Провадження номер 2/741/235/17
Єдиний унікальний номер 741/342/17
РІШЕННЯ

іменем України

21 березня 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 обєднаної територіальної громади в особі ОСОБА_3 міської ради Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подав до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву до ОСОБА_3 міської ради Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що його батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в м. Носівка по вул. Полівка, 49, побудували житловий будинок, але за життя не зареєстрували своє право власності на нього. 13 березня 1977 року помер батько позивача. 26 січня 2014 року померла мати позивача. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: вищевказаний житловий будинок. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері за законом. Спадщину він прийняв. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину на спадковий житловий будинок позивач не має змоги, тому що відсутні правовстановлюючі документи. Саме тому позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив визнати за ним право власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом після смерті матері.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради Чернігівської області в судове засідання не з'явився. Міський голова направив до суду заяву, у якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу розглянути без участі представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 17 лютого 1948 року перебували в шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 10).

За життя подружжя побудувало будинок по вул. Полівка, 49, у м. Носівка Чернігівської області.

13 березня 1977 року помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 5).

26 січня 2014 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 6).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 за життя заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 23). Отже, спадкування після її смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки.

У судовому засіданні встановлено, що позивач є сином ОСОБА_5М, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 4). Отже, він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті померлої ОСОБА_5

У судовому засіданні встановлено, що станом на 26.01.2014 р. у домоволодінні по вул. Полівка, 49, у м. Носівка Чернігівської області були зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_7, що підтверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради Чернігівської області №504 від 12.02.2014 (а. с. 20).

Із копії спадкової справи №85/2014 убачається, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає (а. с. 19-23).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за життя не виготовили правовстановлюючі документи на житловий будинок по вул. Полівка, 49, у м. Носівка Чернігівської області, а тому позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 131/02-31 від 24 лютого 2017 року (а. с. 11).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі субєкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Матеріали цивільної справи підтверджують, що на будинок № 49 по вул. Полівка в м. Носівка Чернігівської області виготовлена технічна документація (а. с. 7-9).

Ураховуючи вищевикладені обставини та правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 26 січня 2014 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований у м. Носівка Чернігівської області по вул. Полівка, 49, який складається з власне житлового будинку «А», прибудови «А-1», прибудови «а-4», ганку «а-5», сараю «Б», сараю «б», сараю «б-1», літньої кухні «З», гаража «Ж», сараю «Е», сауни «Л», погреба «П», вбиральні «У», колодязя «К», воріт №3, огорожі №4, загальною площею 81,3 кв. м житловою площею 46,5 кв. м інвентаризаційною вартістю 258725 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий