Справа № 308/9666/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2017 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Світлик О.М.,

при секретарі судового засідання Гайданці Г.В.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на його правонаступника товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі № 308/9666/15-ц,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду з заявою про заміну стягувача товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на його правонаступника товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі № 308/9666/15-ц.

В обґрунтування вимог заяви посилається на те, що 17.02.2016 року ухвалено рішення Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі № 308/9666/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 20-26/2 від 22.03.2007 року в сумі 29175,00 грн. та судового збору у сумі 291,75 грн.

26.09.2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу № 2016-3КІ/ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 20-26/2 від 22.03.2007 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Мотивуючи заяву положеннями ст. ст. 202, 510, 512, 514, 1077 ЦК України, зазначає, що провівши аналіз положень ЦПК України, а саме ст. ст. 37, 378, при цьому взявши до уваги положення ч. 5 ст. 124 Конституції України та ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, більш обґрунтованим буде твердження, що статус стягувача та боржника, сторони судового пронесу, набувають з моменту, коли у позивача зявляється право на отримання виконавчого документу, тобто з моменту набрання рішенням законної сили. Оскільки, відповідно до ЦПК України, виконавчий документ видається за заявою стягувача, отже у разі зміни кредитора внаслідок правонаступництва, після ухвалення судового рішення до видачі виконавчого документу попередній кредитор вже не має права на звернення до суду з відповідною заявою, а його правонаступник позбавлений такої можливості в силу того, що відповідно до ст. 37 ЦПК України, залучення правонаступника можливе виключно до ухвалення рішення, а ст. 378 ЦПК України, регулює порядок заміни сторони виконавчого провадження (стягувача або боржника), тобто після ухвалення судового рішення. При цьому вважає неприпустимим, з точки зору обовязковості виконання судових рішень, закріпленої основним законом України, вважати, що заміна сторони виконавчого провадження можлива виключно при наявності відкритого виконавчого провадження на примусове виконання рішення суду.

На підставі викладеного та посилаючись на правову позицію, висловлену Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 року (справа № 6-122цс13), ст. 14 ЦПК України заявник просить суд замінити стягувача ТОВ «Кредитні ініціативи» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі № 308/9666/15-ц.

Представник заявника в судове засідання не зявився, однак подав заяву, відповідно до якої просить розглянути заяву без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні просить у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» щодо заміни сторони виконавчого провадження відмовити з підстав, наведених у письмових запереченнях ОСОБА_1 проти заяви. Зазначив, що у даній справі відсутні правові підстави для застосування ст. 378 ЦПК України, яка передбачає заміну сторони виконавчого провадження, так як не тільки відсутнє виконавче провадження, але ще навіть не вирішене питання, повязане із зверненням судового рішення до виконання (тобто судовий процес знаходиться на стадії так званого «добровільного виконання рішення суду» відповідачем). Однак у даній справі особа, на користь якої було ухвалено судове рішення (ТОВ «Кредитні ініціативи»), до суду із заявою про видачу виконавчого листа не зверталось, питання про звернення судового рішення до виконання судом ще не вирішувалось, а виконавчий лист у даній справі не видавався. Таким чином на сьогодні судовий процес не знаходиться на стадії звернення судового рішення до виконання, так як така стадія процесу розпочинається із моменту звернення особи, на користь якої ухвалено рішення, до суду із заявою про видачу виконавчого листа. Вказані обставини виключають можливість застосування заявником як підстави звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження положень Розділу VI ЦПК України. Крім цього, зазначає, що за змістом ст. 369 ЦПК України такий субєкт цивільного процесу як стягувач та боржник виникає після видачі судом виконавчого листа, що також кореспондується з нормами Закону України «Про виконавче провадження». Однак у даній справі такі субєкти судового провадження як стягувач та боржник ще відсутні, оскільки за видачею виконавчого листа особа, на користь якої ухвалено рішення, зокрема ТОВ «Кредитні ініціативи», не звертався, а виконавчий лист не видавався. Таким чином, звернення заявника до суду про заміну сторони виконавчого провадження передчасне та не ґрунтується на нормах цивільного процесуального закону. Також вказує, що посилання заявника на правову позицію, висловлену Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 року (справа № 6-122цс13), безпідставне, так як у тій справі обставини суттєво відрізнялись від тих, які наявні у даній. У даній справі не тільки не було відкрито виконавчого провадження, але навіть особа, на користь якої було ухвалено рішення навіть не зверталась за видачею виконавчого листа. Крім того, зазначає, що за змістом ст. ст. 516, 517 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні. Однак новим кредитором не було письмово повідомлено його про зміну кредитора у зобовязанні та не надано належних та допустимих доказів про це (завірених у встановленому законодавством порядку копії договору відступлення прав вимоги з відповідними додатками). У звязку з чим він має право не виконувати свого обовязку перед ТОВ «Довіра та Гарантія».

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.02.2016 року у справі № 308/9666/15-ц позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено частково. Ухвалено стягнути з відповідача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер-) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (, рах. № 2001 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО № 300346, місцезнаходження: 07400, Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, буд. 14) заборгованість за кредитним договором № 20-26/2 від 22.03.2007 року в розмірі 29175,00 грн., яка складається з наступного: 6761, 31 грн. заборгованість за кредитом; 10293,81 грн. заборгованість по відсотках; 12119,60 грн. пеня за рік. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер-) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (, рах. № 2001 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО № 300346, місцезнаходження: 07400, Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, буд. 14) судовий збір в розмірі 291,75 грн.

18.02.2016 року від представника ТОВ «Кредитні ініціативи» до суду надійшла заява про видачу рішення та виконавчого листа по справі № 308/9666/15-ц, і згідно із записом у довідковому листі до справи рішення суду було власноручно отримано представником позивача 19.02.2016 року, а виконавчий лист по справі 24.03.2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що 26.09.2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу № 2016-3КІ/ДГ, за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором № 20-26/2 від 22.03.2007 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

У заяві ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» як на підставу своїх вимог щодо заміни стягувача посилається на положення ст. 378 ЦПК України.

Розділом VI ЦПК України передбачено порядок вирішення процесуальних питань, повязаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

У відповідності до ч. 1 ст. 378 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд змінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

25.09.2015 року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було обговорено та взято до відома інформацію про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах.

У пункті 11 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року розяснено, що під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обовязків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК).

Отже, заміна сторони, що вибула, може мати місце тільки в результаті правонаступництва, що відбулося в матеріальних правовідносинах, тому не завжди є можливою.

Суди під час вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження мають також враховувати правові висновки Верховного Суду України.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, керуючись змістом статей 512, 514 ЦК, ст. 378 ЦПК, ст. 8 Закону № 606-XIV, заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Крім того, згідно з п. 11 вказаного вище листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року звернуто увагу на те, що суди повинні перевіряти наявність відкритого виконавчого провадження.

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не надало суду доказів про те, що виконавчий лист, який виданий судом на виконання рішення суду від 17.02.2016 року, передано стягувачем до державної виконавчої служби і на підставі цього виконавчого листа є відкрите виконавче провадження.

З урахуванням наведеного та того, що справу розглянуто з ухваленням рішення, яке набрало законної сили, при цьому виконавче провадження не відкривалося, суд вважає передчасним проведення заміни сторони у виконавчому провадженні.

Крім того, цивільним процесуальним законодавством України не передбачено здійснення заміни стягувача по цивільній справі. За приписами ст. 37 ЦПК України допускається процесуальне правонаступництво у разі заміни кредитора або боржника, але під час розгляду справи по суті. На теперішній час цивільну справу судом розглянуто по суті, рішення суду набрало законної сили, тому допускати заміну сторони у суду підстав немає.

Таким чином, оскільки діючим законодавством передбачено заміну сторони виконавчого провадження, яке на даний час відсутнє, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 37, 209, 210, 378 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на його правонаступника товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі № 308/9666/15-ц відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_4