Справа №325/292/2017
Провадження №2/325/139/2017

УХВАЛА
20 березня 2017 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Шеїної Л.Д.,
при секретарі Красновій Ю.С.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про повернення безпідставно отриманих грошових коштів,
01.03.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про повернення безпідставно отриманих грошових коштів.
02.03.2017 року за позовною заявою, у відповідності до вимог ч.3 ст.122 Цивільного процесуального кодексу України судом здійснено запит до Володимирівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, відділу реєстрації Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради про встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідачів по справі.
15.03.2017 року повторно направлено запит до Володимирівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, відділу реєстрації Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради.
17.03.2017 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2
20.03.2017 року відкрито провадження у даній цивільній справі.
10.03.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладання арешту на частку квартири АДРЕСА_1, оскільки вважає, що неприйняття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду.
Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, прийшов до наступного висновку:
заява про забезпечення позову розглядається в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України.
У п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову зазначено, що суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.
Як вже зазначено судом, провадження у справі відкрито 20.03.2017 року.
Згідно з положенням ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити, чим зробити неможливим виконання рішення суду.
За змістом ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Відповідно до вимог ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові кошти і забороною вчиняти певні дії.
Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Як вбачається із заяви, ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову, накласти арешт на частку квартири АДРЕСА_2, право власності на яку зареєстровано в рівних частках за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі договору купівлі продажу від 17.05.2011 року №2553, та частка належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що, на думку позивачки підтверджується довідкою КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 63)
При цьому позивачка не навела конкретних доводів та доказів, щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, у звязку із чим, на думку суду, її обґрунтування необхідності забезпечення позову є лише припущенням.
Згідно довідки КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 30 листопада 2016 року №2310, право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано в рівних частках за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі договору купівлі продажу від 17.05.2011 року №2553. Проте, вартість квартири не зазначена.
Крім того, у порушення вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України ОСОБА_1 не надала суду відомості щодо співмірності вимог в заяві про забезпечення позову позовним вимогам.
Також позивачка ОСОБА_1 не надала суду доказів про те, що у випадку задоволення позову, рішення суду може бути виконане за рахунок іншого майна або за рахунок грошових вкладів тощо.
Тому, на думку суду, посилання позивачки ОСОБА_1 про накладення арешту на частку квартири є непереконливим, а відтак в задоволенні заяви щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку квартири АДРЕСА_2, слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 209, 153 ЦПК України, суд
заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справи за її позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про повернення безпідставно отриманих грошових коштів, відмовити.
Копію ухвали негайно надіслати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд Запорізької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.Д. Шеїна