ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/964/17
Провадження № 2/210/1133/17
У Х В А Л А

іменем України

"09" березня 2017 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши позовну заяву ОСОБА_3 до Державного вищого навчального закладу Донецький національний університет економіки і торгівлі ім. М. Туган-Барановського про визнання незаконними дій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до Державного вищого навчального закладу Донецький національний університет економіки і торгівлі ім. М. Туган-Барановського про визнання незаконними дій.

Згідно ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, - до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату позивачем судового збору.

При цьому, позивач, в прохальній частині позовної заяви просить відстрочити сплату судового збору до винесення судом рішення по суті позовних вимог.

Саття 1 ЗУ «Про судовий збір» визначає, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Аналіз наведеної норми дозволяє дійти висновків про те, що підставою для відстрочення сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони. Відстрочити стороні сплату судового збору є правом, а не обовязком суду і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною пятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обовязковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина пята статті 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК) або залишення заяви без розгляду.

Разом із тим, якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно до статті 82 ЦПК, то наслідки, передбачені статтею 121 ЦПК, застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

Вважаю, що вимога ОСОБА_3 щодо відстрочення сплати судового збору задовленню не підлягає, оскільки останньою не надано жодних доказів на підтвердження незадовільного майнового стану.

Згідно з постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо у позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Так, ОСОБА_3 в позовній заяві просить визнати дії виконуючого обовязки ректора Донецького національного університету економіки і торгівлі ім. Туган-Барановського щодо відмови ОСОБА_3 у виході на роботу з відпустки по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та винесення наказу за №31/о від 31.12.2014 року незаконними; скасувати наказ за №31/о від 31.12.2014 року в частині звільнення ОСОБА_3; зобовязати вищий навчальний заклад Донецький національний університет економіки і торгівлі ім. М. Туган-Барановського допустити ОСОБА_3 до роботи на посаді завідуючої складом.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою немайнового характеру.

Згідно п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Що стосується позовної вимоги про поновлення її на посаді, то відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_3 звільнена від сплати судового збору.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 233 ЦПК України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

В порушення вказаного, ОСОБА_3 не зазначено коли саме вона дізналась про те, що її звільнено, коли нею отримано трудову книжку, не надано доказів на підтвердження цього.

Часиною 1 ст.121 ЦПК України зазначено, що, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вище викладене, вважаю, що позовну заяву необхідно залишити без руху, оскільки потрвбно надати позивачу час для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 119, 120, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Державного вищого навчального закладу Донецький національний університет економіки і торгівлі ім. М. Туган-Барановського про визнання незаконними дій залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправлення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків позовної заяви протягом пяти днів з дня її отримання, та роз'яснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. В. Хлистуненко