Справа № 444/2828/16-ц
Провадження № 2/444/254/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Реміцька І. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Замківської сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання права на земельну частку (пай),-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Замківської сільської ради Жовківського району Львівської області, у якому просила визнати за нею право на земельну частку (пай), площею 1,15 Га в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в адміністративних межах Замківської сільської ради Жовківського району Львівської області та включити її до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з дня її народження по 1998 рік вона фактично проживала в с. Замок. З 01.09.1993 р. по 01.09.2004 року працювала листоношею 3 класу у відділенні звязку с. Монастирок Жовківського районного вузла звязку.

Зазначає, що 12.12.2016 року вона звернулася із заявою до Замківської сільської ради про видачу їй земельної частки (паю) як працівнику соціальної сфери, але відповідно до листа Замківської сільської ради №206/02-09 від 12.12.2016 року їй у цьому було відмовлено, оскільки 20.02.1997 року припинено розгляд заяв громадян, які подають прохання про включення у списки для одержання середньої земельної частки, яка становить 1, 15 га ріллі.

Звертає увагу, що вона не просила включити її у списки громадян, які подають прохання про включення у списки для одержання середньої земельної частки, а сама заява була іншого змісту.

Вказує, що її з невідомих причин не було включено до списку осіб, що додаються до державного акта на право колективної власності, чим заподіяно шкоду її правам та інтересам, адже вона, як працівник соціальної сфери, мала бути включена до списків осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Також, зазначає, що оскільки про порушення свого права вона дізналася лише 12.12.2016 року (з моменту отримання відмови сільської ради) і була впевнена, що її було внесено до списку, а відтак, відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України «Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила»

Представник позивача у судове засідання не прибув, разом з тим подав письмову заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить суд справу розглядати у його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, разом з тим подав письмову заяву, у якій зазначив, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду, просить суд справу розглядати у його відсутності. Крім того, подав суду письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Згідно із ст. 6 ЗК України в редакції від 13.03.1992 року при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів, враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації.

Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють у сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі.

До числа осіб, зайнятих у соціальній сфері, належать працівники освіти, охорони здоровя, культури, побутового обслуговування населення, звязку, торгівлі та громадського харчування, правоохоронних органів, Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів, а також пенсіонери з числа цих осіб.

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8), а також довідки, виданої Центром поштового звязку №5 ЛД ПАТ «Укрпошта» від 14.03.2017 р. (а.с. 24), ОСОБА_1 дійсно працювала листоношею 3 класу відділення звязку поштового Монастирок з 01.09.1993 року (Нак. №311/к від 01.09.1993 р.) по 01.09.2004 р. (Нак. № 227/К від 01.09.2004 р.).

Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 проживала у с. Замок, де народилося двоє її дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження І-СГ №253113) та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження І-СГ №318636).

З матеріалів справи вбачається, що позивач, ОСОБА_1, 12.12.2016 року звернулася до Замківської сільської ради про виділення належного їй земельного паю, у чому їй було відмовлено. Зокрема у листі Замківської сільської ради №206/02-09 від 12.12.2016 року (а.с. 7) зазначено, що відповідно до п.4 рішення №4 Замківської сільської ради «Про уточнення списків громадян, які мають право на середню земельну частку» від 20.02.1997 року, припинено розгляд заяв громадян, які подають прохання про включення у списки для одержання середньої земельної частки, у звязку з тим, що для цього був відведений відповідний термін з 01.04.1994 р. по 01.01.1997 р. і землі с/с ім. І.Франка повністю розпайовані середня земельна частка становить 1,15 га ріллі.

Відповідно до ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз'яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Оскільки позивач на час розпаювання земель працювала листоношею 3 класу відділення звязку с. Монастирок, тобто належала до числа осіб, зайнятих у соціальній сфері, то при розпаюванні земель їй повинна бути надана середня земельна частка (пай).

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Разом з тим, слід зауважити, що на території Львівської області паювання мало особливості, пов'язані із дією регіональної Програми приватизації майна та землі в агропромисловому комплексі Львівської області прийнятої ХІ сесією Львівської обласної ради народних депутатів від 01.02.1993 року №277 та Положення про паювання і приватизацію землі в агропромисловому комплексі Львівської області, затверджене ухвалою ХIV сесії Львівської облради від 08.12.1993 №351. Регіональною програмою було визначено механізм роздержавлення землі та передачіїї у приватну власність, яка не передбачала передачі землі у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, а відтак упозовній вимозі про включення ОСОБА_1 до списку осіб, що додається до "державного акту на право колективної власності на землю" слід відмовити за відсутності такого.

Керуючись ст. ст. 15, 30, 57, 58, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право на середню земельну частку (пай), площею 1,15 га в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в адміністративних межах Замківської сільської ради Жовківського району Львівської області.

Зобовязати Замківську сільську раду Жовківського району Львівської області включити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, до списку осіб, які мають право на середню земельну частку (пай), площею 1,15 га в умовних кадастрових гектарах в адміністративних межах Замківської сільської ради Жовківського району Львівської області.

У позовній вимозі про включення ОСОБА_1 до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Зеліско Р. Й.