Справа 240/173/17
Провадження №2/240/112/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року суддя Олександрівського районного суду Донецької області Шинкаренко А.І. розглянувши позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

21.03.2017 року представник ПАТ КБ "ПриватБанк" - ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідача - ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.10.2011 року у розмірі 53160,23 грн. та судові витрати у розмірі 1600 грн.

Відповідно до частини 1 статті 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування чи постійного його заняття (роботи) (ч 9 ст.110 ЦПК України).

За змістом позовної заяви адресою відповідача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказано - вул. Сечкіна, 21, с. Долина, Слов'янського району Донецької області.

До матеріалів справи приєднано Анкету-заяву до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, взагалі, на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та зазначено місце проживання та реєстрації - Харківська область, Балаклійський район, м.Савинці, вул. Фрунзе, що не є територією Олександрівського району Донецької області.

Враховуючи те, що відповідач не зареєстрований на території смт. Олександрівка та Олександрівського району, і адреса: вул. Сечкіна, 21, с. Долина, Слов'янського району Донецької області не є останнім відомим місцем реєстрації відповідача, справа за позовом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості не підсудна Олександрівському районному суду Донецької області.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «судом, встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. З огляду на це, не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Відповідно до статті 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Згідно з п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України позовна заява повертається позивачу у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

Таким чином, встановлено, що справа не підсудна Олександріському районному суду Донецької області і позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись вимогами статей 109, 115, 121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - повернути позивачеві для подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.І. Шинкаренко