Справа № 761/2998/17
Провадження № 2/761/3474/2017
У Х В А Л А

27 січня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання наказу нечинним та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У січні 2017р. представник позивач ОСОБА_1 - ОСОБА_2. звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання наказу нечинним та зобов'язання вчинити дії.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно п. 3) ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог.

Як вбачається із позовної заяви, стороною позивача в якості відповідача зазначено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, однак до вказаного відповідача не ставляться будь-які вимоги, що є процесуально недопустимим.

Крім того, згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до наданих роз'яснень у п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Стороною позивача до матеріалів позову додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1280,0 грн., яка не містить відмітки про зарахування даних коштів до спеціального фонду Державного бюджету України. Крім того відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про судовий збір» при перевірці судом зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, встановлено, що судовий збір в сумі 1280,0 грн. за подання позову ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України не зараховано, а тому враховуючи вищевикладене, суд вважає даний доказ сплати судового збору неналежним.

Відтак, стороні позивача необхідно визначитись із суб'єктним складом та змістом позовних вимог та надати суду виправлену редакцію позовної заяви у відповідності до кількості учасників процесу та надати суду належний доказ сплати судового збору.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119, 120 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, оскільки зазначені недоліки перешкоджають суду відкрити провадження у справі.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання наказу нечинним та зобов'язання вчинити дії - залишити без руху, надавши стороні позивача строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: