Справа № 747/323/17
Провадження № 2/747/185/17
РІШЕННЯ

іменем України

30.05.2017 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

за участю секретаря Зірки В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти Талалаївської РДА про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. На обґрунтування позову зазначає, що 19 серпня 2015 року відповідно до наказу директора школи її було звільнено із займаної посади. Після звільнення з роботи відповідач не провів з нею повного розрахунку, передбаченого ст. 116 КЗпП України, крім того відповідач письмово її не повідомив про належні їй при звільненні суми та розрахувався не в повному обсязі. Повний розрахунок з нею було проведено 17.03.2017 року. Враховуючи, що її середньоденний заробіток за останні два місця роботи складає 55 грн. 86 коп., та те що період затримки розрахунку складає 576 календарних днів, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за період затримки розрахунку в сумі 32 175, 36 грн.

В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без її участі та задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача відділу освіти Талалаївської РДА - в судове засідання не зявився, надали суду заяву про розгляд цивільної справи без участі представника відділу освіти та заперечення на позов. В обґрунтуванні заперечення зазначено, що діючим кошторисом на 2016 рік, затвердженим Талалаївською РДА, кошти на виплату індексації заробітної плати не передбачено. Позивач звільнилась 19.08.2015 року за згодою сторін та отримала вчасно належні їй суми. Індексація позивачу була виплачена в березні 2017 року в сумі 1412, 87 грн. В звязку з тим, що позивач довгий час не зверталась за виплатою індексації, сума компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні не є співмірною із заборгованістю, яку вказує позивач у позовній заяві, тому просять суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 19.08.2015 року звільнена з посади вихователя групи продовженого дня та вчителя біології Талалаївської ОСОБА_2 ступенів, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.2). Відповідно до виписки по картковому рахунку «Приватбанк» 17.03.2017 року відповідачем позивачу ОСОБА_1 виплачено 1137 грн. 36 коп. індексації, дана обставина не заперечується відповідачем у своїх запереченнях. Згідно довідки відділу освіти Талалаївської РДА від 26.05.2017 року середньоденний заробіток позивача за останні два місці роботи перед звільненням складає 87 грн. 36 коп. (а.с.12).

Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, як це передбачає частина перша статті 117 КЗпП України.

Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення або в разі його відсутності в цей день наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності. У разі непроведення розрахунку у зв'язку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню в повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку працівник мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Отже, трудовим законодавством передбачено право суду зменшити розмір середнього заробітку, що має сплатити роботодавець працівникові за час затримки виплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України, залежить від таких чинників: наявність спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних до виплати працівникові сум за трудовим договором на день звільнення; виникнення спору між роботодавцем та працівником після того, коли належні до виплати працівникові суми за трудовим договором у звязку з його звільненням повинні бути сплачені роботодавцем; прийняття судом рішення щодо часткового задоволення вимог працівника про виплату належних йому при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП. Разом із тим при розгляді даної справи необхідно взяти до уваги і такі обставини, як розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини за яких було встановлено наявність заборгованості, дії відповідача щодо її виплати. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 6-113цс16, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем спору з приводу розміру належних до виплати сум на день звільнення не було, невиплачена сума індексації було виплачена відповідачем добровільно, але із затримкою в 19 місяців.

З матеріалів справи вбачається, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 згідно довідки відділу освіти складала 87 грн. 36 коп., недоплачена за 19 місяців сума індексації 1412 грн. 87 коп. Таким чином, недоплачена сума індексації складає 3,87 % від загальної середньої суми заробітної плати за 19 місяців (87,36 грн. х 22 робочі дні в місяці х 19 місяців = 36 516, 48 грн.). Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає за можливе застосувати принцип співмірності і пропорційності та зменшити за таких обставин розмір відшкодування працівникові заробітку за час затримки розрахунку до 1245 грн. 19 коп. (3,87 % від 32 175, 36 грн.), тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір пропорційно задоволеної частини позову в розмірі 24 грн. 77 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116, 117 КЗпП України, ст.ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до відділу освіти Талалаївської РДА про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з відділу освіти Талалаївської РДА на користь ОСОБА_1 1245 (одну тисячу двісті сорок пять) грн. 19 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, з якої слід утримати податки та обовязкові платежі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з відділу освіти Талалаївської РДА на користь держави судовий збір в розмірі 24 грн. 77 коп.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Талалаївський районний суд протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя Л.В.Тіщенко