Справа № 707/6050/2012
У Х В А Л А

Іменем України

20 березня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого-судді: Мацунича М.В.,

суддів: Куштана Б.П., Бисага Т.Ю.

з участю секретаря: Шукаль О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 й ОСОБА_2 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 29 листопада 2016 року про залишення без задоволення заяви за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_2 від імені якого діє представник ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05 березня 2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, треті особи без самостійних вимог: Чинадієвська селищна рада, ТзОВ «Екостандарт М», ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

встановила:

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся у суд із заявою про перегляд рішення в звязку з нововиявленими обставинами.

Заяву мотивує тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 05 березня 2014 року були задоволені вимоги Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 18 червня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27 серпня 2014 року, рішення суду першої інстанції було залишено в силі. При розгляді даної справи Мукачівським міськрайонним судом взагалі ніколи не ставилися під сумнів та не досліджувалися питання про розрахункові рахунки та користування грошовими кредитними коштами фізичною особою підприємцем ОСОБА_2, однак рішенням Київського апеляційного господарського суду від 22 червня 2016 року в справі №910/17687/15, Договір банківського рахунку від 13.12.2007 року за №883 було визнано нікчемним, оскільки фізична особа - підприємець ОСОБА_2 його не підписував та не узгоджував, а також не надавав нікому таких повноважень, а у відповідності з діючим законодавством і розрахункові рахунки є недійсними, виписки банку є недійсними і всі трансакції є також недійсними. Також 22 червня 2016 року в ході розгляду судом апеляційної скарги фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду м. Києва від 15.03.2016 року у справі №910/17687/15 за позовною заявою фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання нікчемними Кредитного договору про відкриття кредитної лінії №2391 від 26.12.2007 року, договору від 01.09.2008 року про внесення змін за № 1 до кредитного договору №2391 від 26.12.2007 року, Договору від 01.12.2008 року про внесення змін за № 2 до кредитного договору №2391 від 26.12.2007 року, та Договору банківського рахунку від 13.12.2007 року за №883 було винесено постанову якою апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, задоволено в повному обсязі та визнано нікчемними Кредитний договір про відкриття кредитної лінії №2391 від 26.12.2007 року, Договір від 01.09.2008 року про внесення змін за № 1 до кредитного договору №2391 від 26.12.2007 року, Договір від 01.12.2008 року про внесення змін за № 2 до кредитного договору №2391 від 26.12.2007 року, та Договір банківського рахунку від 13.12.2007 року за №883. У відповідності з цим в своєму рішенні Мукачівський міськрайонний суд від 05 березня 2014 року прийшов до висновків, які ґрунтуються на документах наданих банком, однак ці документи юридично нікчемні, оскільки постановою Київського апеляційного господарського суду від 22 червня 2016 року встановлено, що Кредитний договір про відкриття кредитної лінії №2391 від 26.12.2007 року, Договір від 01.09.2008 року про внесення змін за № 1 до кредитного договору №2391 від 26.12.2007 року, Договір від 01.12.2008 року про внесення змін за № 2 до кредитного договору №2391 від 26.12.2007 року, та Договір банківського рахунку від 13.12.2007 року за №883., є нікчемними, а фізична особа-підприємець ОСОБА_2 кредитними грошовими коштами не користувався, розрахункових рахунків зазначених в платіжних дорученнях та виписках банку - наданих банком в якості доказів - не мав та не укладав і не узгоджував жодного документу. У ході розгляду справи №910/17687/15 Київським апеляційним господарським судом не знайшли свого підтвердження доводи представників банку стосовно того, що фізична особа підприємець ОСОБА_2 особисто отримував грошові кредитні кошти на розрахункові рахунки в інших банківських установах. Посилаючись на викладене і просив суд скасувати за нововиявленими обставами рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05 березня 2014 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 29 листопада 2016 року, заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, залишено без задоволення.

Заперечуючи висновки ухвали суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування ухвали та постановлення нової ухвали про задоволення зави ОСОБА_2. В обґрунтування скарги посилається на порушення судом норм процесуального права. Указує, що визнання судом нікчемними кредитних договорів є нововиявленими обставинами по даній справі.

Також дане судове рішення оскаржив у апеляційному порядку ОСОБА_2, який в апеляційні скарзі, також просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є аналогічними доводами скарги ОСОБА_1.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційних скарг, дійшла до думки, що скарги підлягають частковому задоволенню з наступних мотивів.

Встановлено, що 05 березня 2014 року Мукачівським міськрайонним судом у справі №0707/6050/12 за провадженням №2/303/429/14 ухвалено рішення за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, треті особи: Чинадіївська селищна рада, ТОВ «Екостандарт М», ОСОБА_4, ОСОБА_5, яким позовні вимоги задоволено та звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно Іпотечного договору від 11.02.2008 року, (Т.5, а.с. 63-67).

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 18.06.2014 року рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05.03.2014 року залишено без змін, (Т.5, а.с. 135-138).

Та ухвалою ВССУ від 27.08.2014 року відхилено касаційну скаргу ОСОБА_2 та залишено без змін рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05.03.2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 18.06.2014 року, (Т.5, а.с. 155, 156).

У подальшому ОСОБА_2 звернувся у суд із заявою від 13 січня 2015 року про перегляд рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05.03.2014 року за нововиявленими обставинами.

У звязку із чим, ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 22 січня 2015 року дану заяву, задоволено. Та скасовано рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05 березня 2014 року за нововиявленими обставинами та призначено справу до розгляду, (Т.6, а.с. 15, 16). Зазначена ухвала набрала законної сили.

Після чого, у зазначеній справі Мукачівським міськрайонним судом ухвалено рішення від 15 липня 2015 року, яким позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, треті особи: Чинадіївська селищна рада, ТОВ «Екостандарт М», ОСОБА_4, ОСОБА_5, задоволено та звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно Іпотечного договору від 11.02.2008 року, (Т.6, а.с. 188-192).

На зазначене рішення суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2015 року відхилена, а рішення Мукачівського міськрайонного суду від 15 липня 2015 року, залишено без змін, (Т.7, а.с. 94-103).

А 29.12.2015 року ОСОБА_2 подав заяву про перегляд рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05 березня 2014 року за нововиявленими обставинами, (Т.7, а.с. 109-110).

Проте, ухвалю Мукачівського міськрайонного суду від 18 квітня 2016 року дану заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, залишено без розгляду, (Т.7, а.с. 198-199).

Та, не дивлячись на зазначені процесуальні судові рішення, 21.07.2016 року ОСОБА_2 знову звернувся у суд із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05 березня 2014 року, (Т.7, а.с. 203-205). Однак, таке рішення суду раніше вже скасовано ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 22 січня 2015 року за його же заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 30.08.2016 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05 березня 2014 року, (Т.7, а.с. 225).

Розглянувши дану заяву по суті, та відмовляючи у задоволенні такої, суд першої інстанції мотивував це тим, що обставини вказані у заяві не являються нововиявленими.

Однак колегія суддів не може погодитись з такою ухвалою суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Вказана норма кореспондується зі ст.ст. 129, 129-1 Конституції України, якими встановлюється обовязковість судових рішень, що набрали законної сили.

Як уже було вищезазначено, у процесі розгляду попередньо поданої ОСОБА_2 заяви від 13 січня 2015 року про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, (Т.5, а.с. 221-222), ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 22 січня 2015 року, скасовано рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05.03.2014 року за нововиявленими обставинами, (Т.6, а.с. 15-16). Дана ухвала є чинною, що свідчить про те, що рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05 березня 2014 року по даній справі не існує, так-як втратило законну силу. Після такого скасування, Мукачівським міськрайонним судом вирішено даний позов по суті з ухваленням рішення від 15 липня 2015 року, яке набрало законної сили.

При цьому ОСОБА_2 помилково вважає, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 15 липня 2015 року відмовлено у задоволенні його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05 березня 2014 року, позаяк дане питання вирішено саме ухвалою від 22 січня 2015 року. У самому рішенні від 15.07.2015 року жодним чином не вказано про розгляд заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05 березня 2014 року. Таке рішення Мукачівського міськрайонного суду від 15 липня 2015 року наразі є єдиним чинним рішенням, що набрало законної сили, яким вирішено по суті позовні вимоги у даній справі.

За змістом ч. 1 ст. 361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у звязку з нововиявленими обставинами.

Вказане свідчить про те, що відсутній такий процесуальний документ як рішення суду від 05 березня 2014 року, яким би було закінчено розгляд справи, та за цих обставин, відсутній предмет перегляду за нововиявленими обставинами.

Проте, у порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 364 і ч. 2 ст. 364-1 ЦПК України за відсутності рішення про перегляд якого подано заяву, суд безпідставно ухвалою від 30 серпня 2016 року відкрив провадження за нововиявленими обставинами з перегляду рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05 березня 2014 року, (Т.7, а.с. 225).

Як зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Та ч. 8 ст. 8 ЦПК України передбачено, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції ухвалою від 30 серпня 2016 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами з перегляду рішення суду яке втратило свою законну силу, що свідчить про відсутність предмета перегляду за нововиявленими обставинами. Та правовим наслідком по усуненню такої процесуальної дії є закриття такого провадження за нововиявленими обставинами.

Оскільки, такі суспільні відносини не врегульовано Главою 4 Провадження у звязку з нововиявленими обставинами, а тому така прогалина в даних процесуальних відносинах повинна бути подолана в порядку застосування аналогії закону, яким є п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Постановляючи ухвалу по суті заявлених вимог, суд першої інстанції, розглянув заяву про перегляд рішення, яке відсутнє, і в силу цього не може бути переглянуто. Зазначене свідчить про порушення судом першої інстанції вимог норм процесуального законодавства, що призвело до неправильного вирішення даного питання.

Наведені обставини, суд першої інстанції не врахував, а тому, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню внаслідок застосування аналогії закону із закриттям провадження за нововиявленими обставинами з підстав відсутності рішення суду яке б набрало законної сили. Та через це, апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

А звідси, керуючись вимогами норм ч. 8 ст. 8, п. 1 ч. 1 ст. 205, статей 307, 314, 315, 317 і 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційні скарги ОСОБА_1 й ОСОБА_2, задоволити частково.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 29 листопада 2016 року про залишення без задоволення заяви за нововиявленими обставинами, скасувати.

Провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_2 від імені якого діє представник ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05 березня 2014 року, закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Суддя-доповідач

Судді