У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання дій протиправними та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, з урахуванням уточнень, який обґрунтовано тим, що 01 квітня 2008 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») укладено договір поруки № 490061339-П, відповідно до умов якого ОСОБА_2 поручився перед відповідачем за виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором від 01 квітня 2008 року № 490061339. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2010 року, яке набрало законної сили, договірні відносини за договором поруки від 01 квітня 2008 року № 490061339, укладеним між позивачем та відповідачем припинені. Вказане рішення отримано ПАТ «Альфа-Банк» згідно з актом приймання-передачі від 16 травня 2013 року. Проте, незважаючи на відсутність правовідносин та права вимоги, відповідачем у період з початку липня 2013 року по кінець жовтня 2013 року надсилались позивачу на його телефонний номер смс-повідомлення, згідно змісту яких банк у формі погроз та залякування намагався змусити ОСОБА_2 стягнути неіснуючу та надуману заборгованість. У зв'язку із вищевикладеним ОСОБА_2 вважає дії відповідача, пов'язані із стягнення із нього суми заборгованості у розмірі 642 768 грн 01 коп., протиправними. Внаслідок вищенаведених дій позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях, психологічному та нервовому стресі, що негативно вплинули на його стан здоров'я, а тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та відшкодуванням моральної шкоди у розмірі 100 тис. грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ПАТ «Альфа-Банк» щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 642 768 грн 01 коп. Стягнуто з ПАТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_2 5 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання щодо судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Альфа-Банк»просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно з абзацом другим п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив із того, що відповідачем вчинялись щодо позивача протиправні дії шляхом примушування його виконати зобов'язання по сплаті заборгованості за договором кредиту у розмірі 642 768 грн 01 коп., завідомо знаючи, що ОСОБА_2 не має зобов'язань перед банком за цим договором.

Доводи ПАТ «Альфа-Банк» стосовно того, що позивач не довів факту заподіяння моральної шкоди є необґрунтованими, оскільки дане твердження було предметом дослідження судами попередніх інстанцій, які, врахувавши характер і тривалість моральних страждань позивача, встановивши причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача та наслідками отримання позивачем моральних страждань, які підтверджені висновком судової психологічної експертизи від 10 березня 2016 року № 3/01-16, правомірно прийшли до висновку про відшкодування відповідачем моральної шкоди у розмірі 5 тис. грн.

Вирішуючи питання щодо стягнення з ПАТ «Альфа-Банк» витрат на правову допомогу, суди обґрунтовано стягнули на користь позивача витрати, пов'язані з наданням правової допомоги у судових засіданнях та під час ознайомлення із матеріалами справи в суді, відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують та не викликають необхідності перевіряти матеріали справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Альфа-Банк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання дій протиправними та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак