РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 березня 2017 року

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України в приміщенні суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

18 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 35 % частки заробітної плати щомісячно відповідача, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дитини. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2 з 09.03.2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі. Із відповідачем є спільна дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідач батько дитини, ухиляється від утримання неповнолітньої дочки, добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

В судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги та просила стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 4 000 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дитини.

Позивач в судове засідання не зявилась, подала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. У відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, згідно наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 09.03.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-БК № 155672.

Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія 1-БВ № 140594.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із матірю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою від 24.06.2016 року вих. № 956, виданої ЖКК «Будівельник».

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини. її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

У п. 17 постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральні формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% (тридцять відсотків) встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1 ст. 184 даного Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може зазначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З врахуванням обставин справи, та те що позивач не довела суду, що відповідач працевлаштований офіційно та має постійний дохід, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини повязані зі сплатою аліментів, обовязку відповідача утримувати дитину до досягнення нею повноліття, принципу законності, суд приходить до висновку, що в силу ст.ст. 180-184 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 845 гривень, починаючи з 18.07.2016 року і до повноліття дитини.

Задовольняючи позовні вимоги частково про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач, як батько дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Суд, також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього, та враховуючи ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік».

Отже, суд приходить до висновку, що в силу ст.ст. 180-184 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 845 грн. на дитину щомісячно, починаючи з 18 липня 2016 року і до повноліття дитини.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88, 174, 212-215, 224-225, 367 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 191 СК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, і.н. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, і.н. НОМЕР_2, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 845 грн. на дитину щомісячно, починаючи з 18.07.2016 року і до повноліття дитини.

В іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, і.н. НОМЕР_1, - 275 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Копію заочного рішення не пізніше 3 днів з дня його проголошення направити рекомендованим листом із повідомленням відповідачу.

Письмова заява відповідача про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а в разі, якщо апеляцію подають особи, які не були присутніми в судовому засіданні, то апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя