Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

за участю:

представника відповідача - Нічик П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «СТ Дружба» про поновлення на роботі та скасування рішень, суд, -

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «СТ Дружба» про поновлення на роботі та скасування рішень, мотивуючи позовні вимоги тим, що на підставі статуту від 25.01.2013 виконувала обов'язки голови товариства з 2013 року.

Зазначила, що 03.07.2016 року їй стало відомо про проведення в цей день зборів членів кооперативу, на яких обговорювалося питання про висловлення їй недовіри.

Вказувала, що в кінці липня з телефонної розмови із засновником кооперативу їй стало відомо про проведення 03.07.2016 року позачергових виборів голови кооперативу, на яких за результатами перевірки її діяльності Ревізійною комісією, їй було висловлено недовіру та обрано нового голову Обслуговуючого кооперативу «СТ Дружба».

Посилалась на те, що з приводу незаконного її усунення від обов'язків голови зверталась до органів поліції, від яких дізналася про існування Акту ревізійної комісії, яким зафіксовані порушення ОСОБА_2 під час перебування її на посаді голови правління кооперативу, а також про проведення 03.07.2016 року позачергових Зборів членів кооперативу.

Вказувала, що позачергові збори були проведені з порушенням, Акт ревізійної комісії складений безпідставно.

Зокрема, зазначала, що позачергові збори могли бути скликані не менше третиною його членів, в той час, коли 03.07.2016 року зібралося не більше 10 членів. Крім того, звертала увагу суду на те, що за три роки її перебування на посаді їй не висловлювалися будь-які претензії з приводу її роботи, вимоги про скликання зборів їй не надходили, а тому вважала проведені позачергові вибори голови правління та її звільнення незаконними, у зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Посилаючись на положення Статуту Обслуговуючого кооперативу «СТ Дружба», яким визначено порядок проведення позачергових виборів, просила суд визнати незаконним її звільнення з посади голови правління Обслуговуючого кооперативу «СТ «Дружба» та поновити її на посаді голови правління Обслуговуючого кооперативу «СТ Дружба»; визнати незаконним та скасувати рішення позачергових загальних зборів Обслуговуючого кооперативу «СТ Дружба» від 03.07.2016 року в частині її звільнення з посади голови правління; визнати незаконним та скасувати рішення позачергових загальних зборів Обслуговуючого кооперативу «СТ Дружба» від 03.07.2016 року в частині обрання головою правління Нічика Павла Івановича. Також просила вирішити питання про допуск рішення про поновлення на посаді до негайного виконання та стягнути судовий збір.

В судовому засіданні позивачка, представник позивачки вимоги позовної заяви підтримали з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями, в подальшому позивачка надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника, бажає бути присутньою в судовому засіданні в якості вільного слухача.

Суд вважає можливим слухати справу у їх відсутності, відповідно до вимог ст.169 ЦПК України.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що вимоги ОСОБА_2 є безпідставними, а доводи позовної заяви надуманими. Зазначив, що Обслуговуючий кооператив «СТ Дружба» був створений у 2013 року на базі Садового товариства «Дружба». При цьому, ОСОБА_2 призначила себе на посаду голови правління через Установчі збори, в той час, коли голова правління згідно Статуту повинен обиратися загальними зборами. Вказував також на те, що ОСОБА_2 ігнорувала вимоги статуту щодо належного прийняття в члени кооперативу бажаючих, не видавала членські книжки, не вела книг та реєстрів, не звітування перед загальними зборами, не проводила зборів правління, не звітувала про витрачені кошти перед загальними зборами, самовільно визначала суми коштів, які слід здавати їй як голові кооперативу, направляла офіційні листи та звернення до різних державних та не державних органів, в яких посилалась на загальні збори, яких жодного разу не скликала.

Також звертав увагу суду на те, що відповідно до положень статуту, голова ревізійної комісії мав право скликати позачергові загальні збори, а тому збори 03.07.2016 року були проведені легітимно. З огляду на те, що члени кооперативу ніколи не мали членських книжок, списки членів кооперативу не існували. З цих міркувань на загальних зборах 03.07.2016 року було вирішено всім бажаючим мешканцям будинків, які знаходяться на території кооперативу, написати заяви про вступ до кооперативу та отримати членські книжки. На підставі сформованих списків членів кооперативу можна було визначитися з кількістю присутніх членів.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_13, ОСОБА_19, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 31 січня 2013 року було зареєстровано Обслуговуючий кооператив «СТ «Дружба», що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб (а.с.17, 21-23).

Відповідно до ст.ст. 2, 8 Закону України «Про кооперацію» даний кооператив діє на підставі Статуту, затвердженого Установчими зборами від 25.01.2013 (а.с.11-16).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про кооперацію» та п. 7.1 Статуту вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу, які уповноважені утворювати органи правління та контролю кооперативу, приймати рішення про вступ до кооперативу, затверджувати рішення правління кооперативу (п. 7.3. статуту).

Як вбачається з п.11.1 Статуту Обслуговуючого кооперативу «СТ Дружба», виконавчим органом кооперативу є Правління, яке очолює голова. При цьому, голова правління повинна обиратися загальними зборами членів кооперативу (п. 11.8 Статуту).

Відповідно до п.11.13 Статуту члени правління можуть бути достроково звільнені з посади загальними зборами кооперативу при виразі недовіри йому двома третинами від загального складу членів кооперативу.

Для контролю за фінансово-господарською діяльністю кооперативу обирається ревізійна комісія (п.12.1 Статуту), яка підзвітна загальним зборам кооперативу та має право проводити перевірки результатів фінансово-господарської діяльності кооперативу за власною ініціативою (п.12.3 Статуту).

В судовому засіданні встановлено, що в порушення вимог Закону України «Про кооперацію» голова правління кооперативу ОСОБА_2 була обрана не Загальними зборами членів кооперативу, як це передбачено п. 11.8 Статуту Обслуговуючого кооперативу «СТ Дружба», а була призначена Установчими зборами кооперативу 25 січня 2013 року, що зафіксовано в протоколі №1 Установчих зборів (а.с.20).

При цьому, як встановлено з пояснень свідків, впродовж трьох років ОСОБА_2 обіймала посаду голови правління, здійснюючи керівництво кооперативом одноосібно. В порушення положень Статуту кооперативу ОСОБА_2 не проводила загальні збори кооперативу, не виносила на обговорення питання життєдіяльності кооперативу, не здійснювала оформлення прийому бажаючих в члени кооперативу (п.п. 5.1. 7.5 Статуту).

Такі пояснення не були спростовані позивачкою.

За свідченнями свідків, які знайшли своє підтвердження в матеріалах справи (а.с 140), ОСОБА_2 самостійно без проведення Загальних зборів складала протоколи зборів, сама ж їх і підписувала.

В результаті невиконання прямих обов'язків голови правління, члени кооперативу стали висловлювати своє незадоволення роботою ОСОБА_2.

21.08.2013 року СВ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві було розпочато кримінальне провадження щодо протиправних дій ОСОБА_2 та закрите у грудні 2013 року (а.с.146-147).

Встановлено, що в квітні 2016 року ревізійна комісія кооперативу прийняла рішення перевірити фінансово-господарську діяльність кооперативу за період з січня 2013 року по 1 травня 2016 року. Так, згідно Акту ревізії від 01.07.2016 року за результатами виявлених недоліків та розбіжностей в бухгалтерських звітностях кооперативу на 17372,24 грн. роботу ОСОБА_2 було визнано незадовільною (а.с.75-115).

3 липня 2016 року було проведено позачергові збори членів кооперативу, що підтверджується копією протоколу №3 від 03.07.2016 року, на порядку денному якого стояло питання про прийняття в члени кооперативу, оголошення результатів ревізії та висловлення недовіри голові правління ОСОБА_2 (а.с.4-7).

Основними принципами кооперації згідно із ст. 4 Закону України «Про кооперацію» є, зокрема, безпосередня участь членів кооперативної організації у її діяльності, рівного права голосу під час прийняття рішень (один член кооперативу - один голос).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону до основних прав члена кооперативу відносяться, зокрема, право на участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління кооперативом.

