Провадження № 4-с/127/98/17
У Х В А Л А

Іменем України

24 травня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Гриневича В.С.,

при секретарі: Марценюк А.М.

за участю:

скаржника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 по справі №127/12474/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Державної акціонерної компанії «Укрресурси» про стягнення середньомісячного заробітку за затримку розрахунку при звільненні, компенсації втраченої частини коштів та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3, та просив суд визнати дії та бездіяльність заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ОСОБА_2 з виконання виконавчого листа №127/12474/16-ц, виданого 02.08.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області, в частині неприєднання його до зведеного виконавчого провадження ВП №51119621 що відкрите в цьому відділі протиправними, а постанову ВП №51887427 про закінчення виконавчого провадження від 04.11.2016 року скасувати, як таку, що винесена передчасно і до проведення всіх виконавчих дій та зобовязати заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ОСОБА_2 вчинити необхідні дії, згідно чинного законодавства, по обєднанню виконавчих проваджень, наявних у відділі де скаржник стягувач, а ДАК «Укрресурси» боржник, в тому числі і з виконання виконавчого листа №127/12474/16-ц у зведене ВП №51119621 і направити виконавчі документи до господарського суду м. Києва та надати інформацію про наявність боргу Укрресурсів перед скаржником у Департамент ДВС Мінюсту України.

23.01.2017 року заявник подав заяву про уточнення вимог скарги, відповідно до якої просив суд визнати дії та бездіяльність заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ОСОБА_2 з виконання виконавчого листа №127/12474/16-ц, виданого 02.08.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області, в частині неприєднання його до зведеного виконавчого провадження ВП № 51119621 що відкрите в цьому відділі протиправними, а постанову ВП №51887427 про закінчення виконавчого провадження від 04.11.2016 року скасувати, як таку, що винесена передчасно і до проведення всіх виконавчих дій та зобовязати заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ОСОБА_2 вчинити необхідні дії, згідно чинного законодавства, по обєднанню виконавчих проваджень, наявних у відділі де скаржник стягувач, а ДАК «Укрресурси» боржник, в тому числі і з виконання виконавчого листа №127/12474/16-ц у зведене виконавче провадження №51119621 і направити виконавчі документи до Господарського суду м. Києва та надати інформацію про наявність зведеного виконавчого провадження і боргу Укрресурсів перед скаржником у Департамент ДВС Мінюсту України та Урядовому уповноваженому у справах ЄСПЛ, де перебуває на контролі і виконанні рішення ЄСПЛ стосовно стягнення повного розрахунку з ДАК «Укррескрси».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2017 року скаргу задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії та бездіяльність заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2, щодо виконання виконавчого листа №127/12474/16-ц виданого 02.08.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області;

- скасовано постанову заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 від 04.11.2016 року про закінчення виконавчого провадження № 51887427;

- зобовязано заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 розглянути клопотання ОСОБА_1 про обєднання виконавчого провадження №51887427 у зведене виконавче провадження №51119621, вчинити всі дії щодо виконання виконавчого листа та направити виконавчі документи до Господарського суду м. Києва;

- у задоволенні вимог ОСОБА_1 про зобовязання заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 надати інформацію про наявність боргу АК «Укрресурси» перед ОСОБА_1 у Департамент державної виконавчої служби Мінюсту України та Урядовому уповноваженому у справах ЄСПЛ, де перебуває на контролі і виконанні рішення ЄСПЛ стосовно стягнення повного розрахунку з ДАК «Укррескрси» - відмовлено. (а.с. 62-65)

Однак, ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 03 березня 2017 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27.01.2017 року скасовано в частині зобовязання заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 розглянути клопотання ОСОБА_1 про обєднання виконавчого провадження №51887427 у зведене виконавче провадження №51119621, вчинити всі дії щодо виконання виконавчого листа та направити виконавчі документи до господарського суду м. Києва. В цій частині скаргу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині ухвалу суду залишено без змін. (а.с. 91-92)

За результатами нового розгляду скарги, в скасованій частині ухвали суду, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області 31 березня 2017 року скаргу задоволено та зобовязано заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 розглянути клопотання (заяву) стягувача ОСОБА_1 про обєднання виконавчого провадження №51887427 у зведене виконавче провадження №51119621, вчинити всі дії щодо виконання виконавчого листа та направити виконавчі документи до господарського суду м. Києва. (а.с. 111)

Однак, ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 26 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2017 року скасовано, а справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність та дії заступника начальника Печерського районного відділу ДВС м. Києва ОСОБА_2 в частині не вирішених вимог передано на новий розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області. (а.с. 133-134)

Зокрема, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції апеляційним судом зазначено, що «повторно зобовязуючи заступника начальника Печерського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 розглянути клопотання (заяву) стягувача про обєднання виконавчого провадження у зведене виконавче провадження, суд першої інстанції не взяв до уваги вимоги ст. 18 Закону України « Про виконавче провадження» та не зясував порядок приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження визначеного законом, а саме чи відбувається воно за заявою стягувача, чи є обовязком державного виконавця».

Таким чином, враховуючи зміст ухвали апеляційного суду Вінницької області від 03 березня 2017 року та ухвали апеляційного суду Вінницької області від 26 квітня 2017 року слідує висновок, що на новий розгляд до суду першої інстанції надійшла скарга ОСОБА_1 виключно в частині зобовязання заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 розглянути клопотання ОСОБА_1 про обєднання виконавчого провадження №51887427 у зведене виконавче провадження №51119621, вчинити всі дії щодо виконання виконавчого листа та направити виконавчі документи до Господарського суду м. Києва, а тому саме ці вимоги є предметом скарги.

11 травня 2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про уточнення вимог скарги, однак в судовому засідання заявник просив цю заяву не розглядати, оскільки частина заявлених у заяві вимог уже вирішена судом, та просив розглянути і задовольнити вимоги скарги, які надійшли на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоч повідомлена належним чином про час та місце розгляду скарги, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с. 145)

Боржник ДАК «Укрресурси» повноважного представника в судове засідання не направило, хоч повідомлялося належним чином про день та час розгляду скарги. Конверт з повісткою про виклик в судове засідання відділенням поштового звязку повернуто до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що розцінюється судом як належне повідомлення боржника про час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відкладення чи оголошення перерви в розгляді скарги здійснюється в межах визначеного законом строку розгляду скарги.

Таким чином, оскільки заступник начальника відділу ДВС ОСОБА_2 не зявилася до суду не повідомивши про причини неявки, а також враховуючи те, що в жодне з судових засідань які відбувалися при розгляді скарги, як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції, особа дії та рішення якої оскаржувалися не зявлялася, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду скарги та вважає за можливе провести розгляд скарги без участі державного виконавця.

Заслухавши пояснення скаржника та дослідивши матеріали справи, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2016 року задоволено частково позов ОСОБА_1 та стягнуто з Державної акціонерної компанії «Укрресурси» на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за затримку повного розрахунку при звільненні за період з 11.05.2016 року по 10.07.2016 року в сумі 18 000,00 грн. (вісімнадцять тисяч гривень), компенсації втрати частини заробітку внаслідок затримки в термінах його виплати в розмірі 26 478,66 грн. (двадцять шість тисяч чотириста сімдесят вісім гривень 66 коп.)., а всього 44 478,66 грн. ( сорок чотири тисячі чотириста сімдесят вісім гривень 66 коп.). (а.с. 12-14)

На виконання вказаного рішення суду, 02 серпня 2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист у справі №127/12474/16-ц про стягнення з ДАК «Укрресурси» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку повного розрахунку при звільнені за період з 11.05.2016 року по 10.07.2016 року в сумі 18000,00 грн., компенсації втрати частини заробітку внаслідок затримки в термінах його виплати в розмірі 26478,66 грн., а в загальній сумі 44 478,66 гр. (а.с. 15).

02 серпня 2016 року стягувач ОСОБА_1 надіслав на адресу Печерського районного відділу ДВС м. Києва заяву, в якій просив:

- прийняти вищевказаний виконавчий лист та відкрити виконавче провадження з примусового його виконання;

- приєднати відкрите виконавче провадження до зведеного виконавчого провадження №51119621.

Зазначена заява отримана одержувачем 8 серпня 2016 року та зареєстрована за вхідним номером 18365 (а.с. 36).

Постановою головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції ОСОБА_4 від 10 серпня 2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №127/12474/16-ц виданого 02.08.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ДАК «Укрресурси» на користь ОСОБА_1 коштів в розмірі 44478,66 грн. (а.с. 3).

Однак, питання щодо приєднання відкритого виконавчого провадження ВП №51887427 до зведеного виконавчого провадження №51119621, державним виконавцем вирішено не було.

Натомість, 04 листопада 2016 року заступником начальника Печерського районного відділу ДВС м. Києва ОСОБА_2, керуючись пунктом 8 частини 1 статті 39 і статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №127/12474/16-ц виданого 02.08.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ДАК «Укрресурси» на користь ОСОБА_1 суми в розмірі 44 478,66 грн. у зв'язку з тим, що постановою господарського суду м. Києва від 06.04.2012 року по справі № 46/436-б боржника визнано банкрутом (а.с. 5).

Як зазначено вище, в подальшому, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2017 року вищевказану постанову заступника начальника Печерського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у місті Києві ОСОБА_2 від 04.11.2016 року про закінчення виконавчого провадження № 51887427 скасовано.

Визначаючись щодо правомірності вимог скарги суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частиною першою статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII)

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 цього Закону виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом першим частини другої статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, а згідно з пунктом третім частини другої цієї норми виконавець зобовязаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Як зазначено вище та встановлено судом, 02 серпня 2016 року ОСОБА_1 надіслав на адресу Печерського районного відділу ДВС м. Києва заяву, в якій, окрім відкриття виконавчого провадження, просив приєднати відкрите виконавче провадження до зведеного виконавчого провадження №51119621.

Проте заява, в цій частині, державним виконавцем залишена без розгляду та задоволення.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Поряд з цим, пунктом 14 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу МЮУ від 29.09.2016р. №2832/5) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за №489/20802 (далі - Інструкція)визначено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони обєднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про обєднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову. У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова. Постанови про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження). Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження.

З аналізу вищенаведених норм Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції слідує висновок, що при відкритті виконавчого провадження державний виконавець зобовязаний перевірити за даними автоматизованої системи виконавчого провадження наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника, та в разі наявності зведеного виконавчого провадження - не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження винести постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження.

З матеріалів справи, зокрема з постанови про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 12.05.2016р. та постанови про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 06.06.2016р., вбачається, що в провадженні Печерського районного відділу ДВС м. Києва ГУТЮ у м. Києві перебуває зведене виконавче провадження ВП №51119621, щодо стягнення заборгованості з ДАК «Укрресурси» на користь ОСОБА_1 (а.с. 18)

Однак, державним виконавцем, в порушення статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 14 Інструкції з організації примусового виконання рішень, при відкритті провадження з примусового виконання виконавчого листа №127/12474/16-ц виданого 02.08.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області, не перевірено наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника та не винесено постанови про приєднання виконавчого провадження №51887427 до зведеного виконавчого провадження №51119621, тим самим проігнорувавши вимоги заяви ОСОБА_1, в цій частині.

Відповідно до статті 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Поряд з цим суд звертає увагу на те, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2017 року, яка набула законної сили відповідно до ухвали апеляційного суду Вінницької області від 03 березня 2017 року, визнано протиправними дії та бездіяльність заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2, щодо виконання виконавчого листа №127/12474/16-ц виданого 02.08.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області.

Відповідно до частини третьої статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, оскільки вищевказаною ухвалою суду визнано протиправними всі дії та бездіяльність державного виконавця, в тому числі й в частині неприєднання виконавчого провадження №51887427 до зведеного виконавчого провадження №51119621, що відкрите в цьому відділі, у суду відсутні підстави повторно визнавати такі дії протиправними.

В той же час, оскільки на новий розгляд до суду першої інстанції надійшла скарга ОСОБА_1 виключно в частині зобовязання заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 розглянути клопотання ОСОБА_1 про обєднання виконавчого провадження №51887427 у зведене виконавче провадження №51119621, вчинити всі дії щодо виконання виконавчого листа та направити виконавчі документи до господарського суду м. Києва, суд вважає за необхідне вимоги скарги задовольнити частково та зобовязати заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 вжити заходів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» спрямованих на приєднання виконавчого провадження №51887427 до зведеного виконавчого провадження №51119621.

Що стосується вимог скарги про зобовязання державного виконавця вчинити всі передбачені законом дії щодо виконання виконавчого листа №127/12474/16-ц виданого 02.08.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області, то вказана вимога задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої та другої статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання.

Згідно з частиною першою статті 18 цього Закону виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, оскільки постанова про закінчення виконавчого провадження від 04.11.2016 року скасована судом, обовязок виконавця відновити виконавче провадження та вчиняти повноцінно виконавчі дії випливає безпосередньо з закону та не потребує прийняття окремого судового рішення.

Що стосується вимог скарги про зобовязання заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 направити виконавчі документи до господарського суду м. Києва, то вказана вимога задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до пункту восьмого частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання боржника банкрутом.

Положеннями частини пятої статті 39 Закону №1404-VIII передбачено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої пунктом 8 частини першої цієї статті, разом з виконавчим документом надсилається до господарського суду, який прийняв постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Таким чином, обовязок державного виконавця надіслати виконавчий документ до господарського суду, який прийняв постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, виникає у звязку з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження.

Отже, оскільки ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2017 року постанову заступника начальника Печерського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у місті Києві ОСОБА_2 від 04.11.2016 року про закінчення виконавчого провадження №51887427 скасовано, а відомостей про закінчення виконавчого провадження на даний час матеріали справи не містять, вимоги скарги в цій частині є передчасними.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 14, 378, 383 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Зобовязати заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 вжити заходів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» спрямованих на приєднання виконавчого провадження №51887427 до зведеного виконавчого провадження №51119621, яке перебуває в провадженні Печерського районного відділу ДВС м. Києва ГУТЮ у м. Києві.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: