АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Камілла», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Насобіна Ганна Олександрівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ЗадніпрянийОлександр Михайлович, про визнання правочинів недійсними та за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 24 лютого 2017 року,

встановила:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року заяву ФОП ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт в межах позовних вимог в розмірі 1245 742 грн. 49 коп.та заборонено вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження нерухомого майна, а саме: земельних ділянок АДРЕСА_2 у Печерському районі м. Києва(кадастровий номер НОМЕР_8); на АДРЕСА_3 у Печерському районі м. Києва (кадастровий номер НОМЕР_2); на АДРЕСА_7 у Деснянському районі м. Києва ділянки № НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16 (кадастрові номера НОМЕР_9, НОМЕР_3, НОМЕР_4,НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7); за адресою: Сороки-Львівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області (кадастровий номер НОМЕР_1).

Накладено арешт в межах позовних вимог в розмірі 1245 742 грн. 49 коп.та заборонено вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження нерухомого майна, а саме: на 1/2 частки жилого будинку за адресою: м. Київ, АДРЕСА_3; на квартири: №4 - загальна площа 330, 40 кв.м., №5 - загальна площа 294,0 кв.м. та № 16 - загальна площа 233, 30 кв.м. по АДРЕСА_2 у м. Києві; на квартиру №10 за адресою АДРЕСА_6; на квартиру АДРЕСА_1; на 1/3 частки приміщень № 8,9,10,11,12,13 - загальною площею 528,7 кв.м. на АДРЕСА_5 у м. Києв; на 1/2 частки комплексу споруд (літ. А,Б) заг. площа - 1564,80 кв.м на АДРЕСА_4; на 1/2 частки будинку охорони заг. площею 29,1 кв.м за адресою: Сороки-Львівськасільська рада Пустомитівського району Львівської області; на 1/2 частки складського приміщення заг. площею 3517,1 кв.м за адресою: автодорога М-06, ліворуч,Сороки-Львівськасільська рада Пустомитівського району Львівської області; на нежиле приміщення (апартаменти) №19 заг. пл. - 93,5 кв.м., розташованого в корпусі 4 елінг-центра «Лагуна» за адресою: АДРЕСА_8, район Міжнародного молодіжного центра «ММЦ» «Гурзуф», будівництво якого не завершено.

В іншій частині заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримала.

ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечив.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що усе майно, на яке накладено арешт, належить відповідачу ОСОБА_2, між сторонами дійсно виник спір, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Проте з такими висновками суду повністю погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_1, треті особи: ТОВ «Торговий дім «Камілла», ПНКМНО Насобіна Г.О., ПНКМНО Задніпряний О.М., про визнання недійсними договору купівлі-продажу частки у статутному фонді ТОВ «Торговий дім «Камілла» від 17.12.2014 р. № 1491, визнання недійсним договору відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу частки в статутному фонді ТОВ «Торговий дім «Камілла», укладеного між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1

ФОП ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів в зв'язку із невиконанням умов договору про відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ТД «Камілла».

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, ФОП ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_2 тривалий час не виконує своїх зобов'язань, та ухиляється від їх виконання, незважаючи на існування судових рішень щодо стягнення грошових коштів за оспорюваними договорами. Невжиття заходів забезпечення позову, враховуючи, що ОСОБА_2 є громадянином іншої країни, може унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідност. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 лютого 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Висновки суду першої інстанції про забезпечення позову, не відповідають вищенаведеним вимогам закону та відповідним роз'ясненням.

Так, вирішуючи питання накладення арешту на нерухоме майно, суд першої інстанції не перевірив належність майна на праві власності відповідачу ОСОБА_2

Крім того, матеріали справи не містять відомостей про вартість майна, на яке накладено арешт, що унеможливило визначення співмірності між розміром заявлених вимог та вартістю майна.

Суд в повній мірі не пересвідчився чи дійсно між сторонами існує спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 3 частини 1 ст. 312 ЦПК України передбачено, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Оскільки судом першої інстанції порушено порядок вирішення заяви про забезпечення позову, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 24 лютого 2017 року підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, п. 2 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 24 лютого 2017 року скасувати.

Питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В.Поліщук