АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/215/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 58 Черниш Т. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівБабенка В. М., Карпенко О. В.
при секретаріСиниці Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерно-Трейд", Публічного акціонерного товариства "БМ Банк", третя особа: Уманський міський відділ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності на зняття арешту з майна ,-

в с т а н о в и л а :

28 квітня 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерно-Трейд" (далі ТОВ «Зерно-Трейд»), Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" (далі ПАТ «БМ Банк»), третя особа: Уманський міський відділ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності на зняття арешту з майна.

Позивач посилається на те, що 26 січня 2010 року між ним та відповідачем ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, згідно якого ОСОБА_7 продав, а він купив транспортний засіб DAEWOO Lanos D4MM550, реєстраційний № НОМЕР_1.

Позивач ОСОБА_6 зазначає, що автомобіль був переданий йому та оплачений ним в день укладення договору. Крім цього, ОСОБА_7 видав довіреність, якою надав позивачу повноваження на здійснення усіх без винятку дій, пов'язаних з відчуженням, володінням, користуванням автомобілем.

ОСОБА_6 вказує, що з 26 січня 2010 року у нього виникло право власності на спірний автомобіль, а 21 листопада 2013 року державним виконавцем Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Полулях Н.В. в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 жовтня 2013 року про стягнення боргу з відповідача ОСОБА_7 на користь відповідача ТОВ «Зернотрейд» було винесено постанову, якою накладено арешт на все рухоме майно відповідача ОСОБА_7, в тому числі і на спірний автомобіль, який залишився зареєстрованим за ним.

27 грудня 2013 року постановою державного виконавця вказаний автомобіль було оголошено в розшук.

15 червня 2015 року державним виконавцем Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Полулях Н.В. в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 травня 2015 року про стягнення боргу з відповідача ОСОБА_7 на користь відповідача ПАТ «БМ Банк» було винесено постанову, якою накладено арешт на все рухоме майно відповідача ОСОБА_7, в тому числі і на спірний автомобіль. Постановою від 25 серпня 2015 року було накладено арешт окремо на спірний автомобіль, а постановою державного виконавця 15 вересня 2015 року вказаний автомобіль було оголошено в розшук.

Позивач ОСОБА_6 посилається в позові, що в даному випадку він не є боржником у вказаних вище виконавчих провадженнях, а відповідач ОСОБА_7, який є боржником по виконавчим провадженням, на момент накладення арештів та оголошення автомобіля в розшук вже не був його власником, вважає позивач. Тому, позивач просив суд визнати за ним право власності на автомобіль DAEWOO Lanos D4MM550, реєстраційний № НОМЕР_1, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2; зняти арешт з автомобіля DAEWOO Lanos D4MM550, реєстраційний № НОМЕР_1, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2, накладений постановами державного виконавця Уманського міського відділу Державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Полулях Н.В. від 21 листопада 2013 року, 15 червня 2015 року та 25 серпня 2015 року; припинити розшук автомобіля DAEWOO Lanos D4MM550, реєстраційний № НОМЕР_1, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2, оголошений постановами державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Полулях Н.В. від 21 листопада 2013 року, 15 червня 2015 року та 25 серпня 2015 року та судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 листопада 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що рішення прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає дійсним обставинам справи. Апелянт зазначає, що рішення мотивоване тим, що ним не подано оригіналів доказів на підтвердження позовних вимог, однак він в будь-який час був готовий надати оригінали цих доказів. Апелянт просить скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 листопада 2016 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується даними судових повісток про вручення. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення позову, так як чинним законодавством встановлений порядок придбання та оформлення права власності на транспортні засоби, який не дотриманий позивачем.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає висновки суду першої інстанції обгрунтованими, такими що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_6 просив суд визнати за ним право власності на автомобіль DAEWOO Lanos D4MM550, реєстраційний № НОМЕР_1, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2; зняти арешт з автомобіля DAEWOO Lanos D4MM550, реєстраційний № НОМЕР_1, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2, накладений постановами державного виконавця Уманського міського відділу Державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Полулях Н.В. від 21 листопада 2013 року, 15 червня 2015 року та 25 серпня 2015 року; припинити розшук автомобіля DAEWOO Lanos D4MM550, реєстраційний № НОМЕР_1, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2, оголошений постановами державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Полулях Н.В. від 21 листопада 2013 року, 15 червня 2015 року та 25 серпня 2015 року.

В матеріалах справи містить договір купівлі-продажу транспортного засобу від 26 січня 2010 року, за умовами якого ОСОБА_7, продав, а ОСОБА_6 придбав за 32 000 грн. автомобіль DAEWOO Lanos D4MM550, реєстраційний № НОМЕР_1, колір-сірий, 2004 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2, тип транспортного засобу - легковий седан-В, об'єм двигуна - V=1500 (а.с. 5).

Згідно розписки від 26 січня 2010 року ОСОБА_6 передав ОСОБА_7 32 000 грн. (а.с. 8).

Позивач вважає, що зазначені документи є підтвердженням того, що до нього перейшло право власності на спірний автомобіль. Проте, позивач просить в судовому порядку визнати право власності на спірний автомобіль, що суперечить його доводам, що саме він , а не відповідач ОСОБА_7 є власником даного автомобіля, оскільки автомобіль зареєстрований на ім'я відповідача, так як наданий договір купівлі - продажу автомобіля не зареєстрований відповідно до вимог чинного законодавства.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що чинним законодавством передбачено спеціальний порядок переходу права власності на транспортні засоби, який не був дотриманий позивачем, а тому він не став власником спірного автомобіля.

Так, відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ.

Згідно п.4 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1338, перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ.

Відповідно до п.п. 2, 7, 8 Правил порядок набуття права власності на транспортний засіб передбачає обов'язкову реєстрацію власника придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності.

Ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» передбачено обов'язкову реєстрацію транспортного засобу при вчиненні угоди про його придбання.

Враховуючи наведене, право власності на транспортний засіб виникає у особи після проведення його державної реєстрації.

З матеріалів справи вбачається та не оспорюється позивачем, що ним не було проведено державну реєстрацію договору купівлі-продажу спірного автомобіля, а саме: автомобіль не було знято з реєстрації попереднім власником, позивачем не було отримано довідку-рахунок для придбання автомобіля та не постановлено його на облік у встановленому законом порядку.

Згідно даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу відповідач ОСОБА_7 є власником автомобіля марки DAEWOO модель Lanos D4MM550, 2004 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 (а. с. 6).

На примусовому виконанні в Уманському міському відділі ДВС ГТУЮ в Черкаській області перебувають виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_7 боргів на загальну суму - 4 269 513, 33 грн. (виконавчі листи № 2318/315/2012, 2/2318/521/2012; 2318/1247/12, 6/705/178/14; 2/6495/2011 (а. с. 10-12).

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позивач не набув у встановленому законом порядку права власності на спірний автомобіль, та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Позовні вимоги щодо скасування арешту з автомобіля DAEWOO Lanos D4MM550, реєстраційний № НОМЕР_1, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2, накладений постановами державного виконавця Уманського міського відділу Державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Полулях Н.В. від 21 листопада 2013 року, 15 червня 2015 року та 25 серпня 2015 року та припинення розшуку автомобіля DAEWOO Lanos D4MM550, реєстраційний № НОМЕР_1, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2, оголошений постановами державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Полулях Н.В. від 21 листопада 2013 року, 15 червня 2015 року та 25 серпня 2015 року задоволенню також не підлягають, оскільки відсутні відповідні правові підстави у позивача для даних позовних вимог, так як він не є власником автомобіля.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно встановив факти і відповідні їм правовідносини, ухвалив рішення із дотриманням вимог матеріального і процесуального права, яке ґрунтується на зібраних по справі доказах.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Обов'язок доказування та подання доказів, встановлений ст. 60 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Посилання апелянта, що рішення суду першої інстанції є незаконним не підтверджено доказами та не наведено підстав, визначених у ст. 309 ЦПК України, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення у справі.

Доводи апеляційної скарги були предметом розгляду суду першої інстанції та не спростовують висновків суду щодо законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції .

Інших доводів, які б слугували підставою для скасування рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерно-Трейд", Публічного акціонерного товариства "БМ Банк", третя особа: Уманський міський відділ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності на зняття арешту з майна - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :