9 м2 - вартість - 10475 грн. 2) надвірні будову та споруди: 1/2 огорожа №1-8, І - 857 грн.; - душ літ. «Д» - 1360 грн.; - погріб літ. «Г» - 2130 грн.; - літня кухня літ «Б» - 2520 грн.; - сарай літ. «б» - 884 грн. Разом: 7751 грн.; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 з ОСОБА_2 на зазначене домоволодіння; виділити ОСОБА_2 згідно з ІІ варіантом висновку №2860/2861-13 первинної судової будівельно-технічної експертизи від 25.04.2014 року та висновку №290-15 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 05.03.2015 року квартиру №1 - на додатку забарвлено жовтим кольором: 1) з наступними приміщеннями в житловому будинку літ «А»: 1-6 (8,0 м2) - обладнати під передпокій; 1-5 (23,4 м2) - обладнати під житлову кімнату; 1-8 (12,1 м2) - обладнати під кухню. Разом: 43,5 м2 - вартість - 12693 грн.; 2) надвірні будову та споруди: 1/2 огорож №1-8, І-857 грн.; гараж літ. «В» - 3959 грн.; - сарай літ. «Е» -357 грн.; убиральня літ. «Ж» - 473 грн.;Разом: 5646 грн.; зобов'язати ОСОБА_3 зробити наступні переобладнання в житловому будинку: приміщення 1-1 - обладнати під кухню;закласти дверні отвори між приміщеннями 1-2 і 1-8; 1-8 і 1-4; демонтувати перегородку в прим. 1-3. Зобов'язати ОСОБА_2 зробити наступні переобладнання в житловому будинку: приміщення 1/8 обладнати під кухню; віконний отвір обладнати в дверний в прим. 1-6; пробити дверний отвір між прим. 1-6 і 1-8; закласти дверні отвори між приміщеннями 1-8 і 1-5; перенести убиральню літ. Ж біля сараю літ. «Е». Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1260 грн. - компенсацію за перевищення його ідеальної частини в домоволодінні та стягнути судові витрати у розмірі 4089,30 грн.

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про виділ в натурі 1/2 частини домоволодіння та визнання права власності на виділене майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_3 є його рідним братом та співвласником домоволодіння №22, розташованого по вул. Союзній в м. Дніпропетровську.

Згоди щодо спільного користування спірним будинком між сторонами у справі не досягнуто.

ОСОБА_2 вважає найбільш прийнятним для виділу належної частки домоволодіння в натурі варіант №4.

На підставі вищезазначеного ОСОБА_2 просив суд виділити йому в натурі ? частину домоволодіння №22, розташованого по вул. Союзній в м. Дніпропетровську згідно 4 варіанту судової будівельно-технічної експертизи №290-15 від 05.03.2015 року, а саме квартиру №2 з наступними приміщеннями в житловому будинку літ. «А»: 1-1 (9,4 м2) - кухня, 1-2 (5,5 м2) - коридор, 1-9 (5,3 м2) - санвузол, 1-3(15,7 м2) - житлова кімната, 1-8 (6,2 м2) - кімната. Надвірні будови та споруди: 1/2 огорожі №1-8, погріб літ. «Г», гараж літ. «В», сарай літ. «Е». Ринкова вартість яких складає 436759 грн.. Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1. Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру №2 домоволодіння №22 по вул. Союзній у м. Дніпропетровську, яка складається з наступних приміщень в житловому будинку літ. «А»: 1-1 (9,4 м2) - кухня, 1-2 (5,5 м2) - коридор, 1-9 (5,3 м2) - санвузол, 1-3(15,7 м2) - житлова кімната, 1-8 (6,2 м2) - кімната. Надвірні будови та споруди: 1/2 огорожі №1-8, погріб літ. «Г», гараж літ. «В», сарай літ. «Е». Виділити в натурі ОСОБА_3 згідно 4 варіанту судової будівельно-технічної експертизи №290-15 від 05.03.2015 року квартиру №1 з наступними приміщеннями в житловому будинку літ. «А»: 1-6 (8 м2) - що підлягає переобладнанню під передпокій; 1-5 (23,4 м2) - що підлягає переобладнанню під житлову кімнату; 1-7 (5,9 м2) - що підлягає переобладнанню під кухню-нишу та надвірні будови та споруди: 1/2 огорожі №1-8,1, убиральня літ.Ж, літня кухня літ. «Б», душ літ. «Д», сарай літ. «б». Ринкова вартість квартири №1 з надвірними будовами та спорудами складає 407 671 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію за відхилення від ідеальних часток в сумі 29 088 грн. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 оплату за проведення додаткової експертизи в сумі 1771 грн. 20 коп. та сплачений судовий збір в сумі 4367,59 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ в натурі 50/100 частин домоволодіння та визнання права власності на 50/100 частин домоволодіння задоволено. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ в натурі 1/2 частини домоволодіння, визнання права власності на виділене майно задоволено частково.

