Справа № 359/258/16-ц Головуючий у І інстанції Борець Є. О.
Провадження № 22-ц/780/1792/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 14.03.2017
УХВАЛА

Іменем України

14 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Сліпченка О.І., Гуля В.В.

при секретарі - Тимошевській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2016 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що 15 червня 2007 року між ним та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за яким банк зобовязався надати кредит в розмірі 9492 доларів США 7 центів, а ОСОБА_2 зобовязався щомісячно до 15 червня 2013 року повертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 13% річних. У випадку неналежного виконання цих грошових зобовязань ОСОБА_2 зобовязався додатково сплатити штраф в розмірі 20% від суми неповерненого кредиту та несплачених процентів за користування ним. В той же день ПАТ «ВіЕйБі Банк» уклав з ОСОБА_3 договір поруки, за яким ОСОБА_3 зобовязалась відповідати за неналежне виконання ОСОБА_4 кредитного договору.

ОСОБА_5, посилаючись на те, що ОСОБА_2 не виконує кредитний договір, у нього виник борг у загальному розмірі 191621 грн. 26 коп., який складається з заборгованості по поверненню кредиту в розмірі 4839 доларів США 49 центів, по сплаті процентів за користування ним в розмірі 3070 доларів США 51 центу та штраф в розмірі 3053 грн. 62 коп., тому просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнали позов частково та просили суд застосувати строк позовної давності.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» борг за кредитним договором в розмірі 71 768 грн. 62 коп. та на користь держави стягнуто судовий збір в розмірі 358 грн. 84 коп. з кожного.

Не погоджуючись з таким рішенням уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» подала апеляційну скаргу, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи. Посилається, що ухилення відповідачів від сплати заборгованості за договором порушує права Держави, в особі Фонду, інших кредиторів банку. Ухваленим рішенням, суд фактично позбавив апелянта права на отримання суми заборгованості за кредитним договором у відповідності до його умов. Тому просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні стягнення боргу в сумі 119 852, 64 грн. та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» зазначену заборгованість. В іншій частині рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Так, рішення оскаржується Банком в частині відмови у задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення апеляційним судом не переглядається, оскільки відповідачами не оскаржується.

Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності для предявлення вимог про стягнення з відповідачів боргу за кредитним договором за період часу до 14 січня 2013 року, тому підлягає стягненню борг який виник починаючи з 14 січня 2013 року, тобто в межах строку позовної давності.

Колегія суддів, погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є правонаступником ВАТ «ВіЕйБі Банк», який 15 червня 2007 року уклав з ОСОБА_4 кредитний договір (а.с.12-18, 28-34).

За цим договором ВАТ «ВіЕйБі Банк» надав кредит в розмірі 9492 доларів США 7 центів, а ОСОБА_2 зобовязався щомісячно до 15 червня 2013 року повертати кредит по частинам та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 13% річних. У випадку неналежного виконання цих грошових зобовязань ОСОБА_2 зобовязався додатково сплатити штраф в розмірі 20% від суми неповерненого кредиту та несплачених процентів за користування ним (а.с.48)

В той же день ВАТ «ВіЕйБі Банк» уклав з ОСОБА_3 договір поруки (а.с.38), за яким ОСОБА_3 зобовязалась відповідати за неналежне виконання ОСОБА_4 кредитного договору (а.с.38).

З розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого позивачем вбачається, що відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором не належним чином виконує, тому станом на 26.11.2015 року має заборгованість перед банком у сумі 4839 доларів США 49 центів, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 3070 доларів США 51 центу та штраф в розмірі 3053 грн.62 коп. (а.с.25-26).

Відповідно до ч.1 ст.256, ч.1 ст.257 та абз.2 ч.5 ст.261 ЦК України особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу протягом трьох років від дня, коли у неї виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання.

Як розяснив Верховний Суд України в постанові від 19 березня 2014 року у справі №6-20цс14, якщо умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду 14 січня 2016 року, що свідчить про те, що позивач пропустив строк позовної давності для предявлення вимог про стягнення з відповідачів той частини зобовязань за кредитним договором, яка виникла за період часу до 14 січня 2013 року. При цьому підстав для поновлення позивачу строку позовної давності не встановлено та на такі підстави позивач і не посилається.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за кредитним договором за період часу до 14 січня 2013 року, суд першої інстанції відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку, що позивач пропустив строк позовної давності для предявлення вимог щодо стягнення заборгованості по щомісячним платежам за період до 14 січня 2013 року. Тому стягненню підлягає розмір боргу по поверненню кредиту за період часу починаючи з 14 січня 2013 року по 26.11.2015 року, оскільки станом саме на цю дату позивач просив стягнути заборгованість. При цьому розмір суми стягнення судом коштів на користь позивача, останнім не оскаржується.

Посилання представника позивача у скарзі на те, що ОСОБА_5 подав позов у межах строку позовної давності, оскільки строк повного виконання зобовязань за кредитним договором встановлений у термін по 15 червня 2013 року, не заслуговує на увагу, оскільки у даному випадку умовами кредитного договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок відповідача повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, тому право Банка-кредитора є порушеним з моменту недотримання боржником-відповідачем строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

За таких обставинах, суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги банку частково в межах строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 308,314,315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :