Справа № 578/173/17
провадження № 2/578/127/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2017 року Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

за участю

секретаря судового засідання Сотнікової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснопілля цивільну справу позовного провадження

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» /далі Банк/ в особі представника за дорученням ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року Банк через свого представника за довіреністю від 17 січня 2017 року /ас. 14/ ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_2 32065,62 грн. кредитної заборгованості та судові витрати у розмірі 1600 грн.

На обґрунтування позову Банк зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19 січня 2009 року відповідач отримав кредит у розмірі 2800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк, на підставі п.п.3.2 та 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, може змінювати кредитний ліміт. Як на підставу своїх вимог позивач посилався на те, що свої зобов'язання за договором виконав та надав кредит. В свою чергу, відповідач, в порушення норм закону та умов кредитного договору, свої зобов'язання не виконав, допустивши утворення заборгованості, яка станом на 31 грудня 2016 становить загальною сумою 32065,62 грн., з якої: 2649,94 грн. - заборгованість за кредитом; 24312,56 грн. по процентам за користування кредитом; 3100 грн. за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1503,12 грн. - штраф (процентна складова), і у добровільному порядку не погашена.

В судове засідання представник позивача не зявився, згідно поданого клопотання просить справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи /ас. 19/.

Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує /ас. 28/.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб на підставі наявних у ній доказів відповідно до положень статей 158, 169, 197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/.

Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

За матеріалами справи судом встановлено, що 19 січня 2009 року між Закритим Акціонерним Товариством Комерційний банк «ПриватБанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» / а.с.15-17/ та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2800 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки /копії ас. 6-12/.

Інформації щодо визнання даної угоди недійсною суд не має.

При укладанні Договору сторони керувались частиною першою статті 634 Цивільного кодексу України /далі ЦК України/.

Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", що викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві; йому була видана кредитна картка, після чого він нею користувався, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному рахункуОСОБА_2 / ас. 4-5/.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Банк свої зобов'язанняза Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, разом з цим відповідач належним чином умови договору не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість за договором станом на 31 грудня 2016 року яка дорівнює 32065,62 грн., і складається з: 2649,94 грн. - заборгованість за кредитом; 24312,56 грн. по процентам за користування кредитом; 3100грн. за комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1503,12 грн. - штраф (процентна складова), відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Правовідносини що склалися між сторонами, є договірними і врегульовані нормами ЦК України.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно з статтями 525, 546, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Кредитор крім того має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, тобто грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 27 постанови Пленуму №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі частини першої статті 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає.

Суд погоджується з розрахунком позивача і вважає за можливе покласти його в основу судового рішення. Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідно до статті 617 ЦК України судом не встановлено.

Отже, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі.

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 88 ЦПК України відповідно до Закону України Про судовий збір , що діяв на час подачі позову до суду, тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1600 грн. 00 коп. судових витрат.

Керуючись статями 3, 10, 11, 42, 58 - 61, 79, 88, 158,169,174, 197, 209, 214-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 32065 грн. 62 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 19 січня 2009 року, яка складається з: 2649,94 грн. - заборгованість за кредитом; 24312,56 грн. по процентам за користування кредитом; 3100 грн. за комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1503,12 грн. - штраф (процентна складова), а також 1600 грн.00 коп. судових витрат, а усього 33665 / тридцять три тисячі шістсот шістдесят пять / гривні 62 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу і рішення за цією скаргою не скасовано, воно набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І . Косар