Справа № 342/24/17
Провадження № 2/342/171/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, в розмірі по 1500 грн. до досягнення сином повноліття; стягнення аліментів розпочати з дня подачі до суду позовної заяви. В позовній заяві зазначила, що 19 листопада 2008 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_2. 15 березня 2010 року у них народився син ОСОБА_3. Сторони спільно не проживають більше двох років, син проживає з позивачкою. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча працює по найму в м. Києві і одержує заробітну плату в середньому до 5000 грн., тому він має можливість сплачувати на утримання сина аліменти в розмірі по 1500 грн. в місяць. Відповідач по стану здоров'я є здоровим та має можливість працювати і утримувати сина, інших витрат відповідач немає. Позивачка роботою не забезпечена, доходів немає, тому їх син фактично утримується батьками позивачки.

Позивачка в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав, зазначених в позові. Пояснила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, однак вони спільно не проживають. Відповідач в утриманні сина трохи допомагає, однак того не достатньо, тому просить суд задовольнити її позов.

Відповідач в судові засідання призначені по справі не з'являвся, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вислухавши позивачку ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно представленої копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого 19 листопада 2008 р., шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровано 19 листопада 2008 року у виконкомі Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 11. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 01 квітня 2010 року Далешівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

Судом встановлено, що малолітній син проживає разом з позивачкою. Відповідач, який проживає окремо від сім'ї, в достатній кількості коштів на утримання дитини не надає.

Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема ч.2 ст.51 Основного Закону визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. В силу вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Враховуючи обставини, визначені ст. 182 СК України, роз'яснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі у розмірі по 800 грн. щомісячно.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 13.01.2017 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання.

Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України.

На підставі наведеного, ст.ст. 141, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 214-215, 218, 224-226, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Михальче Городенківського району Івано-Франківської області в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в розмірі по 800 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнення аліментів розпочати з 13.01.2017 р. і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 до державного бюджету судовий збір в розмірі 640 грн. (код класифікації доходів бюджету: 22030106; стягувач: Державна судова адміністрація України; отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001).

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Ничик Г.І.