АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 761/4811/15-ц Головуючий у 1-й інстанції - Юзькова О.Л.
№ апеляційного провадження 22-ц/796/3106/2017 Доповідач - Рубан С.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, Служба у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, Служба у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено.

В рахунок погашення заборгованості в сумі 31 348 847 грн. 37 коп. за кредитним договором № 10-29/7409 від 13.06.2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартира АДРЕСА_1та належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу предмету іпотеки Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості. Її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу іпотеки, ціну становити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судові витрати в розмірі 3 654 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник Служби у справах дітей Шевченківської РДА в м. Києві підтримала апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за договором кредиту №10-29/7409 від 13.06.2008 року в сумі 31 348 847 грн. 37 коп., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартира АДРЕСА_1, шляхом продажу предмету іпотеки ПАТ «Укрсоцбанк» від свого імені будь-якій особі - покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості. Її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ «Укрсоцбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу іпотеки, ціну становити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом.

Посилається на те, що 13 червня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 10-29/7409, відповідно до якого відповідачу надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості до 618 000 доларів США 00 центів, зі сплатою 14,00% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 12 червня 2023 року. 13 червня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 02-10/2346, відповідно до якого іпотекодавець виступає майновим поручителем за зобов'язаннями ОСОБА_3 за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 10-29/7409 від 13 червня 2008 року. Згідно з умовами договору іпотеки № 02-10/2346 від 13 червня 2008 року ОСОБА_1 передав в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» у якості забезпечення виконання позичальником всіх зобов'язань за основним зобов'язанням, наступне нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 26 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Бондаруком О.П. та занесений в реєстр за № 908, право власності на яку зареєстроване згідно з реєстраційним написом на правовстановлюючому документі, що зроблений 31 березня 2008 року КП КМБТІ за реєстровим номером 42031. У зв'язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань позичальником за договором кредиту виникла заборгованість 31 348 847, 37 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 13 червня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 10-29/7409, відповідно до якого відповідачу надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості до 618 000 доларів США 00 центів, зі сплатою 14,00% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 12 червня 2023 року.

Відповідно до п.п. 3.3.7., 3.3.8. договору кредиту, позичальник зобов'язаний здійснювати погашення кредиту та процентів відповідно до графіку змін максимального ліміту заборгованості, визначеного в п. 1.1.1 договору кредиту № 10-29/7409 від 2008 року.

У якості забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором 13 червня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 02-10/2346, відповідно до якого іпотекодавець виступає майновим поручителем за зобов'язаннями ОСОБА_3 за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 10-29/7409 від 13 червня 2008 року.

Згідно з умовами договору іпотеки № 02-10/2346 від 13 червня 2008 року ОСОБА_1 передав в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» у якості забезпечення виконання позичальником всіх зобов'язань за основним зобов'язанням, наступне нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Бондаруком О.П. та занесений в реєстр за № 908, право власності на яку зареєстроване згідно з реєстраційним написом на правовстановлюючому документі, що зроблений 31 березня 2008 р. КП КМБТІ за реєстровим номером 42031.

Умови кредитного договору порушені ОСОБА_3, строки виконання зобов'язання відповідачем не виконуються, кредит не повертається.

Як встановлено з наданого представником позивача належним чином завіреного розрахунку за позичальником станом на 19.02.2015 року виникла заборгованість перед банком у розмірі по виконанню зобов'язань за кредитним договором, яка становить 31 348 847 грн. 37 коп. Заборгованість складається із: сума заборгованості за кредитом в сумі 618 000,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає - 16 562 198 грн. 53 коп., сума заборгованості за відсотками в сумі 551 747,34 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає - 14 786 648 грн. 84 коп.

Доказів щодо виконання позичальником та іпотекодавцем своїх зобов'язань перед ПАТ «Укрсоцбанк» відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Згідно п. 4.2 договору іпотеки у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання позичальником основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до звіту фахівця з оцінки майна, складеного 18 серпня 2016 року вартість предмету іпотеки - квартира АДРЕСА_1 за ринковою вартістю складає 10 771 815,00 грн. та з ліквідаційною вартістю: к. 0,7 складає 7 540270,00 грн. (а.с.204-205)

Судом встановлено, що в квартирі, яка є предметом іпотечного договору № 02/10/2346 від 13.06.2008 року зареєстровані малолітні діти - ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що малолітні діти: ОСОБА_5 був зареєстрований в спірній квартирі - 22.05.2009 року та ОСОБА_6 - зареєстрований 01.04.2011 року відповідно, тобто після укладання іпотечного договору (форма -3, а.с.169).

З пояснень представника Служби у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації в суді першої інстанції встановлено, що на момент укладання іпотечного договору, діти не були зареєстровані в квартирі, а тому і не надавалась згода органу опіки.

Встановивши обставини справи, те, що позичальником не виконуються належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, а також не виконуються зобов'язання відповідачем за іпотечним договором, суд дійшов висновку про задоволення позову ПАТ «Укрсоцбанк», шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 10-29/7409 від 13.06.2008 року в сумі 31 348 847 грн. 37 коп.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про звернення стягнення на предмет іпотеки та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторонипосилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давностітощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторінвипливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позовзадовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілитиміж сторонамисудові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову(стаття 214 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги щодо припинення договору поруки у зв'язку з пропуском позивачем шестимісячного строку звернення до поручителя колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в даному випадку було укладено іпотечний договір та позивач діяв відповідно до умов іпотечного договору та Закону України «Про іпотеку».

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач мав пред'явити позов до позичальника, а не до іпотекодавця - відповідача у справі ОСОБА_1, колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки відповідно до роз'яснень викладених у пункті 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо), належить виключно позивачеві.

Однак, колегія суддів, враховуючи правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі №6-1935цс15 вважає за необхідне доповнити резолютивну частину рішення, а саме: встановити початкову ціну предмета іпотеки 10 771 815 грн. 00 коп.

Колегія суддів зазначає, що вартість предмета іпотеки встановлена судом першої інстанції відповідно до звіту фахівця з оцінки майна, однак не зазначена в резолютивній частині рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення прав неповнолітніх дітей колегія суддів не приймає до уваги, оскільки як встановлено з довідки форми-3 неповнолітні діти ОСОБА_6, 2011 року народження, інший родич, зареєстрований у спірній квартирі 01.04.2011 року, а ОСОБА_5, 2007 року народження, інший родич, зареєстрований у спірній квартирі 22.05.2009 року (а.с.169), тобто після укладення ОСОБА_1 у 2008 році договору іпотеки.

Суду відповідачем не надано доказів відповідно до приписів статей 58-59 ЦПК України, що неповнолітні діти мали право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки.

Тобто, із доказів у справі вбачається, що діти зареєстровані у спірній квартирі після укладення договору іпотеки. Крім цього, колегія суддів зазначає, що неповнолітній ОСОБА_6 2011 року народження.

Відповідно до роз'яснень викладених ВСУ в аналізі судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна від 12 червня 2014 року, судами повинна враховуватись добросовісність поведінки позивачів, які, будучи іпотекодавцями, оспорюють дійсність іпотечного договору на підставі неотримання згоди органами опіки та піклування.

Важливими є питання можливості реєстрації дітей у квартирі, яка є предметом іпотеки, після укладення договору іпотеки, оскільки саме таким фактом заперечується можливість звернення стягнення на предмет іпотеки з метою захисту прав дітей на користування житлом.

Будь - які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.

З підстав наведеного рішення суду належить змінити, доповнивши резолютивну частину рішення, зазначивши початкову ціну предмета іпотеки.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 309, 313-315, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2016 року - змінити, доповнивши резолютивну частину рішення, а саме: встановити початкову ціну предмета іпотеки 10 771 815 грн. 00 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий Судді