Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2069/16-ц

номер провадження 2/695/115/17

14 березня 2017 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Степченка М.Ю.

при секретарі Розпутній І.Г., Біліченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору на організацію роботи по виготовленню і передачі у власність ПВХ конструкції (вікон) по цінам виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору на організацію роботи по виготовленню і передачі у власність ПВХ конструкції (вікон) по цінам виконавця.

Свою позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що 05 січня 2016 року між ним та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір за № SV-140L на організацію роботи по виготовленню і передачі у власність ПВХ конструкцій (вікон) по цінам виконавця, яка складає 6970 грн. Згідно укладеного договору (п.3.2), після внесення коштів в повному обсязі, виконавець передає у власність замовнику вироби. Строк виконання замовлення складає 30 робочих днів з моменту укладення договору. Разом з підписанням цього договору було укладено угоду про завдаток на покупку (установку) металопластикових вікон або ролетних систем в розмірі 50 грн.

Згідно п.2.1 та п.3.1 договору він має ціну 6970 грн., але не вказані умови та строки її сплати, що в свою чергу суперечить п. 3.2 договору та робить неможливим його виконання, так як даним п. 3.2 передбачений обов'язок виконавця передати у власність замовника виготовлений виріб протягом 30 робочих днів з моменту укладання договору.

Також разом з укладанням вищевказаного договору між позивачем та ПАТ «Акцент-Банк» в той же день був оформлений споживчий кредит за № АВНОRG156710062 на суму 7248,80 грн. та оформили заяву позичальника, довідку про умови кредитування та сукупну вартість споживчого кредиту і графік погашення кредиту.

Зі змістом та умовами договору його не було ознайомлено, при цьому переконали, що це є документ по безвідсотковій розстрочці і виплат по процентній ставці за ним не передбачено. Всі документи були надруковані дуже дрібним шрифтом, менеджер банку не роз'ясняв жодних умов кредиту. Але пізніше дома, за допомогою окулярів, перечитуючи підписані договори, позивач зрозумів, що його введено в оману щодо правової природи договору, істотних умов договору (процентної ставки, та інших умов) та те, що замість безвідсоткової розстрочки оформили договір споживчого кредиту з ПАТ «Акцент - Банк».

Відповідно до п.10 вказаного кредитного договору передбачалося, що кредит надається позичальнику для оплати/часткової оплати товару згідно з переліком шляхом безготівкового перерахування. Кошти були нараховані на поточний рахунок ФОП ОСОБА_2 № НОМЕР_1, у ПАТ «Акцент - Банк».

Неотримання коштів «на руки» позбавило ОСОБА_1 можливості скористатися правом на відкликання згоди на укладення договору, а тому він не мав змоги повернути їх кредитодавцю.

Наступного дня, 06 січня 2016 року він в телефонному режимі повідомив виробника про відмову від цієї послуги. Аналогічні дзвінки були ним зроблені 08 січня 2016 року та 17 січня 2016 року з проханням надіслати йому письмове повідомлення про розірвання договору від 05 січня 2016 року за № SV-140L.

Відповідно, пункт 3.2 умов договору відповідачем належним чином виконаний не був, у встановлений термін 30 робочих днів з моменту оплати 05 січня 2016 року у власність позивача готові виготовлені вироби передані не були, що являється порушенням виконання зобов'язання зі сторони виконавця - відповідача ФОП ОСОБА_2

Не отримавши відповіді на свої звернення, 18 лютого 2016 року позивачем була підготовлена письмова заява про розірвання договору та відправлена поштовим повідомленням.

Також, 19 лютого 2016 року, ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до ПАТ «Акцент-Банк» з проханням розірвати кредитний договір № АВНОRG156710062 від 05.01.2016 року.

Згідно відповіді банку, позивача було повідомлено про те, що ПАТ «Акцент-Банк» не має підстав для перерахунку кредиту та було запропоновано звернутись до будь-якого відділення цього банку для вирішення питання і надати наступні письмові документи: письмове підтвердження від магазину того, що товар не був йому доставлений, або акт про повернення товару. Отримати дані документи не представляється можливим, оскільки лист до ФОП ОСОБА_2 від 18 лютого 2016 року повернувся позивачеві без вручення одержувачу з поміткою « за закінченням терміну зберігання».

03 червня 2016 року на ім'я ОСОБА_1 прийшов лист від ФОП ОСОБА_2, у якому повідомлялося про те, що замовлення позивача вже готове та що його обов'язок замовлення прийняти та надати їм письмову відповідь.

Оскільки на момент цього повідомлення був прострочений термін на виготовлення виробів та передачу у власність, позивач не вважав за необхідне повідомляти ФОП ОСОБА_2 про намір прийняти чи відмовитись приймати дані вироби.

Позивач вважав, що його права порушені, так як ФОП ОСОБА_2 заволодів коштами, взятими ним у ПАТ «Акцент - Банк», та не виконав умови договору належним чином, змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та просити суд розірвати договір від 05.01.2016р. № № SV-140L.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Меньших В.І. судовому засіданні підтримали позов у повному обсязі та просили розірвати договір від 05.01.2016р. № SV-140L, укладений між позивачем та представником «Дніпропетровськ-Steko» ФОП ОСОБА_2 у зв'язку з невиконанням у встановлений термін умов договору.

Представник відповідача ФОП ОСОБА_2 - ОСОБА_4 за довіреністю в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що на виконання умов п.3.2. договору, укладеного між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 договору № SV-140L на організацію роботи по виготовленню і передачі у власність ПВХ конструкції (вікон), останнім 18.02.2016р. було доставлено на адресу позивача виготовлені ПВХ конструкції (вікна). Всупереч вимогам п. 3.5. договору, ОСОБА_1 відмовився від їх прийняття, мотивуючи свою відмову тим, що вікна йому вже не потрібні. Про відмову ОСОБА_1 18 лютого 2016р. було складено відповідний акт у присутності свідка. Оскільки ніяких повідомлень від ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 не надходило, останній звернувся до замовника із листом, в якому просив повідомити про наміри щодо отримання готових конструкцій. До цього часу позивачем умови договору не виконані. Позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки на момент укладення договору 05.01.2016р. між сторонами були погоджені всі умови, позивачем був даний завдаток. Підстави для розірвання договору з підстав, викладених у ч.2 ст. 651 ЦК України відсутні, оскільки з боку ФОП ОСОБА_2 не було допущено істотних порушень договору, як не було надано доказів наявності таких порушень позивачем, тому такий позов взагалі є безпідставним.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення сторін, вважає що позов ОСОБА_1 до задоволення не підлягає, виходячи із наступних підстав.

Із договору № SV-140L від 05.01.2016р. вбачається, що ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 уклали даний договір на організацію роботи по виготовленню і передачі у власність ПВХ конструкції (вікон).

Відповідно до п. 1.2. Договору замовник зобов'язується оплатити та прийняти вироби згідно з умовами даного договору.

Відповідно до п. 3.2. Договору після виконання п. 3.1. виконавець зобов'язується передати у власність замовника виготовлені вироби на протязі 30 робочих днів з моменту укладення договору.

Згідно угоди про завдаток на купівлю металопластикових вікон від 05.01.2016р. вбачається, що ОСОБА_1 видав, а ФОП ОСОБА_2 отримав завдаток в сумі 50 грн.

Із заяви позичальника № АВНОRG156710062 від 05.01.2016р. вбачається, що ОСОБА_1 просить ПАТ «Акцент-Банк» надати йому строковий кредит для оплати/часткової оплати товару згідно з переліком (надалі - «Товар»). Кошти шляхом безготівкового перерахування були нараховані на поточний рахунок ФОП ОСОБА_2

Із копії довідки поштового відділення вбачається, що поштове відправлення на ім'я ОСОБА_2 повернуте на адресу відправника ОСОБА_1 за закінченням терміну зберігання.

Із акта від 18.02.2016р., складеного ФОП ОСОБА_2 в присутності гр. ОСОБА_5, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився прийняти ПВХ конструкції і підписати акт приймання-передачі конструкцій.

Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовник), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Згідно із ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставнини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень… Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд, проаналізувавши докази, доводи сторони позивача та заперечення представника відповідача, приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження невиконання або неналежне виконання умов договору № SV-140L від 05.01.2016р. з боку ФОП ОСОБА_2, таким чином, підстави для розірвання вказаного вище договору, згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України, виходячи із вищенаведених доказів - відсутні. При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача щодо усного повідомлення в телефонному режимі відповідача про відмову від укладеного договору, оскільки ним не надано доказів такого звернення.

Крім того, суд оцінює критично доводи позивача щодо введення його в оману працівниками ПАТ «Акцент-Банк» щодо правової природи оформленого ним споживчого кредиту за № АВНОRG156710062 на суму 7248.80 грн. для оплати товару шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок ФОП ОСОБА_2, оскільки він вважає, що помилився щодо правової природи договору, істотних умов договору (процентної ставки, та інших умов) та що замість безвідсоткової розстрочки, він оформив договір споживчого кредиту з ПАТ «Акцент - Банк», наведені ним на обґрунтування позову до ФОП ОСОБА_2, оскільки з позовом до ПАТ «Акцент-Банк» про визнання кредитного договору недійсним - він не звертався.

Інших доказів невиконання у встановлений термін умов договору № SV-140L з боку ФОП ОСОБА_2 позивачем не надано, тому його позов є необґрунтованим та недоведеним.

За вищенаведеного, суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 є недоведеними позовні вимоги щодо захисту прав споживача при виконанні ФОП ОСОБА_2 договору на організацію роботи по виготовленню і передачі у власність ПВХ конструкції (вікон), тому відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, ч.3 ст. 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 651 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя М. Ю. Степченко

Повний текст рішення виготовлений 17 березня 2017 року.