Справа № 139/179/17
РІШЕННЯ

Іменем України

17 березня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді Тучинської Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Хонькович Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Бахтинської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

31 січня 2011 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку, яка знаходиться на території Бахтинської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем земельної ділянки за заповітом після смерті ОСОБА_3 Крім нього, спадкоємцем житлового будинку за заповітом є ОСОБА_2. Позивач із обєктивних причин пропустив строк для прийняття спадщини, у звязку з чим нотаріус не може оформити спадкові права, а тому за захистом своїх прав та інтересів ОСОБА_1 з відповідним позовом звернувся до суду.

Позивач у судове засідання не зявився, на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України просив справу слухати у його відсутності (а.с. 3).

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача Бахтинської сільської ради подали суду заяви про визнання позовних вимог та про слухання справи у їх відсутності (а.с. 22, 23).

З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити, виходячи з наступного:

ОСОБА_3 померла 31 січня 2011 року в с. Михайлівці Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 5).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із земельної ділянки, яка знаходиться на території Бахтинської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької (а.с. 6, 12-14).

03 січня 1995 року ОСОБА_3 все своє майно: жилий будинок, сарай, погріб, земельна ділянка і все на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_2 (а.с. 10).

Крім того, на випадок своєї смерті ОСОБА_3 28 березня 2002 року склала заповіт, яким належне їй право на земельну частку (пай) заповіла ОСОБА_1 (а.с. 9). Заповітом від 19 серпня 2008 року (а.с. 8), ОСОБА_3 земельну ділянку, що розташована на території Бахтинської сільської ради згідно державного акту ЯД 400339 заповіла ОСОБА_1.

Зазначені заповіти, відповідно до Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46731462 від 11 лютого 2017 року є чинними (а.с. 26-27).

Своє право спадкувати після смерті ОСОБА_3 позивач, довів довідками виконавчого комітету Бахтинської сільської ради № 77 та № 78 від 23 лютого 2017 року (а.с. 6, 7) і заповітом (а.с. 8).

Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори своєю постановою № 48 від 11 лютого 2017 року ( а.с. 15) відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 через пропущення строків, встановлених для прийняття спадщини.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України цей строк визначений як шість місяців, і починається він з часу відкриття спадщини (дня смерті).

Як слідує із позовної заяви, позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки дізнався про наявність заповітів на своє імя лише наприкінці 2016 року. Крім того, він не знайшов правовстановлюючого документу на земельну ділянку серед особистих речей померлої та вважав, що проживаючи разом із спадкодавцем здійснюючи за нею догляд, а в подальшому і поховання, набуває повне право на спадщину (а.с. 7, 11).

Із оглянутої у судовому засіданні спадкової справи № 32/2017 (а.с. 24-27) слідує, що лише ОСОБА_1 11 лютого 2017 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Суд вважає вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса поважними, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що відповідачі визнали позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, ОСОБА_1 можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 1269, 1270, 1273 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, ч. 4 ст. 174, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк в один місяць, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка настала 31 січня 2011 року.

Початок перебігу додаткового строку рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом десяти днів з моменту проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: __________