Справа № 462/4710/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кирилюк А.І.

при секретарі Фрейдун А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо транспортною пригодою,

встановив:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 50000 грн. моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2, 15 грудня 2015 року приблизно о 14 год. 50 хв., керуючи автомобілем марки «LDV 400 СОNVОY». реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по проїзній частині вулиці Городоцької у місті Львові в напрямку вулиці ОСОБА_3, поблизу будинку № 165, проїжджаючи повз припаркований автомобіль марки «ГАЗЕЛЬ», реєстраційний номер НОМЕР_2, біля лівого борту якого стояв ОСОБА_1, порушив вимоги п.п. 1.5; 2.3 б); 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року зі змінами та доповненнями відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 136 від 06.03.2013 року, які виразились в тому, що він, керуючи транспортним засобом, який перебував у технічно-справному стані, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, при проїзді повз припаркований автомобіль «ГАЗЕЛЬ», біля якого перебував ОСОБА_1, не забезпечив безпечного інтервалу, який би гарантував безпеку руху, що призвело до ДТП - наїзду керованим ним автомобіля на пішохода ОСОБА_1. У результаті порушення водієм ОСОБА_2 правил безпеки дорожнього руху України потерпілий ОСОБА_1, згідно висновку експерта № 424/2015 судово-медичної експертизи від 23.12.2015 отримав множинні переломи кісток тазу - відламковий перелом краю крила лівої клубової кістки, переломи лівої лобкової та сідничної кісток, розходження лобкового зчленування (симфізу), масивний синець лівої задньобокової поверхні грудної клітки, живота, тазу, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя. У звязку із чим ОСОБА_1 отримав моральні страждання, а тому звернувся до суду із позовом про стягнення моральної шкоди, який просить задовольнити.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, дали пояснення аналогічні наведеним, просять суд позов задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов заперечили, у задоволенні такого просили відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі /право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо/ володіє транспортним засобом, механізмом, інших обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як розяснено у п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Судом встановлено, що 15 грудня 2015 року приблизно о 14 год. 50 хв., на проїзній частіні вулиці Городоцької у місті Львові в напрямку вулиці ОСОБА_3, поблизу будинку № 165, мало місце ДТП. У результаті порушення водієм ОСОБА_2 правил безпеки дорожнього руху України позивач ОСОБА_1, отримав множинні переломи кісток тазу - відламковий перелом краю крила лівої клубової кістки, переломи лівої лобкової та сідничної кісток, розходження лобкового зчленування (симфізу), масивний синець лівої задньобокової поверхні грудної клітки, живота, тазу, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя, внаслідок чого, було відкрито кримінальне провадження.

Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 12.07.2016 року ОСОБА_2 визнано винним за ч. 1 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у вигляді штрафу 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки./а.с. 65/

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20.03.2017 року позовні вимоги в частині стягнення з ПАТ «Страхова група «ТАС» Тернопільська філія 20 066,40 грн. матеріальної та 5 000 грн. моральної шкоди залишено без розгляду.

Ухвалою судового засідання Залізничного районного суду м. Львова від 20.03.2017 року клопотання представника позивача задоволено, та виключено ПАТ «Страхова група «ТАС» Тернопільська філія з числа відповідачів у справі.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. з відповідача, то суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Як розяснено у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року /зі змінами та доповненнями/, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У судовому засіданні зясовано, що позивач, в результаті заподіяння йому матеріальної та фізичної шкоди, що сталося з вини відповідача, зазнав фізичного болю, страждань, душевного стресу, був порушений його звичний спосіб життя, він був позбавлений можливості використовувати транспортний засіб для господарських потреб. Разом з тим, позивачем не представлено доказів того, що ним були перенесені такі страждання, які можуть бути виражені у грошовому еквіваленті розміром у 50 000 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд, дослідивши докази у їх сукупності, виходячи з вимог справедливості та розумності, приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, яка була нанесена позивачу складає 20 000 грн.

Крім цього, з відповідача в користь держави слід стягнути 1600 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10,11,60-62,159,213-215, 224-227 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20 000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір у розмірі 1600 грн.

У решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя: