22 березня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Грегуль О.В.
при секретарі - Сивенко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до житлово-будівельного кооперативу «Взуттєвик-4» про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
Позивачка звернувшись до суду з вищевказаним позовом і посилаючись на порушення своїх спадкових прав, просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона є спадкоємцем після смерті своєї матері: ОСОБА_2, яка за життя, як член ЖБК «Взуттєвик-4», повністю виплатила пайовий внесок за вказану квартиру, однак, не належним чином не оформила правовстановлюючі документи на квартиру в зв'язку з чим, нотаріус відмовляє у видачі документів на спадщину.
У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав і просив про його задоволення.
Відповідач свого представника в судове засідання не направив і доказів про поважність причин не направлення свого представника, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, відповідач повідомлявся належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи, зворотним поштовим повідомленням.
Представник позивачки не заперечував проти заочного розгляду справи по суті за відсутності представника відповідача.
З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності представника відповідача.
Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.
Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 11.08.1987 року, позивачка є дочкою ОСОБА_2.
Відповідно до наявної у матеріалах справи, довідки ЖБК «Взуттєвик-4» від 13.04.2016 року № 47 а, ОСОБА_2, є членом ЖБК «Взуттєвик-4» з 03.02.1984 року і є власником АДРЕСА_1, оскільки 24.02.1992 року, повністю сплатила суму пайового внеску за вказану квартиру. Дана квартира однокімнатна, ізольована, складається із окремих кімнат, кухні, коридору, туалету, ванної кімнати, балкона.
Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про смерть від 22.02.2016 року, ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після смерті ОСОБА_2, позивачка звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Алейнік Любові Олексіївни із заявою про прийняття спадщини.
Постановою приватного нотаріуса від 06.10.2016 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва право на спадщину за законом на спірну квартиру через відсутність правовстановлюючого документа на квартиру.
Згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року № 697-ХІІ (який діяв на час повної виплати пайового внеску за спірну квартиру), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім'ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.
Згідно з п. 4 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України від 16.01.2003 року № 435-ІV, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Після набрання чинності ЦК України від 16.01.2003 року № 435-ІV, продовжувало існувати право власності ОСОБА_2 на спірну квартиру.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом.
Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що по відношенню до позивачки порушено вищевказані норми права і що в свою чергу, дає правові підстави для висновку про порушення спадкових прав позивачки.
Тому, позовні вимоги, суд вважає обґрунтованими.
За таких обставин, позов підлягає задоволенню.
Судові витрати по справі, позивачка зі своїм представником, просили покласти на позивачку.
Керуючись ст. ст. 4-11, 209, 213-215, 224-228 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.
Понесені ОСОБА_1 судові витрати по справі, покласти на ОСОБА_1.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
СУДДЯ: