17.03.2017 Провадження № 2/380/116/17
Справа № 380/288/17
Рішення

іменем України

17 березня 2017 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі : Козуб І.С.

за участю адвоката: Неживка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з названим позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, що в АДРЕСА_1, посилаючись на те, що він з 13.04.2005 року зареєстрований в даному будинку, проте з 2012 року там не проживає і добровільно знятися із реєстраційного обліку не бажає.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Неживок І.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Так в судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 (а.с.6).

В даному житловому будинку зареєстрований сам власник та громадянин ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований 13.04.2005 року, але з 2012 року в будинку не проживає. (а.с.7). На протязі 5 років позивач просив відповідача знятися з реєстрації в його будинку, проте останній відмовився це зробити. Де він проживає та перебуває на даний час позивач не знає.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в суді докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Так, ст. 41 Конституції України та ст. 319 ч. 1 ЦК України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 71 ч.1 ЖК України визначає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім?ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи, що відповідач у будинку позивача не проживає понад п'ять років, але зареєстрований у ньому і тим самим чинить перешкоди позивачу у вільному користуванні та розпорядженні своєю власністю, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 15,16,317,319,391 ЦК України, ст.ст. 71,72 ЖК України, ст.ст. 10,11,60,61,208,209,212-215,218,294 ЦПК України суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Тетіївський районний суд Київської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.П.Косович