Справа № 296/6647/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" лютого 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Драча Ю.І.

при секретарі Івашко Т.А.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Житомирської міської ради, ПП "Творчо-виробничий центр "Олеся" про визнання незаконним та скасування рішення, скасування акту постійного користування земельною ділянкою, скасування його державної реєстрації ,-

В С Т А Н О В И В

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому просять суд визнати незаконним та скасувати п.2.5 рішення сімнадцятої сесії двадцять першого скликання Житомирської міської ради від 26.02.1993 року про надання в користування Творчо-виробничому центру "Олеся" земельної ділянки по вул. Київській, 6 в місті Житомирі площею - 0, 4000 для будівництва культурно адміністративного центру з прибудованим 9-поверховим житловим будинком за рахунок знесення будинків по вулиці Театральній 5-а, 5-6 та будинку по вулиці Київській, 6; касувати акт на право користування землею площею 0,4000 га по вул. Київській, 6 серії Б №022692, виданий 23.06.1993р. ТВЦ "Олеся" на підставі п.2.5 рішення сімнадцятої сесії двадцять першого скликання Житомирської міської ради від 26.02.1993 року; скасувати державну реєстрацію акту на право користування землею площею 0,4000 га по вул. Київській, 6 серії Б №022692, виданий 23.06.1993р. ТВЦ "Олеся", шляхом скасування запису за №72 у Книзі записів №1 державних актів на право постійного користування землею.

В обґрунтування позову зазначено, що пунктом 2.5 рішення сімнадцятої сесії двадцять першого скликання Житомирської міської ради від 26.02.1993 року « ТВЦ «Олеся» було надано земельну ділянку по вул.. Київській, 6 в місті Житомирі площею - 0, 4000 для будівництва культурно адміністративного центру з прибудованим 9-поверховим житловим будинком за рахунок знесення будинків по вулиці Театральній 5-а, 5-6 та будинку по вулиці Київській, 6, при умові погодження питання надання приміщень організаціям які орендують будинок по вул.. Київській, 6.

На підставі вказаного рішення 23.06.1993 року ТВЦ «Олеся» був наданий державний акт серії Б №022692 на право користування землею площею 0,4000 га по вул. Київській, 6, про вчинено відповідний запис за № 72 у Книзі записів № 1 державних актів на право постійного користування землею.

17.11.1995 року з моменту державної реєстрації припинення Малого спільного підприємства «Творчо-виробничого центру «Олеся» шляхом перетворення у ПП «Творчо-виробничий центр «Олеся» права землекористувача перейшли до ПП «Творчо-виробничий центр «Олеся».

Будинки за адресою: м. Житомир, вул.. Театральна, 5-а та 5-б у м. Житомирі розташовані на земельній ділянці площею 0,4000 га по вул.. Київська, 6 у м. Житомирі, що знаходиться у користуванні ПП «Олеся», а ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не отримували відповідно письмової зголи ПП «Олеся», яке є землекористувачем земельної ділянки площею 0,4000 га по вул.. Київській, 6 у м. Житомирі, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,1264 по вул.. Театральній, 5-а та 5-б, на виділення земельної ділянки. Тобто, право власності на будинок належить позивачам, а право користування на земельну ділянку, в тому числі і під будинком, належить ПП «Олеся», у звязку із чим виникла необхідність звернутись до суду із даним позовом про захист своїх прав та законних інтересів.

Представники позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник Житомирської міської ради позовні вимоги визнав повністю. Вказав, що прийняте у 1993 році рішення було прийнято всупереч діючому на той час законодавству, а тому має бути скасовано, а як наслідок скасуванню підлягає і акт про право користування земельною ділянкою.

Представник відповідача ПП «Олеся» в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову з підстав викладених у запереченні на позов.

У заперечення на позовну заяву представник відповідача зазначив, що ні на момент прийняття рішення Житомирською міською радою 26.02.1993 року, а ні на момент видачі ПП «ТВЦ «Олеся» державного акту на право користування землею площею 0,4 га по вул.. Київській, 6 у м. Житомирі, позивачі не були власниками квартир у житловому будинку, який розташований на частині земельної ділянки площею 0,1 га, яка входить до складу земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ПП «Олеся», а тому права позивачів не могли бути порушеними прийняттям Житомирською міською радою рішення.

Також представник відповідача зазначив, що позивачами пропущений строк звернення до суду з даним позовом (а.с. 128-132).

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Житомирської міської ради народних депутатів від 26 лютого 1993 року ПП «ТВЦ «Олеся» надано земельну ділянку площею 0,40 га для будівництва культурно-адміністративного центру з прибудованим дев'ятиповерховим житловим будинком на розі вулиць Київська-Театральна за рахунок знесення житлових будинків міської ради по вулиці Театральній, 5-а, 5-б та будинку по вул.. Київській, 6 за умови погодження питання надання приміщень організаціям, які орендують будинок по вулиці Київській, 6 (а.с. 108-113).

На підставі даного рішення ПП «ТВЦ «Олеся» було видано державний акт на право користування землею серії Б № 022693 (а.с. 6-8).

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 29.07.2016 року позивачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є власниками квартир № 4 та № 3, що розташовані у будинках 5-а та 5-б по вул.. Театральній в м. Житомирі (а.с. 14-18).

Указані будинки розміщені на земельній ділянці, яка включена до державного акта на право користування землею, що виданий ПП «ТВЦ «Олеся».

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Земельного кодексу України 1991 року, який був чинний на час виникнення спірних відносин визначена компетенція сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутаті у галузі регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст.. 19 Земельного кодексу України 1991 року, яка булла чинна на момент прийняття міською радою рішення, Сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів. Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні, іншому громадянину, підприємству, установі, організації провадиться лише після вилучення (викупу) цієї ділянки в порядку, передбаченому статтями 31 і 32 цього Кодексу.

Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (ст.23 Земельного кодексу України 1991 року).

Так, рішення сімнадцятої сесії двадцять першого скликання Житомирської міської ради від 26.02.1993 року було прийнято з умовою, а саме знесення житлових будинків та погодження питання надання приміщень організаціям, які орендують будинок, однак чинним на час прийнята даного рішення Земельним кодексом не було передбачено права укладення договорів оренди з умовою.

У рішенні Конституційного Суду України в справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) від 16 квітня 2009 року в справі № 1-9/2009 зазначено, що гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Власник земельної ділянки, права якого порушено, може вимагати відшкодування завданої цим моральної шкоди (частина третя статті 386 ЦК).

При розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції (зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування, у продажі земельної ділянки, в наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов'язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права.

Відповідачами не надано доказів, що будівлі № 5-а та № 5-б по вул.. Театральній у м. Житомирі на час винесення рішення Житомирською міською радою перебували у власності міськради та на якій підставі було прийнято рішення про їх знесення.

Суд вважає, що приймаючи оспорювань рішення Житомирська міська рада вийшла за межі своєї компетенції.

Згідно із ч. 10 ст. 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що пункт п.2.5 рішення сімнадцятої сесії двадцять першого скликання Житомирської міської ради від 26.02.1993 року про надання в користування Творчо-виробничому центру "Олеся" земельної ділянки по вул. Київській, 6 в місті Житомирі площею - 0, 4000 для будівництва культурно адміністративного центру з прибудованим 9-поверховим житловим будинком за рахунок знесення будинків по вулиці Театральній 5-а, 5-6 та будинку по вулиці Київській, 6 є таким, що прийнятий за межами повноважень органу місцевого самоврядування, а тому є незаконним.

У звязку із скасуванням даного рішення скасуванню також підлягають акт на право користування землею площею 0,4000 га по вул. Київській, 6 серії Б №022692, виданий 23.06.1993р. ТВЦ "Олеся" на підставі п.2.5 рішення сімнадцятої сесії двадцять першого скликання Житомирської міської ради від 26.02.1993 року та державна реєстрація акту на право користування землею площею 0,4000 га по вул. Київській, 6 серії Б №022692, виданий 23.06.1993р. ТВЦ "Олеся", шляхом скасування запису за №72 у Книзі записів №1 державних актів на право постійного користування землею, оскільки дані вимоги є похідними від вимоги про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування.

Оскільки, оскаржуваним рішенням порушується право позивачів на користування та розпорядження власним майном, суд вважає, що строк звернення до суду за захистом своїх прав не пропущений.

Керуючись ст. ст. 203,215,234,626,627,628 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 80, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати п.2.5 рішення сімнадцятої сесії двадцять першого скликання Житомирської міської ради від 26.02.1993 року про надання в користування Творчо- виробничому центру "Олеся" земельної ділянки по вул. Київській, 6 в місті Житомирі площею - 0, 4000 для будівництва культурно адміністративного центру з прибудованим 9-поверховим житловим будинком за рахунок знесення будинків по вулиці Театральній 5-а, 5-6 та будинку по вулиці Київській, 6.

Скасувати акт на право користування землею площею 0,4000 га по вул. Київській, 6 серії Б №022692, виданий 23.06.1993р. ТВЦ "Олеся" на підставі п.2.5 рішення сімнадцятої сесії двадцять першого скликання Житомирської міської ради від 26.02.1993 року.

Скасувати державну реєстрацію акту на право користування землею площею 0,4000 га по вул. Київській, 6 серії Б №022692, виданий 23.06.1993р. ТВЦ "Олеся", шляхом скасування запису за №72 у Книзі записів №1 державних актів на право постійного користування землею.

Стягнути з Житомирської міської ради, Приватного підтприємства "Творчо-виробничий центр "Олеся" на користь ОСОБА_1 по 275 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути з Житомирської міської ради, Приватного підприємства "Творчо-виробничий центр "Олеся" по 640 грн. 00 судового збору на користь держави.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю. І. Драч