Виділено ОСОБА_3 в натурі 50/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 згідно з II варіантом висновку №2860/2861-13 первинної судової будівельно-технічної експертизи від 25.04.2014 року та висновку №290-15 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 05.03.2015 року-квартиру №2-на додатку забарвлено синім кольором:

1.з наступними приміщеннями в житловому будинку літ. «А»:

-1-1 (9,4 кв.м.)-обладнати під кухню;

-1-2 (5,5 кв.м.)-коридор;

-1-9 (5.3 кв.м.)-санвузол;

-1-3 (15.7)-обладнати під житлову кімнату;

Разом:35.9 кв.м.-вартість-10 475 грн;

2.надвірні будови та споруди:

-1/2 огорож №1-8, I-857 грн.;

-душ літ.»Д»-1 360 грн.;

-погріб літ.»Г»-2 130 грн.;

-літня кухня літ. «Б»-2 520 грн.;

-сарай літ.»б»-884 грн.

Разом: 7 751 грн.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 50/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, а саме на квартиру №2, яка складається з наступних приміщень в житловому будинку літ.»А»:

-1-1 (9.4) кв.м.)-обладнати під кухню;

-1-2 (5.5 кв.м.)-коридор;

-1-9 (5.3 кв.м.)-санвузол;

-1-3 (15.7 кв.м.)-обладнати під житлову кімнату;

Разом:35.9 кв.м.-вартість-10 475 грн.

Надвірні будови та споруди:

-1/2 огорож №1-8, I-857 грн.;

-душ літ. «Д»-1 360 грн.;

-погріб літ. «Г»-2 130 грн.;

-літня кухня літ.»Б»-2 520 грн.;

-сарай літ. «б»-884 грн.

Разом:7 751 грн.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 з ОСОБА_2 на домоволодіння АДРЕСА_1.

Виділено ОСОБА_2 50/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 згідно з II варіантом висновку №2860/2861-13 первинної судової будівельно-технічної експертизи від 25.04.2014 року та висновку №290-15 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 05.03.2015 року, а саме квартиру №1-на додатку забарвлено жовтим кольором :

1.з наступними приміщеннями в житловому будинку літ. «А»:

-1-6 (8.0 кв.м.)- обладнати під передпокій;

-1-5 (23.4 кв.м.)- обладнати під житлову кімнату;

-1-8 (12.1 кв.м.)- обладнати під кухню

Разом: 43.5 кв.м.-вартість-12 693 кв.м.;

2.надвірні будови та споруди:

-1/2 огорож №1-8, I- 857 грн.

-гараж літ. «В»-3 959 грн.;

-сарай літ. «Е»-357 грн.;

-убиральня літ. «Ж»-473 грн.

Разом: 5 646 грн.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 50/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, а саме квартиру №1, яка складається:

1. з наступними приміщеннями в житловому будинку літ. «А»:

-1-6 (8.0 кв.м.)- обладнати під передпокій;

-1-5 (23.4 кв.м.)- обладнати під житлову кімнату;

-1-8 (12.1 кв.м.)- обладнати під кухню

Разом: 43.5 кв.м.-вартість-12 693 кв.м.;

2.надвірні будови та споруди:

-1/2 огорож №1-8, I- 857 грн.

-гараж літ. «В»-3 959 грн.;

-сарай літ. «Е»-357 грн.;

-убиральня літ. «Ж»-473 грн.

Разом: 5 646 грн.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 з ОСОБА_3 на домоволодіння АДРЕСА_1.

Зобов*язано ОСОБА_3 зробити наступні переобладнання в житловому будинку літ.»А» за адресою: АДРЕСА_1.:

-приміщення 1-1-обладнати під кухню;

-закласти дверні отвори між приміщеннями 1-2 і 1-8; 1-8 і 1-4;

-демонтувати перегородку в прим.1-3.

Зобов*язано ОСОБА_2 зробити наступні переобладнання в житловому будинку літ»А» за адресою: АДРЕСА_1:

-приміщення 1-8-обладнати під кухню;

-віконний отвір обладнати в дверний в приміщ. 1-6;

-пробити дверний отвір між прим. 1-6 і 1-8;

-закласти дверні отвори між приміщеннями 1-8 і 1-5;

-перенести убиральню літ.»Ж « біля сараю літ. «Е».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію за перевищення його ідеальної частки в домоволодінні у розмірі 1 260 грн.

