Справа № 310/7359/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

14 березня 2017 року Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого - судді Троценко Т. А.

При секретарі: Корнієнко М. Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, де вказав, що він є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 23. 07. 2015 року.

На момент укладання договору купівлі-продажу у відчужуваній квартирі на реєстраційному обліку перебували відповідачі ОСОБА_2 і її донька ОСОБА_3

За усною домовленістю між ним та продавцями ОСОБА_4 і ОСОБА_2 останні зобов'язалися знятися з реєстраційного обліку до кінця вересня 2015 року.

На сьогоднішній день відповідачі, які не є членами його сім»ї, звільнили житлове приміщення, але з реєстраційного обліку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не знялися.

За цих обставин він просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2.

Позивач до суду не явися, про день слухання справи повідомлений, надав суду заяву, у якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі до суду не явилися, про день слухання справи сповіщені належним чином через засоби масової інформації, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали, і суд розглядає справу за їх відсутності на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджено копією договору купівлі - продажу від 23. 07. 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Градовою В. Г., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

На момент укладення договору купівлі-продажу квартири на реєстраційному обліку перебувала продавець квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

За умовами усного договору між сторонами угоди продавець зобов'язується знятися з реєстраційного обліку до кінця вересня 2015 року, проте на сьогоднішній день відповідачі з реєстраційного обліку у вказаній квартирі не знялися.

Той факт, що відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 дійсно зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується копією довідки ТОВ «КК «Коменерго - Бердянськ» від 03. 12. 2015 року.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Частиною 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що особа має право користуватися відповідним житлом лише за наявності у неї права приватної власності на дане житло, або за умови набуття статусу члена сім'ї власника відповідного будинку (квартири).

Відтак припинення права власності особи на будинок (квартиру) припиняє її право та право членів її сім'ї на користування цим будинком (квартирою).

Передбачаючи право власника житлового будинку (квартири) на відчуження цих об'єктів, закон не передбачив при цьому права цього власника на збереження за ним права користування відчуженим нерухомим майном у подальшому.

Частина 4 ст. 156 ЖК України передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок (квартиру) цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.

На сьогоднішній день відповідачі не мають самостійного права на вищевказане житло з підстав, передбачених законом (найм, оренда, вселення наймачем чи на підставі ордера тощо - ст. 810 ЦК України, ст. ст. 61, 64 ЖК України).

Отже у зв'язку з відсутністю на сьогоднішній день договірних відносин з ОСОБА_1 як новим власником квартири, відповідачі втратили право користування нею, оскільки їх право є похідним від права приватної власності на дану нерухомість, яку вони відчужили на підставі договору.

Таким чином, з припиненням права власності особи на жиле приміщення дана особа втрачає право користування цим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 321, 379, 382, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 64, 155, 156 ЖК України, ст.ст. 10,60, 212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 1943 р. народження та ОСОБА_3 1966 р. народження такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяТ. А. Троценко