АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/4558/16-ц Головуючий суддя І інстанції Бондаренко В. В.
Провадження № 22-ц/790/1533/17 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: відшкодування шкоди
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубний Р.М.

суддів: Пилтпчук Н.П., Котелевець А.В.,

за участю секретаря: Пашнєвої Ю.Є. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

встановила:

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 29 грудня 2015 року вул. Червоноармійській в м. Харкові з вини водія ОСОБА_5, який керував автомобілем «Hyundai Tucson», державний номерний знак АХ8738ВI, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої належний їй автомобіль «ВАЗ 210994», державний номерний знак НОМЕР_1, зазнав технічних ушкоджень, Розмір матеріального збитку відповідно до акту виконаних робіт, рахунку-фактури, квитанції, виданих ФОП ОСОБА_6 15 липня 2016 року, становить 27 360 грн. Посилаючись на те, публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (ПАТ «НАСК «Оранта»), в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7, виплатила їй страхове відшкодування у розмірі 9 543 грн. 16 коп., ОСОБА_3 просила стягнути на відшкодування завданої їй пошкодженням автомобіля матеріальної шкоди 17 816 грн. 84 коп.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди 17 816грн. 84 коп. та 551 грн. 20 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення скасувати, позовну заяву залишити без розгляду. В обґрунтування скарги зазначив, що надані позивачем документи не є належними доказами розміру завданої їй пошкодженням в результаті ДТП автомобіля матеріальної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача та є страховим випадком, позивачці завдано матеріальної шкоди у розмірі 27 360 грн., 9543 грн. 16 коп. з яких виплачено в якості страхового відшкодування ПАТ НАСК «Оранта», у звязку з чим 17 816 грн. 84 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_4

Проте повністю погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Судовим розглядом установлено, що 29 грудня 2015 року на вул. Червоноармійській в м. Харкові сталося дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai Tucson», державний номерний знак АХ8738ВI, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «ВАЗ 210994», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2016 року ОСОБА_4визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн..

07 жовтня 2015 року між ОСОБА_4 та ПАТ «НАСК «Оранта» було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5092883, відповідно до умов якого останнє зобовязалось відшкодувати у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року N 1961-IV (Закон N 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону N 1961-IV встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно з висновком автотоварознавчого дослідження від 28 січня 2016 року, виконаного ТОВ «Гарант-Асістанс» на замовлення ОСОБА_3, матеріальний збиток, визначений на підставі протоколу огляду автомобіля, завданий власнику транспортного засобу «ВАЗ 210994», державний номерний знак НОМЕР_1, в результаті ДТП з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (0,58), становить 10 053 грн. 16 коп.

За змістом ст. 12 Закону N 1961-IV страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми.

30 березня 2016 року ПАТ «НАСК «Оранта» виплачено ОСОБА_3 страхове відшкодування, зменшена на суму франшизи, у розмірі 9 543 грн. 16 коп.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК).

Частино 1 ст. 143 ЦПК України передбачено, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вважав доведеним розмір матеріальної шкоди, завданої позивачці пошкодження в результаті ДТП належного їй автомобіля, у розмірі 27 360 грн., який визначено на підставі акту виконаних робіт, рахунку-фактури та квитанції, виданих ФОП ОСОБА_8

При цьому місцевий суд не врахував, що ознаками судових доказів є їх достовірність і достатність. Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять в предмет доказування. А достатність це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу.

Оскільки клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи з метою визначення розміру матеріального збитку, завданого в результаті ДТП, позивачкою не заявлялось, колегія суддів вважає, що ОСОБА_3 не довела на підставі належних та допустимих доказів того, що внаслідок ДТП їй завдано збитків у загальному розмірі 27 360 грн.

З іншимх підстав позовні вимоги про стягнення різниці між страховим відшкодуванням та визначеним ФОП ОСОБА_8 розміром шкоди, ОСОБА_3 не обґрунтовувались.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні, зі зменшенням розміру суми, яка підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на відшкодування майнової шкоди до розміру передбаченої договором страхування франшизи (510 грн.)

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України ї з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог судові витрати, понесені ним за подачу апеляційної скарги у розмірі 589 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2016 року змінити.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди, результаті дорожньо-транспортної пригоди, 510 грн. та судовий збір в сумі 15 грн. 75 коп.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 сплачений ним за подачу апеляційної скарги судовий збір у розмірі 589 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді