Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/232/17
Провадження по справі № 2/514/189/17
18 травня 2017 року смт Тарутине
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - М.В. Козирєва
за участю секретаря - Я.П. Міхальчук,
розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 представником якого є ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з залученням третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та ОСОБА_5 про зняття арешту з майна,-
13 липня 2016 року позивач отримав інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна з якої дізнався, що на його майно накладено арешт на підставі ухвал Тарутинського районного суду Одеської області від 02.09.2011 року шляхом забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів та від 31 січня 2012 року в порядку забезпечення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним та стягнення грошових коштів.
У зв'язку з цим позивач просить зняти арешт з зазначеного майна в судовому порядку, посилаючись на те, що ніяких зобов'язань перед відповідачами в нього не має.
Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Позов підтримує в повному обсязі.
Відповідачі та їх представник в судове засідання не з'явилися. Викликалися належним чином.
Треті особи - представник Тарутинського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю.
Таким чином, відповідно та в порядку ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів та згоди позивача.
В зв'язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового за допомогою звукозаписувального засідання технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 13.07.2016 року вбачається, що позивачу на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частка земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 та 1/2 частка житлового будинку, розташованого за вищезазначеною адресою (10-13).
Крім цього, судом встановлено, що на вказане майно накладено арешт на підставі ухвали Тарутинського районного суду Одеської області від 02.09.2011 року шляхом забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів та від 31 січня 2012 року в порядку забезпечення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним та стягнення грошових коштів (а.с. 15-16, 39).
В силу ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У відповідності до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує.
Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Держава не втручається у здійснення власником права власності.
Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
В силу ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту.
У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.
У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.
Враховуючи те, що у ОСОБА_1 відсутні будь-які зобов'язання перед відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 209, 224-226 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 представником якого є ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з залученням третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та ОСОБА_5 про зняття арешту з майна - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а якщо сторони не були присутні в судовому засіданні, рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя М.В. Козирєв