Справа № 524/1519/17
Провадження №2/524/1271/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Рибалки Ю.В.,

при секретарі Денисенко Н.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про виселення,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_1 з вказаним позовом, в якому зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 (Московська) в м. Кременчуці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.02.2017, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_5, за реєстровим №787.

У вказаній квартирі проживає без реєстрації ОСОБА_4, яка 20.07.2016 самоправно зайняла належну їй квартиру. Крім того, вона викрала автомобіль, пральну машину та деякі інші речі. За даним фактом, за її заявою відкрито кримінальне провадження та проводиться досудове розслідування.

Просила суд виселити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з квартири АДРЕСА_1 (Московська) в м. Кременчуці без надання іншого житла.

Позивач та її представник у судовому засідання позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності та взаємозвязку приходить до наступного.

Право на судовий захист та його спосіб передбачено ст.16 ЦК України, і зокрема ст.391 цього ж Кодексу, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (Московська) в м. Кременчуці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.02.2017, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_5, за реєстровим №787. Вказану квартиру вона успадкувала за заповітом після померлого 12.07.2016 ОСОБА_6.

На даний час у квартирі проживає без реєстрації донька померлого 12.07.2016 ОСОБА_6 - ОСОБА_4, яка 20.07.2016 самоправно зайняла належну позивачу квартиру.

Вказаний факт підтверджений представником відповідача у судовому засіданні. Представник зазначив, що відповідач дійсно вселилась у вказану квартиру у грудні 2016 року, оскільки вважала, що є спадкоємцем за законом після померлого батька, до цього часу, у період з жовтня по грудень 2016 року, там проживали квартиранти.

Проживання відповідача у належній позивачу створює їй перешкоди у користуванні власністю.

Положеннями ч.1 та ч.3 ст. 47 Конституції України, визначено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

До членів сім'ї, за положеннями ст.64 ЖК України належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, відповідач не є членом сім'ї власника житла та позивач не має бажання використовувати належне їй майно для проживання ОСОБА_4.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 є власником спірної квартири, беручи до уваги право позивача на володіння і користування належним майном та з огляду на те, що відповідач не є членом сім'ї власника, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення вимог позивача про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_2 (Московській) в м. Кременчуці Полтавської області без надання іншого жилого приміщення.

Судові витрати підлягають розподілу згідно ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. 71, 72, 116 ЖК України, ст. 10, 14, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-226, 294, 296 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з квартири АДРЕСА_2 (Московській) в м. Кременчуці Полтавської області без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати судовий збір у сумі 640,00 грн., витрати на правову допомогу у сумі 2346,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Рибалка