АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/5420/15-ц Головуючий суддя І інстанції Ульяніч І. В.
Провадження № 22-ц/790/242/17 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори про відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення злочину
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого Шаповал Н.М.

суддів Кіпенка І.С., Кокоші В.В.

за участю секретаря Брулевича В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року у цивільній справі за позовом Компанії Bayer AG/Байєр АГ до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування збитків заподіяних злочином, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року Компанія Bayer AG/Байєр АГ звернулась до суду з позовом, після уточнення якого просила стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням, на загальну суму 1 450 824,20 грн.

В обґрунтування позову зазначала, що позивач є власником належним чином зареєстрованих у Україні знаків для товарів і послуг. Позивач володіє великим портфелем торговельних марок по всьому світі, серед них є також і ті, правова охорона яких поширюється на територію України. ОСОБА_2, ОСОБА_3 порушили права інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг, які належать позивачу. В результаті незаконного використання на фальсифікованих/контрафактних товарах словесних позначень, які ідентичні та/або схожі по ступеню змішування зі знаками для товарів і послуг позивача - «BAYER» за свідоцтвом України № 4879 від 16.05.1994 року, зареєстрованим для товарів 1, 2, 3, 4, 5, 17, 21, 22, 23, 24, 25, 27 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг та за свідоцтвом України № 5606 від 30.06.1994 року, зареєстрованим для товарів 1, 2, 3, 4, 5, 17, 21, 22, 23, 24, 25, 27 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг, відповідачі завдали позивачу значної матеріальної шкоди, яка, відповідно до законодавства України має бути відшкодована.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року позов Компанії Bayer AG/Байєр АГзадоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Компанії Bayer AG/Байєр АГ, D-51368 Леверкузен, Німеччина, завдані матеріальні збитки в розмірі 1 450 824 грн. 20 копійок., а також понесені судові витрати в розмірі 12 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 10 881,18 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 представником ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухваленням нового, яким відмовити Компанії Bayer AG/Байєр АГу задоволенні позову. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, зазначає, що визнаючи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 винними у незаконному використанні знаків для товарів та послуг, суд у вироку не вказав конкретно в якій кількості і які саме препарати з торговою маркою «BAYER» були підроблені та реалізовані. Крім того у вироку суду нічого немає щодо кількості контрафактної продукції і спричиненої шкоди саме компанії Байер.

Щодо позовних вимог, заявлених Компанією Bayer AG/Байєр АГ про відшкодування завданих збитків відносно вилученої у відповідачів під час обшуку контрафактної продукції, зокрема 44 літрів продукції, під назвами «Раксил» та «Престиж» (20 та 24 літрів відповідно), то вона була знищена, а тому не потрапила на ринок і не призвела до будь-яких наслідків у вигляді упущеної вигоди для позивача.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок протиправних дій відповідачів позивачу була заподіяна матеріальна шкода, у зв'язку з чим дійшов висновку про наявність підстав для покладення на відповідачів обов'язку по відшкодуванню заподіяних позивачу збитків.

Колегія суддів з такими висновками суду не погоджується виходячи з наступного.

Згідно вироку Золочівського районного суду Харківської області від 11 вересня 2014 року у справі № 622/781/14-к (1-кп/622/126/2014), вбачається, що ОСОБА_2, був засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 201, ч. 4 ст. 321, ч. 3 ст. 229, ст. 70, 69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст..75,76 КК України з випробуванням на 3 роки. При розгляді даної кримінальної справи, обвинувачений ОСОБА_2 визнав вину у вчинені зазначених у вироку злочинів, зокрема в організації та продажу хімічних речовин, в тому числі незаконного використання знаків для товарів, фірмового найменування, підшукував виробничі потужності для виготовлення етикеток,голограм, тари та кришок для здійснення подальшого фасування контрафактних отруйних речовин під виглядом агрохімічної продукції відомих іноземних виробників ««BAYER», «Syngenta», «Dupont», «Cheminova», не маючи при цьому відповідних повноважень від вищевказаних володільців знаків для товарів та фірмових найменувань, виробляв продукцію із найменуваннями та товарними знаками відомих іноземних виробників ««BAYER», «Syngenta», «Dupont», « Cheminova» (а.с.17-26)

Згідно вироку Золочівського районного суду Харківської області від 16 грудня 2014 року у справі № 622/863/14-к (1-кп/622/140/2014), вбачається, що ОСОБА_3, був засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 201, ч. 4 ст. 321, ч. 3 ст. 229, ст. 70, 69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст..75,76 КК України з випробуванням на 3 роки. При розгляді даної кримінальної справи, обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину у вчинені зазначених у вироку злочинів, зокрема в організації та продажу хімічних речовин, в тому числі незаконного використання знаків для товарів, фірмового найменування, підшукував виробничі потужності для виготовлення етикеток,голограм, тари та кришок для здійснення подальшого фасування контрафактних отруйних речовин під виглядом агрохімічної продукції відомих іноземних виробників ««BAYER», «Syngenta», «Dupont», «Cheminova», не маючи при цьому відповідних повноважень від вищевказаних володільців знаків для товарів та фірмових найменувань, виробляв продукцію із найменуваннями та товарними знаками відомих іноземних виробників ««BAYER», «Syngenta», «Dupont», «Cheminova». (а.с.31-41)

Із вироку Золочівського районного суду Харківської області від 16 грудня 2014 року вбачається, що відповідачі, серед інших, підробили продукцію позивача під назвами «Раксил» та «Престиж». Увесь асортимент продукції позивача, який пропонується до продажу та продається в Україні, в тому числі препарати «Раксил» та «Престиж», маркуються знаками для товарів, саме за свідоцтвами України №№ 4879 та 5606.

Відповідно до висновку судової експертизи № 1092 за результатами проведення судової експертизи обєктів інтелектуальної власності від 17 травня 2016 року, проведеної експертом Національної академії правових наук України науково-дослідного інституту інтелектуальної власності, експерт прийшов до висновку, що розмір матеріальної шкоди, завданої компанії Байєр АГ, як правовласнику торговельних марок «BAYER», за свідоцтвом України № 4879 від 16.05.1994 року та за свідоцтвом України № 5606 від 30.06.1994 року, у наслідок дій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від реалізації продукції під назвами «Раксил» та «Престиж» складає 1 450 824,20 грн. (т. 2 а.с.72-79)

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування; завдані збитки відшкодовуються в повному обсязі; збитками є реальні збитки та упущена вигода - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Відповідно до ст. 494 ЦК України, набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом. Набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку, яка має міжнародну реєстрацію або визнана в установленому законом порядку добре відомою, не вимагає засвідчення свідоцтвом.

Згідно ст. 495 ЦК України, майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: 1) право на використання торговельної марки; 2) виключне право дозволяти використання торговельної марки; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором.

Ст. 1166 ЦК України зазначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Компанії Bayer AG/Байєр АГ вважає себе потерпілим від кримінального правопорушення та вважає, що їй завдано шкоду у вигляді упущеної вигоди.

Проте, при обчисленні розміру упущеної вигоди першочергове значення має визначення реальності тих доходів, які особа передбачала отримати за звичайних умов цивільного обороту. Обовязок щодо доведення розміру тих доходів, які особа отримала б у випадку не посягання на її право, покладається на позивача.

Предявлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на особу обовязок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними.

Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідачів стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Оскільки вилучена продукція під час досудового слідства була знищена та не потрапила на ринок, що не призвело до упущеної вигоди, а тому позивачу не була заподіяна шкода. Крім того позивачем не доведено, що він міг і повинен був отримати доходи від реалізації продукції, як того вимагає ст. 22 ЦК України.

Кримінальною справою та Компанією Bayer AG/Байєр АГ не доведено, що реалізована продукція є контрафактною, а реалізовані 4 тони травника для картоплі були упаковані саме в упаковку фірми Компанії Bayer AG/Байєр АГ, мали товарний знак даного підприємства.

Також, свідок ОСОБА_4 в суді першої інстанції пояснив, що співпрацював із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Йому був потрібен препарат для обробки картоплі. Він зробив замовлення ОСОБА_3 Товар він отримав в 20 літрових каністрах, хоча оригінальна продукція «Престиж» продається в 1 літровій тарі. Маркування не було та препарат був готовий для використання. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не стверджували, що це продукція компанії Bayer AG/Байєр АГ, і йому було відомо, що це не оригінальна продукція, він придбав її як аналог продукту «Престиж».

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у достатньому обсязі не перевірив вказаних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, наданим доказам не дав належної правової оцінки в сукупності та їх взаємному звязку, належним чином не перевірив протиріччя та суперечності наданих сторонами доказів у справі, та ухвалив помилкове рішення, у звязку з чим судове рішення підлягає скасуванню з постановленням нового рішення.

Керуючись ст. 303, 304, п 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України судова колегія,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 представника ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог Компанії Bayer AG/Байєр АГ до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування збитків, заподіяних злочином, відмовити.

Стягнути з Компанії Bayer AG/Байєр АГ на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 4 019,40 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: Н.М. Шаповал

Судді колегії: ОСОБА_5

ОСОБА_6