АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого-судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Юрченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року у справі за поданням державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Яковенка Владислава Андрійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта боржника ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року державний виконавець Голосіївського районного ВДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Яковенко В.А звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта боржника ОСОБА_2.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначав, що в Голосіївському РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві знаходиться зведене виконавче провадження ВП № 52616622 з виконання виконавчих листів № 2-4296/11 від 01 лютого 2016 року, № 2-1521/12 від 20 червня 2013 року та № 2-4294/11 від 21 грудня 2011 року, виданих Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в загальній сумі 2 192 750,41 грн.

Постановою державного виконавця від 10 лютого 2016 року відкрито виконавче провадження № 50111274. З метою виявлення майна державним виконавцем направлено запити до Державної податкової служби України, Пенсійного фонду України, Регіонального сервісного центру МВС України у м. Києві, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Постановою державного виконавця від 29 червня 2016 року накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Постановою державного виконавця від 29 серпня 2016 року оголошено розшук належних боржнику транспортних засобів «БМВ Х5» номерний знак НОМЕР_1 та "Акура РДХ" номерний знак НОМЕР_2, проте на даний час вони не розшукані, (а.с. 228, 229-230)

Оскільки рішення суду не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, зважаючи на те, що боржник не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, державний виконавець просив тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта для виїзду за кордон, до виконання зобов"язань, покладених на нього вищевказаними рішенням суду.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року подання державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Яковенко В.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта боржника ОСОБА_2 - задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта для виїзду за кордон боржника ОСОБА_2 до виконання зобов"язань за виконавчими листами № 2-4296/11 від 01 лютого 2016 року, № 2-1521/12 від 20 червня 2013 року та № 2-4294/11 від 21 грудня 2011 року, виданими Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з нього заборгованості в загальній сумі 2 192 750,41 грн.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Вказував, що суд першої інстанції не дослідив належним чином всі обставини справи, не перевірив всі докази, чим порушив процесуальні норми ст.57, 179, 213 ЦПК України. Крім того, судом першої інстанції надано невірну правову оцінку щодо відповідності оформлення подання державного виконавця вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень. Судом першої інстанції було порушено процесуальний порядок розгляду подання державного виконавця.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_5 підтримала доводи апеляційної скарги, просила ухвалу суду скасувати. Представник ПАТ «Діамант Банк» - Абросімов С.С. - заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Справа № 752/42/17
№ апеляційного провадження: №22-ц/796/3572/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Шевченко Т.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи подання про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив із того, що матеріали виконавчого провадження ВП № 50111274, додані до подання, свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього згідно декількох рішень судів, які набрали законної сили та виконуються в порядку, визначеному ЗУ «Про виконавче провадження». Вжиті державним виконавцем заходи, спрямовані на виконання рішення суду, не досягли бажаного результату, станом на 27 січня 2017 року рішення судів не виконано. Зважаючи на зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що необхідно тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання боржником своїх зобов'язань.

З висновками суду першої інстанції про наявність підстав для встановлення боржнику ОСОБА_2 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України колегія суддів погоджується, вважає викладені висновки такими, що відповідають обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Як убачається з матеріалів справи, в Голосіївському районному відділі державної виконавчої служби міста КиївГоловного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває зведене виконавче провадження ВП № 52616622 з виконання виконавчих листів № 2-4296/11 від 01 лютого 2016 року, № 2-1521/12 від 20 червня 2013 року та № 2-4294/11 від 21 грудня 2011 року, виданих Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на загальну суму 2 192 750,41 грн.

Постановою державного виконавця від 10 лютого 2016 року відкрито виконавче провадження № 50111274 та встановлено строк добровільного виконання, копію якої направлено сторонам.

З метою виявлення майна державним виконавцем направлено запити до Державної податкової служби України, Пенсійного фонду України, Регіонального сервісного центру МВС України у м. Києві, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Постановою державного виконавця від 29 червня 2016 року накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Постановою державного виконавця від 29 серпня 2016 року оголошено розшук належних боржнику транспортних засобів «БМВ Х5» номерний знак НОМЕР_1 та "Акура РДХ" номерний знак НОМЕР_2. На даний час автомобілі не розшукані.

Відповідно до акту державного виконавця від 12 грудня 2016 року провести виконавчі дії за місцем проживання боржника - АДРЕСА_1, не виявилось можливим, оскільки двері будинку ніхто не відчинив.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Судом установлено, що державним виконавцем вчинені необхідні дії для встановлення майна боржника, за рахунок якого можуть бути виконані рішення судів. В той же час боржником ОСОБА_2 не вчинено необхідних дій, що свідчать про намагання останнього виконати ухвалені судами рішення.

Чинне законодавство не містить визначення поняття «ухилення» У сучасній український мові слово «ухилення» тлумачиться так: - відступати, відхилятися, вивертатися; - намагатися не роботи чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати; - навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше. Отже, з погляду на значення словосполучення «ухилення від виконання зобов»язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в»їзду в Україну громадян України» та у п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об»єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов»язків.

Враховуючи відсутність з боку боржника ОСОБА_2 дій, що свідчили б про намагання останнього виконати рішення судів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що матеріали виконавчого провадження свідчать про ухилення боржника від виконання рішень суду про стягнення заборгованості, яка є значною, а тому наявні правові підстави для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України - до виконання вищевказаних зобов'язань, з метою захисту прав стягувача у виконавчому провадженні.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні дані, які підтверджують, що боржник повідомлений про існування виконавчого провадження, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки наявні в матеріалах справи позовні заяви ОСОБА_2, датовані жовтнем 2015 року, квітнем 2016 року, предметом розгляду яких було оскарження дій : ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України», ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві, стороною яких серед інших був також ПАТ «Діамант Банк», дають підстави вважати про обізнаність ОСОБА_2 про існування зведеного виконавчого провадження (т. 2, а.с. 10-41).

Посилання апелянта на те, що подання за змістом не відповідає вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень, а також, щопри розгляді подання були допущені процесуальні порушення, колегія суддів колегія суддів не приймає до уваги як підставу для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки такі не призвели до неправильного вирішення подання.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що ним допущено порушення матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення подання.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 311, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: