Справа № 159/4048/16-ц
Провадження № 2/159/83/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді ВАСИЛЮКА О.С.,

з участю секретаря БАКАЙ Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2, третьої особи на стороні відповідача Ковельського міськрайонного центру зайнятості про встановлення факту звільнення за згодою сторін з посади продавця ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до приватного підприємця ОСОБА_2, третьої особи на стороні відповідача Ковельського міськрайонного центру зайнятості про витребування трудової книжки та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Свою заяву мотивує тим, що 20.07.2015 року між позивачем та приватним підприємцем ОСОБА_2 був укладений трудовий договір , за умовами якого позивач повинна була здійснювати продаж товарів в магазині «Ромашка», що знаходиться в с. Облапи Ковельського району. При його укладенні позивач ОСОБА_3 передала відповідачу паспорт та трудову книжку. Паспорт одразу був повернутий відповідачем, а трудова книжка залишилась в останньої. В листопаді 2015 року відповідач вирішила закрити магазин, а позивача звільнити та розірвати трудові відносини. Крім того, пообіцяла що після того, як Ковельський міськрайонний центр зайнятості поставить відмітку в її трудовій книжці, поверне її позивачу. Однак, до цього часу так цього і не зробила. Телефонні дзвінки позивача повернути їй трудову книжку залишились поза увагою. 12.07.2016 року позивач надіслала листа до відповідача з проханням повернути трудову книжку, який особисто був вручений відповідачу 14.07.2016 року, однак вона до цього часу не виконала прохання про повернення трудової книжки. Позивач зазначає, що через невидачу трудової книжки з вини відповідача вона не має змоги влаштуватись на роботу або хоча б стати на облік у центрі зайнятості як безробітна, а тепер не може оформити ряд виплат у звязку із народженням дитини. Просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 12 545,40 грн, зобовязати фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 повернути їй трудову книжку та стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

В судове засідання позивач ОСОБА_4 не зявилась, попередньо подавши суду заяву про уточнення позовних вимог в якій просить встановити факт її звільнення за згодою сторін, з посади продавця продовольчих товарів в магазині "Ромашка" фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 з 24.11.2015 року та стягнути з відповідача судові витрати по справі, а також подала суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності.

Відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, хоча належним чином та завчасно була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить судове оголошення в газеті «Волинь-Нова». Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Позов слід задовольнити повністю.

Представник третьої особи на стороні відповідача Ковельського міськрайонного центру зайнятостів судове засідання, не зявився, хоча належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи.Про причини неявки суд не повідомив.

Суд, з' ясувавши обставини справи , вважає, що заява підставна і підлягає задоволенню.

Згідно трудового договору від 20.07.2015 року укладеного між підприємцем ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_4остання зобовязана виконувати посадові обовязки, нести матеріальну відповілальність за товар.Договір є безстроковим.

24.11.2015 року позивач ОСОБА_4 була звільнена з роботи за згодою сторін на підставі ст.36 п.1 КЗпП України про що свідчить запис в трудовій книжці ЯЯ №050856 від 29.07.2015 року копія якої надана суду.

Як вбачається з заяви ОСОБА_4 остання в липні 2016 року звернулась до відповідача ОСОБА_5 з вимогою повернути їй трудову книжку на зберігання. Дану вимогу відповідачем було проігноровано, позивач отримала трудову книжку пізніше, однак запис про її звільнення не завірено підписом відповідача.

З повідомлення Управління Держпраці у Волинській області №3-137-з/06-06 від 12.08.2016 року вбачається, що на неодноразові телефонні звернення за номером, наданим позивачем, приватний підприємець ОСОБА_6 не відповідає. За адресою реєстрації м. Ковель, вул. Косачів, 8/1, яка зазначена і у трудовому договорі, приватний підприємець відсутній.

З урахуванням вказаних обставин та наданих ОСОБА_4 документів, суд вважає, що позивачем було доведено належними доказами факт її звільнення за згодою сторін з посади продавця продовольчих товарів в магазині «Ромашка» фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 з 24.11.2015 року, та цей факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

З огляду на те, що приватний підприємець ОСОБА_2 неодноразові звернення Управління Держпраці у Волинській області з проханням повернути трудову книжку та належно завірити в ній запис ОСОБА_1А ігнорує, тому заявник має право в судовому порядку встановити даний юридичний факт.

Також встановлення і підтвердження даного юридичного факту звільнення з підприємства та перебування в якості безробітної особи несуть для позивача певні юридичні значення та правові наслідки , зокрема стати на облік у центрі зайнятості та отримати статус безробітної особи та оформити ряд виплат в звязку з народженням дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз'яснень, викладених в пункті 1 Постанови пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» за нормами ЦПК в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Наведений в ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Отже, враховуючи вищенаведені роз'яснення та положення ЦПК України, наявні в матеріалах справи докази припинення трудових відносин позивача з вказаним підприємцем та відсутності можливості довести звільнення позивача іншим шляхом, ніж встановити факт звільнення в судовому порядку, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість вимог позивача та можливість їх задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 60, 88, 209, 212-215, 218,224,-226, 256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Встановити факт звільнення ОСОБА_4 за згодою сторін, з посади продавця продовольчих товарів в магазині "Ромашка" фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 з 24.11.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_7 в користь держави 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом , що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий:ОСОБА_8