УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Шебуєвої В.А., Оніщука М.І.,

при секретарі: Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1 про припинення дії, яка порушує право за апеляційною скаргою Печерської районної в місті Києві державної адміністрації та Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року позивачі звернулися до суду із позовом до ОСОБА_1 про припинення дії, яка порушує право.

Свої вимоги обґрунтували тим, що до Печерської районної державної адміністрації постійно звертаються мешканці багатоквартирних будинків із скаргами на влаштування в квартирах так званих «хостелів».

Розпорядженням голови Печерської районної у місті Києві державної адміністрації від 18.01.2016 №44 «Про створення робочої групи з розгляду питань щодо виявлення фактів використання не за призначенням квартир в багатоквартирних жилих будинках Печерського району міста Києва» створено робочу групу з розгляду питань щодо виявлення фактів використання не за призначенням квартир в багатоквартирних жилих будинках Печерського району міста Києва, якою проводиться рейди з перевірки квартир, які використовують під так звані «хостели», за результатами обстежень складаються акти.

Відповідно до Акту від 01.03.2016 встановлено, що квартира АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1, загальною площею 110,7 кв.м., житловою площею 79,2 кв.м., містить 13 двоярусних ліжок та використовується під «хостел».

Справа № 757/22685/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3991/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Цокол Л.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Перебування великої кількості сторонніх людей у будинку створює незручності, як для власників квартир у будинку, так і для працівників комунальної системи. Мають місце щоденні скарги від мешканців до ЖЕД «Хрещатик» про порушення санітарних норм у під'їздах, збільшення експлуатаційних витрат на будинок та порушення громадського спокою у вечірні та нічні години. Такі дії відповідача порушують норми цивільного та житлового законодавства, суперечать ДБН, порушують житлові права інших мешканців таких житлових будинків, а також призводять до недоотримання житлово-експуатаційними організаціями, а отже і міським бюджетом коштів.

Просили зобов'язати ОСОБА_1 припинити дії щодо використання квартири АДРЕСА_1 не за призначенням, під розташування так званого «хостелу» (для фактичного тимчасового проживання від 1 до 30 осіб, не пов'язаними родинними відносинами, за плату) та привести вказану квартиру у стан придатний для постійного проживання однієї сім'ї різного чисельного складу або однієї людини.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Печерська районна в місті Києві державна адміністрація та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» звернулися до суду з апеляційною скаргою мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Вказували на помилковість висновків суду першої інстанції про те, що відповідач, як власник майна, не може нести відповідальність за дії орендаря, навіть якщо такі протиправні дії мають місце.

Зазначали, що судом не враховано, що дії власника квартири, щодо нецільового використання відповідачем житлового приміщення, порушують норми житлового законодавства та права інших мешканців будинку, а також призводять до недоотримання житлово-експлуатаційними організаціями та міським бюджетом коштів.

Звернули увагу, що будинок АДРЕСА_1 передано до сфери управління Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, до повноважень якої відноситься облік відповідно до закону житлового фонду та здійснення контролю за його використанням.

Просили скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» просив апеляційну скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши пояснення представника Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 30).

10 травня 2012 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ВИРОБНИЧИЙ ЦЕНТР "ОРТО - К» укладено Договір найму (оренди) приміщення, за яким відповідач передав орендарю - ТОВ «ВИРОБНИЧИЙ ЦЕНТР «ОРТО - К» усе приміщення в оренду для непромислового використання.

Звертаючись до суду з позовом, позивачі просили зобов'язати відповідача припинити дії щодо використання квартири не за призначенням, а саме під розташування «хостелу» та зобов'язати ОСОБА_1 привести квартиру у стан, придатний для постійного проживання однієї сім'ї різного чисельного складу або однієї людини.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно частини ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Покладення обов'язку припинити дію, яка порушує право, як спосіб захисту цивільного права чи інтересу можливе щодо триваючого правопорушення, вчиненого іншою особою, яким створюються перешкоди в здійсненні суб'єктивного права. Відновлення становища, яке існувало до порушення як спосіб захисту цивільного права та інтересу застосовується у тому разі, якщо покладення обов'язку на особу, яка його порушила, припинити дії не відновлює повністю суб'єктивне право, а цього можна досягти вчиненням інших, передбачених законом, заходів.

Відповідно до п. 4.16 розпорядження Київської міської державної адміністрації від 10 грудня 2010 року № 1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві» районні в місті Києві державні адміністрації забезпечують захист майнових та немайнових прав територіальної громади м. Києва.

Відповідно до п. 10 Додатку 4 до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 31 січня 2011 № 121 «Про реалізацію районними в місті Києві державними адміністраціями окремих повноважень» до повноважень районних в місті Києві державних адміністрацій відноситься облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням.

Разом з тим, наявність функцій контролю за використанням житлового фонду не може реалізовуватися у спосіб покладання на особу за результатами розгляду цивільного позову суб'єкта владних повноважень обов'язку припинити нецільове використання власності.

Позивачі не довели порушення відповідачем ОСОБА_1 майнових та немайнових прав територіальної громади.

Печерська районна у м. Києві державна адміністрація, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» посилалися на те, що використання відповідачем квартири під «хостел» для проживання інших осіб порушує права інших мешканців житлового будинку.

Жодних документів щодо порушених відповідачем прав позивачів до суду надано не було. Документів на підтвердження повноважень позивачів діяти в інтересах інших осіб до суду також надано не було.

Тобто, повноважень звернення до суду в інтересах інших осіб позивачі не мають.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо нецільового використання відповідачем житлового приміщення з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Отже, розміщення в квартирі місць для проживання інших осіб не свідчить про використання квартири не за призначенням.

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва».

Враховуючи викладене, при встановленні обставин справи та ухваленні рішення, судом першої інстанції не було допущено порушень норм процесуального права та правильно застосовано норми матеріального права.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку доказам, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, і прийшов до правильного висновку про відмову у задоволені позовних вимог, про що ухвалив відповідне рішення.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ст. 308 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для його скасування, тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Печерської районної в місті Києві державної адміністрації та Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: