Справа № 188/225/17
Провадження № 2/188/182/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області

в складі:

головуючої: судді Ніколаєвої І.К.

при секретарі Карпенко С.М.

з участю :

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову вказує, що рішенням Петропавлівського районного суду, Дніпропетровської області від 08 вересня 2015 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання сина, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та на утримання дружини на час догляду за малолітнім сином до досягнення сином трирічного віку у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На даний час позивач проживає в гуртожитку без права реєстрації, відповідач відмовляється навіть віддавати його особисті речі та документи .

Під час спільного проживання з відповідачем вони взяли кредитні кошти у розмірі 20 000 грн., оформивши на ім'я позивача для проведення ремонту у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 де наданий час проживає відповідач з дитиною. Позивач вимушений самостійно нести кредитні зобов'язання за вищевказаними кредитним договором, у позивача останнім часом погіршився стан здоров'я.

Позивач зазначає, що на даний час значно подорожчали лікарські засоби, комунальні послуги продукти харчування та предмети першої необхідності, призвели його до зубожіння і він знаходиться за межею виживання.

ОСОБА_1 зазначив, що син ОСОБА_5 відвідує дитячий садочок, а тому відповідач має можливість працевлаштуватися.

Позивач звертається до суду з позовною заяво про зменшення розміру аліментів на утримання дружини на час догляду за малолітнім сином до досягнення ним трирічного віку.

В судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали надали, заяву про уточнення позовних вимог та просили зменшити розмір аліментів які щомісячно стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на її утримання на час догляду за малолітнім сином ОСОБА_5 з 1/ 4 частини на 1/10 частину всіх видів доходу позивача.

Представник позивача зазначила,що на даний час в позивача погіршився стан здоров'я він перебуває на обліку у невропатолога із діагнозом вертиброгенна радікулопатія, крім цього має захворювання кисті контрактура дюпюітрена .

Позивач зазначив, що він після розлучення проживає в гуртожитку без права реєстрації, та повинен сплачувати кредитні зобов'язання які виникли під час спільного проживання з відповідачем по справі, коли він брав кредит на ремонтні роботи в будинку відповідача.

На даний час з ОСОБА_1 стягується з його заробітної плати 50% заробітної плати по двом виконавчим листам.

Представник позивача зазначив, що вони прохають зменшити розмір аліментів на утримання відповідачки через те, що на її думку сплачувати таки аліменти це є ПРАВО позивача, а ні його ОБОВ'ЯЗОК. В обґрунтування вимог зазначила, що подорожчали лікарські засоби, комунальні послуги, продукти харчування предмети першої необхідності можуть призвести позивача до зубожіння. Відповідач по справі залишила проживати в будинку, а дитина відвідує дитячий садок. Тож ОСОБА_4 може працевлаштуватися та отримувати заробітну плату. Відповідач може розраховувати також на допомогу її батьків.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову та зазначив що позовна заява ОСОБА_1 та його пояснення є повністю необґрунтованими, жодних доказів на підтвердження зміни свого матеріального стану суду він не надав, а намагається ввести суд в оману, тому відсутні правові підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на утримання відповідача по справі до досягнення сином ОСОБА_5 трирічного віку. Надав суду довідку директора Петропавлівського РДЛВМ від лікарем ветеринарної медицини у Петропавлівського РДЛВМ з 19.03.2015 року по 18.03.2018 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Також представник відповідача надав довідку про те, що син позивача ОСОБА_5 дитячій садочок не відвідує та копію трудової книжки відповідачки ( а.с.25-28). Прохає у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за не доведенням позовних вимог.

Судом встановлено між сторонами існують цивільно-правові відносини урегульовані цивільного та сімейного законодавства.

Стаття 3 УПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що рішенням Петропавлівського районного суду, Дніпропетровської області від 08 вересня 2015 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання сина, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та на утримання дружини на час догляду за малолітнім сином до досягнення сином трирічного віку у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання дружини на час догляду за малолітнім сином до досягнення сином трирічного віку.

Позивач вважає, що на утримання відповідачки колишньої дружини, яка доглядає його сина до трьох років, суд може зменшити розмір аліментів які він сплачує на її утримання з 1/4 частини на 1/10 частину усіх видів доходу та заробітку.

При цьому позивач посилається на обставини які не підтвердженні жодним доказом.

Щодо хвороби позивача судом було встановлено, що позивач був направлений лікарем невропатологом Першотравенської ЦМЛ до лікарні ім. Мечнікова в м. Дніпро для подальшого вирішення питання щодо його профпридатності. Як підтвердив сам позивач це направлення було виписане під час проходження медичного обстеження на шахті. В направленні зазначено, що позивач хворіє довгий час. Отже, даний доказ не доводить, що стан здоров'я позивача погіршився саме після того як він почав сплачувати аліменти на відповідачку та сина. Аліменти він сплачує за рішенням суду від 08 вересня 2015 року. Рішення чинне, під час його винесення судом були дослідженні всі обставини по справі і суд визначив, що позивач має змогу сплачувати аліменти саме в цих розмірах.

Позивач не зазначає взагалі які матеріальні витрати він несе у зв'язку, як він зазначає, погіршенням стану його здоров'я. Посилання на те, що він не має коштів для відвідування лікарні ім. Мечнікова спростовуються довідкою про його заробітну плату № 8392 від 16.12.2016року ( а.с.10).

Як зазначив сам позивач в судовому засіданні він має змогу і допомагає навіть волонтерам.

Щодо його лікування в санаторії - профілакторії "Самара" де він перебував з 24.06.2016 року по 11.07.2016 року, що підтверджується копією виписного епікризу № 1177 ( а.с.32), сам позивач зазначив, що цей санаторій є профільним і путівки на лікування безкоштовні за рахунок підприємства на якому він працює. Витрати на лікування також ним суду не надані.

Посилання позивача на те, що відповідачка ніколи не працювала, а зараз син відвідує дитячій садочок і через це вона має змогу працювати і мати самостійний дохід спростовані письмовими доказами наданими представником відповідачки, а саме в якій зазначено, що відповідачка працює провідним лікарем ветеринарної медицини у Петропавлівського РДЛВМ з 19.03.2015 року по 18.03.2018 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною, довідкою завідуючої дитячого садочка Роташнюк Т.О. про те, що син позивача ОСОБА_5 дитячій садочок не відвідує та копією трудової книжки відповідачки ( а.с.25-28).

Щодо кредитних зобов'язань позивач також не надав суду належних доказів, але зазначив, що вони виникле ще під час проживання з відповідачкою однією сім'єю, що суд не може розцінювати як обставину, яка погіршила матеріальний стан позивачка після стягнення з нього аліментів за рішенням суду.

Щодо його матеріального стану на даний час, позивач зазначив, що його заробітна плата збільшилась з 6000 гривень приблизно до 9000 тисяч, що не дає суду підставі для зменшення розміру аліментів через погіршення матеріального стану позивача .

Суд критично ставиться на доводи позивача і його представника, як обставину для зменшення розміру аліментів, те, що на даний час значно подорожчали лікарські засоби, комунальні послуги продукти харчування та предмети першої необхідності і вважає за необхідне вказати, що таки ж самі погіршення переживає відповідачка, яка виховує дитину позивача і так само витрачає кошти і на ліки і на комунальні послуги тощо...

Посилання представника позивача на те, що позивач не має обов'язку щодо сплати аліментів на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а це є тільки його правом є хибним і свідчить про юридичну неосвіченість представника, постільки сплата вказаних аліментів визначена рішенням суду яке є на даний час чинним.

Стаття 84. СК України вказує, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Таким чином, право на утримання, на відміну від права дружини і чоловіка на матеріальну підтримку, виникає за наявності спеціально передбачених законом підстав.

Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Разом з тим, позивачем не наведено належних доказів які б свідчили про погіршення його стану здоров'я, матеріального стану, що є підставою для зменшення розміру аліментів, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог через їх необґрунтованість.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 180-183, 192 СК України, абз. 3 п. 17 постанови ВСУ «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 10, 57, 60, 169, 208, 209, ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів , відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяті діб після його проголошення, особам, які брали участь у справі, але не були присутні під час його проголошення, в той же строк після отримання копії.

Суддя І. К. Ніколаєва