Справа № 456/75/17
Провадження № 2/456/698/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2017 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Шрамка Р. Т.

при секретарі Панилик О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення належності правовстановлюючого документу та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 20.02.1989 року на підставі рішення виконкому Стрийської районної ради № 34 від 16.02.1989 року на імя ОСОБА_4, в якому помилково вказано прізвище ОСОБА_5, а по-батькові Ількович та визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті його батька ОСОБА_6, який помер 15.05.2015 року, а саме на житловий будинок А-1, прибудову А-1, сходи а2, сарай Д, сарай Є, убиральня Ж, навіс З, сарай И, гараж І, огорожу №1, ворота №2, огорожу № 3, хвіртку №4, хвіртка №5, ворота №6, ворота №7, хвіртка №8 по вул. Жовтнева, 40 в с. Довголука Стрийського району Львівської області. В обґрунтування позову покликається на те, що 15 травня 2015 року помер його батько ОСОБА_6. Після його смерті відкрилась спадщина, в яку входить житловий будинок зі всіма господарськими спорудами, а саме прибудова А - 1, сходи а2, сарай Д, сарай Є, убиральня Ж, навіс 3, сарай И, гараж І, огорожа №1, ворота №2, огорожа №3, хвіртка №4, хвіртка №5, ворота №6, ворота №7, хвіртка №8 по вул. Жовтнева, 40 с. Довголука Стрийського району Львівської області. Будинок знаходиться на земельній ділянці, яка в даний час після смерті батька виділена йому у користування, про що свідчить довідка Грабовецької сільської ради № 845 від 17.06.2016 року. Так як відповідачі по справі, його мати та брат, офіційно у нотаріуса відмовились від спадщини та не претендують як члени колишнього колгоспного двору на власність в цьому будинку, а оскільки він користується даним будинком, доглядає за ним, сплачує всі необхідні платежі, то фактично він вважається власником спірного майна. Він 21.07.2015 року звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що правовстановлюючі документи на житловий будинок як на колгоспний двір не можуть бути прийняті нотаріусом для оформлення спадщини. Окрім цього, у господарстві його батька є самочинні будівлі, а саме: прибудова А-1, сарай «И», гараж «І», а також у свідоцтві про право власності на жилий будинок, виданому 16.02.1989 року головою виконкому Стрийської районної ради на підставі рішення виконкому № 34, де вказано, що будинок № 40 по вул. Жовтнева в с. Довголука належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5, замість правильного ОСОБА_4, тобто його дідо. Його дідо ОСОБА_4 помер 30.08.2009 року і після його смерті спадщину фактично прийняв його батько ОСОБА_6, оскільки фактично проживав у даному будинку, розпоряджався ним, продовжував підтримувати будинок в нормальному стані, обробляв город, побудував на земельній ділянці біля будинку в 2007 році прибудову, позначену в технічному паспорті А-1. В 2011 році батько побудував так само самовільно сарай «И» та гараж «І». Відповідно до висновку експерта ОСОБА_7 складеного за результатами проведеного технічного обстеження прибудови літ «А-1», сараю літ. «И», гаражу літ. «І», що розташовані за адресою вул. Жовтнева 40 в с. Довголука Стрийського району Львівської області встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. У звязку з даними розбіжностями, він не може оформити документи про прийняття спадщини та змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Заявник, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляд справи, в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву, в які просить проводити розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, однак надіслали на адресу суду заяву, в якій просять розгляд справи проводити у їхній відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін.

Відповідно до ст.11, ч.2 ст.31, ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого виконкомом Стрийської районної ОСОБА_8 народних депутатів 20.02.1989 року, вбачається, що ОСОБА_5 на праві особистої власності належить колгоспний двір по вул. Жовтнева, 40 в с. Довголука Стрийського району Львівської області, головою якого є останній.

З копії свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 191120, виданого Довголуцькою сільською радою Стрийського району Львівської області 01.09.2009 року, ОСОБА_4 помер 01 вересня 2009 року, актовий запис № 14.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії ІІІ - СГ № 317024, виданого Довголуцькою сільською радою Стрийського району Львівської області 16.10.1982 року, ОСОБА_1 народився 02.10.1982 року, актовий запис № 22, його батьком записано ОСОБА_6.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-СГ № 388079, виданого виконавчим комітетом Довголуцької сільської ради Стрийського району Львівської області 15.05.2015 року, ОСОБА_6 помер 15 травня 2015 року, актовий запис № 8.

З копії довідки Грабовецької сільської ради Стрийського району Львівської області № 845 від 17.06.2016 року вбачається, що земельна ділянка орієнтованою площею 0,18 га, яка знаходиться по вул. Жовтнева, 40 в с. Довголука Стрийського району Львівської області перебуває у користуванні ОСОБА_1, а до 30.08.2009 року передувала у користуванні ОСОБА_9.

Згідно витягу з погосподарської книги № 2 с. Довголука № 241 станом на 15 квітня 1991 року житловий будинок та господарській будівлі по вул. Жовтнева, 40 в с. Довголука Стрийського району Львівської області рахувалися колгоспним двором за ОСОБА_6, який помер 15.05.2015 року. Разом в колгоспному дворі були зареєстровані: ОСОБА_9, який помер 30.08.1999 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3

З копії будинкової книги №40 по вул. Жовтнева в с. Довголука Стрийського району Львівської області ОСОБА_4, який помер 30.08.2009 року був головою колгоспного двору.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт.

На підставі зібраних у справі доказів, суд приходить до висновку, що в іншому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу неможливо, а тому слід встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок № 40 по вул. Жовтнева в с. Довголука Стрийського району Львівської області, видане виконкомом Стрийської районної ОСОБА_8 народних депутатів 20 лютого 1989 року на імя ОСОБА_5 дійсно належить ОСОБА_4, який помер 30 серпня 2009 року.

Крім того, судом встановлено, що предметом спору є будинковолодіння по вул. Жовтнева, 40 в с. Довголука Стрийського району Львівської області, і станом на 15 квітня 1991 року, з часу введення в дію Закону України "Про власність", будинковолодіння належало до майна суспільної групи господарства - колгоспний двір.

Дані обставини фактично визнаються сторонами по справі та стверджуються: свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 20.02.1989 р., виданого виконкомом Стрийської районної ОСОБА_8 народних депутатів, згідно якого право власності на вказане домоволодіння зареєстровано за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_4.

В судовому засіданні встановлено, що будинок № 40 по вул. Жовтнева в с. Довголука Стрийського району Львівської області належав до майна суспільної групи господарства - колгоспний двір.

Колгоспним двором вважалось сімейно-трудове об'єднання громадян, які сумісно ведуть господарство, і більшість з них обов'язково отримує основний дохід в колгоспі, працюючи в такому в якості його членів.

Відповідно до ст.120 ЦК України 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження цим майном здійснюється із згоди всіх членів двору.

За змістом ч.2 ст.123 ЦК 1963 р. розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

З врахуванням цього спадкування в колгоспному дворі мало свої особливості.

Згідно зі ст.4 Постанови Верховної ОСОБА_8 України "Про введення в дію Закону "Про власність" від 26.03.1991 року, загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

За правилами ст.563 ЦК 1963 р. у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування у майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, то до майна двору застосовуються загальні правила спадкування.

Згідно п. 5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, правила книги шостої цього Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності.

Згідно зі ст. 534 ЦК України в редакції 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст.548 цього Кодексу прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятій в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Зважаючи на те, що будинковолодіння, розташоване за адресою: Львівська обл., Стрийський район, с. Довголука, вул. Жовтнева, 40 належав до суспільної групи - колгоспний двір, станом на 1991 рік головою колгоспного двору був ОСОБА_4, а іншими членами були ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_1.

30.08.2009 року помер ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації смертей 01.09.2009 року зроблено актовий запис № 14.

Після смерті ОСОБА_9 належна йому частина будинковолодіння в порядку спадкування за законом була успадкована в рівних частинах ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1.

15 травня 2015 року ОСОБА_6 помер, про що в книзі реєстрації смертей 15.05.2015 року зроблено відповідний актовий запис за № 8.

Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частин будинковолодіння, а саме: на належну йому частину майна колишнього колгоспного двору та частину спадкового майна після смерті ОСОБА_9

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Позивач був сином спадкодавця, фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, поскільки з часу смерті спадкодавця доглядає за спадковим майном, підтримує його в належному стані, користується будинковолодінням, сплачує всі необхідні платежі за будівлі і землю, що свідчить про факт прийняття ним спадщини після смерті батька ОСОБА_4.

З огляду на те, що покійний ОСОБА_6 при житті не склав заповіт, позивач фактично прийняв спадщину після його смерті і є його єдиним спадкоємцем, відповідачі позовні вимоги визнали, на спадкове майно житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд не претендують, не заперечують проти оформлення права на спадщину на ОСОБА_1, інших спадкоємців, які б претендували на спадкового майна після смерті останнього судом не встановлено, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання за останнім права власності на житловий будинок по вул. Жовтнева, 40 в с. Довголука Стрийського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6.

Керуючись ст. ст. 120, 123, 548, 549 ЦК України 1963 року, ст.ст. 1261, 1268, ЦК України, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 256-259 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Встановити юридичний факт про те, що свідоцтво про право власності на житловий будинок № 40 по вул. Жовтнева в с. Довголука Стрийського району Львівської області, видане 20.02.1989 року виконавчим комітетом Стрийської районної ради народних депутатів Львівської області, на підставі рішення виконкому Стрийської районної ради народних депутатів № 34 від 16.02.1989 року на імя ОСОБА_5 дійсно належить ОСОБА_4, який помер 30.08.2009 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок №40 по вул. Жовтнева в с. Довголука Стрийського району Львівської області, позначений в технічному паспорті літ. «А-1», прибудову «А-1», сходи «а2», сарай «Д», сарай «Є», убиральня «Ж», навіс «З», сарай «И», гараж «І», огорожу №1, ворота №2, огорожу №3, хвіртку №4, хвіртку №5, ворота №6, ворота №7, хвіртка №8, як спадкове майно після смерті ОСОБА_6, який помер 15.05.2015 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_8