В задоволенні зустрічного позову в іншій частині відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 4 089.30 грн.

В апеляційній скарзі відповідач за первісним позовом ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його зустрічних позовних вимог та провести поділ спірного домоволодіння згідно варіанту № 4 судової будівельно-технічної експертизи № 290-15.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2, кожному окремо, на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 17 вересня 2005 року, виданих Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, належить по 1/2 частині домоволодіння №22, розташованого на земельній ділянці площею 583 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1./а.с.8/. Право власності позивача та відповідача зареєстровано в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради 17 жовтня 2005 року./а.с.9,60/

Матеріалами справи встанволено, що між сторонами існує спір про порядок користування домоволодінням АДРЕСА_1, що викликає потребу у виділі в натурі домоволодіння між співвласниками.

Згідно висновку № 2860/2861-13 судової будівельно-технічної експертизи від 25.04.2014 року та висновку №290-15 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 05.03.2015 року, експертом запропоновано чотири варіанти розділу домоволодіння по АДРЕСА_1. /а.с.15-26, 27-42/

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, кожен окремо, посилалися на те, що згоди щодо добровільного поділу в натурі спірного житлового будинку вони досягти не можуть.

При цьому, на думку позивача за первісним поділом ОСОБА_3, раціональним поділом буде варіант розподілу № 2, запропонований у висновку № 2860/2861-13 судової будівельно-технічної експертизи від 25.04.2014 року та висновку №290-15 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 05.03.2015 року, в той час, як на думку відповідача за первісним позовом ОСОБА_2, - варіант розподілу № 4 згідно зазначеної експертизи.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що другий варіант виділу у натурі частини домоволодіння найбільш відповідає інтересам сторін, оскільки має місце незначне відхилення від ідеальних часток у праві власності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з оглядом на наступне.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Зазначена правова позиція була висловлена Верховним судом України у постанові 6-12цс13 від 03 квітня 2013 року, яка у розумінні ст.360-7 ЦПК України, є обовязковою для застосування судами всіх інстанцій.

Як вбачається з матеріалів, згідно висновку № 2860/2861-13 судової будівельно-технічної експертизи від 25.04.2014 року та висновку №290-15 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 05.03.2015 року, експертом запропоновано чотири варіанти розділу домоволодіння по АДРЕСА_1.

При цьому, позивач за первісним позовом ОСОБА_3 просив здійснити поділ спірного домоволодіння в натурі згідно 2 варіанту поділу, а позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 - згідно 4 варіанту.

Як вбачається з висновку зазначеної вище експертизи, запропонований варіант поділу будинку в натурі № 4 передбачає реальні частки співвласників 46/100 та 54/100 та компенсацію на користь одного зі співвласників у розмірі 29088 грн., а відтак передбачає значно більше відхилення від ідеальних часток співвласників, ніж варіант № 2.

Варіант № 2 поділу спірного домоволодіння передбачає найменше відхилення від ідеальних часток співвласників (реальні частки в такому випадку згідно з висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи №290-15 від 05.03.2015р. становлять 50/100 частин) та найменший розмір компенсації на користь одного із співвласників у сумі 1260 грн.

Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції була допитана співробітник Дніпропетровського науково дослідного інституту судових експертиз, яка виконувала будівельно-технічні експерти, ОСОБА_4, яка пояснила, що при виділі частини домоволодіння по четвертому варіанту первісної та додаткової судової будівельно-технічної експертизи одному із співвласників виділяється кухня-ніша площею 5,9 кв.м., що в подальшому унеможливлює її газифікацію.

На підставі наведених вище обставин та враховуючи правову позицію Верховного суду з питань поділу житлового будинку в натурі, колегія суддів приходить до висновку про правильність визначеного судом першої інстанції варіанту поділу спірного домоволодіння між сторонами у справі, а віддак, підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 відсутні.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що виділ в натурі домоволодіння відповідно до варіанту №4 є найбільш прийнятним та справедливим, оскільки він проживає у домоволодінні протягом тривалого часу та здійснив значні витрати, пов'язані з ремонтом та утриманням будинку, оскільки такі обставини не є підставою для збільшення реальної частки одного співвласників за відсутності згоди іншого співвласника та за наявності варіанту поділу домоволодіння з меншим відхиленням від ідеальних часток.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирішуючи спір в оскаржуваній частині, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При ухваленні судового рішення також правильно застосовані норми матеріального права у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування в цій частині з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

М.О. Макаров

Ж.І.Максюта