Справа № 202/404/17
Провадження № 2/0202/847/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 березня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: судді-Бєльченко Л.А.

при секретарі-Скляр А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до з даним позовом , указуючи, що 02.01.2016 року помер ОСОБА_2. На день його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 37/100 частки житлового будинку за адресою :, Дніпро, вул. Степана Разіна, 31.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповів все своє майно їй,позивачу у справі, у звязку з чим, вона звернулась у встановлений законом строк до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте постановою держаного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 від 30.12.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 37/100 частини житлового будинку № 31 по вулиці Степана Разіна у місті Дніпрі після смерті ОСОБА_2 у звязку із тим, що це майно не зареєстроване за спадкодавцем ОСОБА_2

Тому просила суд визнати за нею право власності за заповітом на указану частину житлового будинку після смерті ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити .

Представник відповідача , територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_4, просив вирішити справу на розсуд суду.

Представник третьої особи Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, просив слухати зазначену справу у його відсутність (а.с. 32).

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.01.2016 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КИ № 682707, виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського управління юстиції від 12.01.2016 року (а.с. 6, 35).

Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 37/100 частини домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Степана Разіна, буд. 31, яке належало матері померлого ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 17.05.1948 року (а.с.65 ), посвідченого нотаріусом Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпропетровська від 08.09.1986 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР за реєстровим № 138 (а.с. 13), та на підставі рішення народного суду Індустріального району міста Дніпропетровська від 08.09.1986 року. 08.01.2001 року ОСОБА_5, мати ОСОБА_2, померла що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-КИ № 375496, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська від 09.01.2001 року (а.с. 6). Остання залишила заповіт на ім.*я ОСОБА_6 та ОСОБА_2 в рівних частинах (а.с. 7).

31.01.2001 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-КИ № 379205, виданого Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпропетровського обласного управління юстиції від 19.02.2001 року (а.с. 6).

Відповідно до заповіту, складеного ОСОБА_2, він все своє майно заповів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивачу у справі. (а.с. 8).

03.02.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 (а.с. 34).

Постановою держаного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 від 30.12.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 37/100 частини житлового будинку № 31 по вулиці Степана Разіна у місті Дніпрі після смерті ОСОБА_2, померлого 02.01.2016 року, у звязку із тим, що вказане майно не зареєстроване за спадкодавцем ОСОБА_2 (а.с. 17, 45).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно за статтями 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 3 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні з досліджуваної спадкової справи після смерті ОСОБА_2, встановлено, що позивач у визначений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк звернулась до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, однак, з-за відсутності державної реєстрації права власності на спірне домоволодіння за спадкодавцем, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено.

За життя ОСОБА_2 не оформив свої спадкові права після смерті матері, ОСОБА_5 Проте останній проживав разом із нею за однією адресою,був зареєстрований у цьому ж будинку і відповідно до статті 549 ЦК України 1963 року є таким , що фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5

Після смерті ОСОБА_7 за оформленням спадкових прав ніхто не звертався.

За встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що є законні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1261,1268, 1270 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на 37/100 домоволодіння по вулиця Степана Разіна, будинок № 31 в місті Дніпрі після смерті померлого 02 січня 2016 року ОСОБА_2.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення через суд першої інстанції.

Суддя-- ОСОБА_8