АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 629/4505/16-ц Головуючий суддя І інстанції Попов О. Г.
Провадження № 22-ц/790/2033/17 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: кредитні правовідносини
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.

суддів: Пономаренко Ю.А., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Пашнєвої Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 січня 2017 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановила:

У листопаді 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (ПАТ КБ «Прватбанк») звернулося до суду з позовом, мотивуючи який зазначило, що 04 березня 2007 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2060 грн. 40 коп. та зобов'язався повернути вказану суму у строк до 04 вересня 2007 року, а також сплачувати проценти та інші, передбачені договором, платежі. Посилаючись на те, що відповідач взяті на себе зобов'язання за вищевказаним кредитним договором не виконав, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за процентами, нарахованими на прострочену заборгованість по кредиту, за період з 27 жовтня 2011 року по 27 жовтня 2016 року у розмірі 18 801 грн. 15 коп.

Відповідача позов не визнав, заперечував проти його задоволення, посилаючись на сплив позовної давності.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 січня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування скарги зазначив, що кошти за кредитним договором відповідачем повернуто не було, а тому банк має право на отримання процентів за користування кредитом у межах строку позовної давності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явились, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що банк звернувся до суду з пропуском п`ятирічного строку позовної давності, відповідач подав до суду заяву про застосування наслідків такого спливу, поважних причин пропуску строку позовної давності позивачем не наведено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 04 березня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 2 060 грн. 40 коп., який зобов'язався повернути частинами у строк до 04 вересня 2007 року включно, а також сплачувати проценти за користування кредитом із розрахунку 1,0 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячну винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 50 грн. 48 коп. та єдиноразову винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 343 грн. 40 коп.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до заяви позичальника від 04 березня 2007 року, яка є невід'ємною частиною кредитного договору, для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та інших витрат ОСОБА_1 зобов'язався сплачувати щомісячний платіж у сумі 406 грн. 17 коп. у період з 15 по 20 число кожного місяця.

Відповідно до умов договору повне погашення кредиту мало відбутися не пізніше 04 вересня 2007 року.

Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Встановлено та не заперечується сторонами по справі, що ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань належним чином не виконав, жодного платежу з дня укладення договору до дня звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду з позовом, не здійснив.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

У матеріалах справи містяться заперечення відповідача на позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», у яких він заявив про застосування наслідків спливу позовної давності.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Строк погашення заборгованості за кредитним договором визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі встановлено договором 04 вересня 2007 року.

За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Оскільки право на позов про стягнення заборгованості за кредитом виникло у ПАТ КБ «ПриватБанк» у 2007 році, а до суду позивач звернувся лише 15 листопада 2016 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог на підставі частина четверта статті 267 ЦК України в зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи, а тому апеляційна скарга відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді