Справа № 285/1094/17
провадження у справі № 6/0285/19/17
УХВАЛА

Іменем України

22 березня 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді…………………...ОСОБА_1

за участю секретаря…………….…...ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за поданням Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області

про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець 16.03.2017 року звернулась до суду з поданням, в якому просила тимчасово обмежити керівника боржника ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Євро Фасад» (далі ОСОБА_4) ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України до погашення ОСОБА_4 заборгованості по виконавчому документу в повному обсязі.

Своє подання обґрунтовує тим, що у виконавчій службі знаходиться виконавче провадження з виконання Наказу № 906/667/16 на примусове виконання рішення господарського суду Житомирської області від 22.08.2016 року (далі - Наказ), від сплати якого ОСОБА_5, як керівник ОСОБА_4 умисно ухиляється, відкриваючи нові рахунки у банківських установах, проте не здійснюючи при цьому жодного погашення заборгованості, на виклики державного виконавця не зявляється, у звязку з чим виникла необхідність звернення з вказаним поданням.

Представник виконавчої служби в судове засідання не прибула, надіслала до суду письмову заяву про розгляд подання без її участі та просила його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року (далі Закон) громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених Законом, та вїхати в Україну. Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначено статтею 6 Закону.

За змістом п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Згідно п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, у процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Як видно з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, станом на час звернення державного виконавця з поданням до суду, у виконавчій службі перебуває на виконанні Наказ, відповідно до якого з ОСОБА_4 потрібно стягнути на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_6 заборгованість на загальну суму в 74 311,90 грн., яка включає в себе: основний борг 66 170,78 грн.; інфляційні витрати - 5 292,03 грн.; 3 % річних 1 687, 42 грн.; судових витрат 1 161,67 грн.

По вказаному виконавчому документу винесена постанова про відкриття виконавчого провадження серії ВП №52044794 від 26.08.2016 року.

06.09.2016 року винесено постанови про арешт коштів боржника на усі відкриті банківські рахунки в ПАТ КБ «Приватбанк» - 3 рахунки, АТ «ОСОБА_7 Аваль» - 1 рахунок, ПАТ «Креді ОСОБА_8» - 2 рахунки, ПАТ «ПУМБ» - 2 рахунки, які направлені їм для ознайомлення.

Проте керівником ОСОБА_4 ОСОБА_5 в період з жовтня по грудень 2016 року надалі відкривались нові банківські рахунки в ПАТ «Альфа-Банк» - 1 рахунок; ПАТ «Укрсобанк» - 2 рахунки на які 31.10. та 02.12.2016 року винесені постанови про арешт коштів боржника.

З часу ухвалення Наказу і по теперішній час ОСОБА_4 заборгованість погашено не було, проте як вбачається з матеріалів подання, його керівником ОСОБА_5 й надалі продовжують відкриватись нові рахунки в банківських установах, що свідчить про злісне ухилення від виконання Наказу, оскільки виконати останній у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

23.01.2017 року стягувачем ФОП ОСОБА_6 до органів ДВС подано заяву про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника.

Заходи, які має вжити державний виконавець перед зверненням до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, передбачені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5, виконані ним в повному обсязі.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 керівник ОСОБА_4, який є боржником у виконавчому провадженні відповідно до Наказу та має невиконані боргові зобовязання перед ФОП ОСОБА_6, які добровільно не сплачує, незважаючи на попередження державного виконавця, заходів до погашення заборгованості на вживає, та й надалі продовжує відкривати нові банківські рахунки, суд вважає, що ОСОБА_5 може ухилитися від виконання Наказу Господарського суду шляхом виїзду за межі України, що унеможливить стягнення з ОСОБА_4 коштів і призведе до порушення прав та інтересів стягувача у виконавчому провадженні.

В підсилення своєї правової позиці, суд звертає увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях по справах «Шмалько проти України» та «ОСОБА_9 проти Італії» наголошував, що права на звернення до суду та виконання судового рішення, гарантовані статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це складова права на справедливий судовий захист, яка також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

В рішенні «Войтенко проти України» Європейський Суд з прав людини знову повторює, що ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок

Отже, подання підлягає задоволенню в частині обмеження керівника боржника ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України до погашення ним боргу в повному обсязі.

Подання в частині вилучення у ОСОБА_5 паспорта громадянина України для виїзду за кордон не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п.23 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-XII, забороняється вилучення у громадянина паспорта, крім випадків, передбачених законодавством України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 209-210, 217, 377-1 ЦПК України, 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзд в Україну громадян України», 11 Закону України «Про виконавче провадження», - суд

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити частково.

Тимчасово обмежити керівника ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Євро Фасад» ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документу шляхом заборони перетинати державний кордон України до сплати боргових зобовязань у повному обсязі.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Виконання ухвали суду покласти на Державну прикордонну службу України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Головуючий суддя О.О.Літвин