Зважаючи на те, що за період правління ОСОБА_2 не вирішувалося питання про прийняття в члени кооперативу та оформлення членства, 03.07.2016 року першочерговим питанням порядку денного загальних зборів членів кооперативу було вирішення питання про прийняття садоводів у члени кооперативу.

Так, як вбачається з протоколу №3 від 03.07.2016 року до членів кооперативу було прийнято 35 осіб. При цьому, загальна кількість садоводів, які є власниками будинків, розташованих на території кооперативу, налічувала 60 осіб.

Таким чином, участь у загальних зборах членів кооперативу 35 осіб, членство яких було підтверджене рішенням загальних зборів від 03.07.2016 року, означала присутність на зборах 100 % членів кооперативу (оскільки решта садоводів ще не була прийнята до членів кооперативу) та 58 % садоводів від загальної кількості садоводів кооперативу (оскільки в кооперативі налічувалося 60 осіб - власників домоволодінь).

Відповідно до п. 7.6. Статуту загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів.

Таким чином, присутність на зборах 03.07.2016 року 35 осіб свідчить про правомочність Зборів в розумінні п. 7.6. статуту.

Відповідно до п.7.8 Статуту прийняття важливих рішень кооперативу повинно прийматися 75% присутніх членів кооперативу.

Так, як вбачається з протоколу №3 від 03.07.2016 року, за висловлення недовіри ОСОБА_2 та її відсторонення від посади проголосувало 29 членів кооперативу, тобто понад 75% від усіх присутніх на Зборах осіб.

Зазначені обставини дають підстави суду зробити висновок про легітимність проведення загальних зборів членів кооперативу та правомірність рішення зборів про звільнення ОСОБА_2

При цьому у позовній заяві окрім питання про незаконність свого звільнення, ОСОБА_2 ставить питання про поновлення її на посаді, а тому дана позовна вимога повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства як трудовий спір.

Водночас, ОСОБА_2 не надала суду жодного доказу про оформлення себе на посаду голови правління Обслуговуючого кооперативу «СТ Дружба». Зважаючи на дані обставини, у суду відсутня можливість взагалі перевірити, чи був оформлений відповідний запис в трудовій книжці позивачки про прийняття її на посаду голови правління на підставі рішення Установчих зборів, та запис про її звільнення з посади на підставі рішення Загальних зборів членів кооперативу від 03.07.2016 року.

Про дані обставини не відомо і відповідачу, оскільки як пояснив новий голова правління кооперативу, кадрові та фінансові документи знаходяться у ОСОБА_2

Водночас, сам факт того, що рішення про звільнення ОСОБА_2 було прийнято правомірно та легітимними Загальними зборами, дає підстави суду стверджувати про відсутність підстав для задоволення трудового спору ОСОБА_2 про поновлення її на посаді голови правління.

Такі висновки суду не змінюють посилання позивачки на ті обставини, що позачергові збори були скликані з порушенням вимог Закону України «Про кооперацію» та вимог Статуту кооперативу про можливість скликання позачергових зборів не менше, ніж третиною його членів. Так, п.9.2. Статуту передбачає можливість скликання позачергових загальних зборів членів кооперативу на вимогу ревізійної комісії, що й мало місце у даному випадку.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статті 15-16 ЦК України визначають, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачкою протягом всього часу розгляду справи суду не було надано належних доказів в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження своїх позовних вимог та спростувати надані докази як представниками відповідача так і допитаними свідками.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки не знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов не підлягає задоволенню з викладених вище підстав.

На підставі вищевикладеного, ст.43 Конституції України, КЗпП України, ст.ст.3,10, 15. 16 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9, Постанови Верховного Суду України від 07.11.2012 року у справі № 6-135цс-12, керуючись ст.ст. З, 10, 11, 57-60, 208. 209. 213, 215, 217- 218. 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «СТ ДРУЖБА» про поновлення на роботі та скасування рішень - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Декаленко