Справа № 404/1592/17
Номер провадження 2-о/404/126/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Іванової Н.Ю.

присяжних - ОСОБА_1

ОСОБА_2

при секретарі - Гуйван О.В.

за участю прокурора - Мельникової Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за заявою лікаря-психіатра КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_3 про госпіталізацію недієздатного ОСОБА_4 до психіатричного закладу,-

ВСТАНОВИВ:

Лікар-психіатр комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: Кіровоградська область, Новоукраїнський р-н, с. Веселий Кут, вул. Лесі Українки, 26, для надання психіатричної допомоги.

Заява мотивована тим, що 10.03.2017 року ОСОБА_4 було госпіталізовано до КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» на підставі направлення на госпіталізацію, виданого 09.03.2017 року райпсихіатром ОСОБА_5 Новоукраїнської ЦРЛ Кіровоградської області, який після особистого огляду громадянина ОСОБА_4 зробив висновок про необхідність його госпіталізації до психіатричного закладу, так як обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, у звязку з встановленням в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку громадянина ОСОБА_4, які надійшли від матері (опікуна) хворого ОСОБА_6. ОСОБА_4 було оглянуто лікарем-психіатром ОСОБА_7 та підтверджено висновок про необхідність його госпіталізації. Комісія лікарів-психіатрів КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» у складі: Заступника головного лікаря з медичної частини ОСОБА_8, завідувача відділенням № 9 ОСОБА_3, завідувача відділенням № 11 ОСОБА_9 підтвердили обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно ЗУ «Про психіатричну допомогу» та прийшла до висновку, що обстеження і лікування громадянина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, можливе тільки в умовах стаціонару, згоду на яку неможливо мати, оскільки особа є недієздатною.

Представник заявника в судовому засіданні заяву про необхідність примусової госпіталізації підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор дану заяву також підтримала та просила суд ухвалити рішення про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного закладу.

ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо своєї госпіталізації в примусовому порядку не заперечив.

Опікун ОСОБА_6, яка є матірю недієздатного, просила заяву задовольнити та госпіталізувати ОСОБА_4 до психіатричного закладу через погіршення його стану здоровя.

Заслухавши пояснення представника комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня", особу, щодо якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, законного представника особи, щодо якої розглядається питання, повязане з наданням психіатричної допомоги, думку прокурора, який погодився із вимогами заявника щодо госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Статтею 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Постановою Пленуму Верховного Суду України Про судове рішення у цивільній справі від 18.12.2009 року розяснено, що у необхідних випадках суд зазначає про урахування: рішення Конституційного Суду України про офіційне тлумачення Конституції та законів України, які підлягають застосуванню в даній справі та при вирішенні питання про відповідність Основному Закону України нормативно-правових актів, перелічених у пункті 1 частини першої статті 150 Конституції України, якими сторони доводять свої вимоги чи заперечення; постанов Пленуму Верховного Суду України, прийнятих відповідно до статті 125 Конституції України і статті 55 Закону України від 7 лютого 2002 року N 3018-III "Про судоустрій України", з питання застосування норм процесуального та матеріального права, які підлягають застосуванню в даній справі.

Судом встановлено, що рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20.05.2015 року, яке набрало законної сили 31.05.2015 р., визнано недієздатним громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 Встановлено опіку над недієздатним ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Призначено ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, опікуном над недієздатним ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

10.03.2017 р. опікун ОСОБА_6 звернулася до головного лікаря Комунального закладу "Кіровоградської обласної психіатричної лікарні" ОСОБА_10 з заявою про госпіталізацію сина ОСОБА_4 у звязку з загостренням хвороби. Загострилось маячіння, хворобливі ідеї і мета їх здійснення, не спить, агресивний до оточуючих.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

У відповідності до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Згідно висновку комісії лікарів, ОСОБА_4 встановлено діагноз: параноїдна шизофренія, параноїдний синдром, психомоторне збудження. Підставою для госпіталізації особи, визнаної недієздатною, є: наявність у хворого реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Комісія вважає необхідним госпіталізувати недієздатного хворого ОСОБА_4 до КЗ Кіровоградська обласна психіатрична лікарня для надання йому стаціонарного психіатричної допомоги.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 визнаний у встановленому порядку недієздатним та згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 13.03.2017 року страждає на параноїдна шизофренія, параноїдний синдром, психомоторне збудження, а відтак, суд вважає, що ОСОБА_4 потребує госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

На підставі ст.ст. 13,14,16-19, 22 ЗУ "Про психіатричну допомогу", керуючись ст. ст. 279-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.

Госпіталізувати недієздатного ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» в примусовому порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Н.Ю. Іванова

присяжні ОСОБА_1

ОСОБА_2