АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/3153/17 Головуючий у 1 інстанції Цимбал І.К.
Унікальний №2/753/7255/16 Доповідач - Панченко М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого - Панченка М.М.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі - Крічфалуши С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє за дорученням ОСОБА_2, на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 26 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегарент», Головний державний виконавець Солом»янського районного ВДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Козак Роман Павлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 і просив винести рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від №548 від 06.06.2016 року вчинений 3-ю особою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про звернення стягнення з позивача автомобіля «Меrcеdes-Веnz GL 450» тип УНІВЕРСАЛ-В, 2008 року виготовлення, колір чорний, кузов НОМЕР_1 на користь відповідача ОСОБА_3.

Позивач послався на порушення нотаріусом п.3.5. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій при вчиненні виконавчого напису, затвердженого постановою КМ України №1172 від 20.06.1999 року, а саме, нотаріусом не було перевірено правильність подання документів стягувачем та належного обґрунтування стягнення за виконавчим документом, а також ч.1 ст.89 Закону України «Про нотаріат», зокрема, щодо невизначеності у виконавчому написі хто є стягувачем, а хто є боржником у зобов»язанні.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 26 грудня 2016 року у позові відмовлено /а.с.128-129/.

Відмовляючи у позові, суд виходив з того, що позивач не є стороною у зобов»язальних відносинах, з приводу яких здійснюється виконавчий напис, тобто, він не є ні стягувачем, ні боржником у правовідносинах позики, з приводу невиконання яких звернуте стягнення на автомобіль.

Крім того, суд зазначив, що підставою для звернення позивача з цим позовом є оспорювання ним права власності на спірний автомобіль, оскільки на придбаний ним автомобіль в подальшому було звернуто стягнення. А тому, на думку суду, позивач неправильно обрав спосіб захисту своїх прав, а повинен був звертатись до суду з негаторним позовом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка діє за дорученням ОСОБА_2, посилаючись на те, що судом не враховані доводи викладені в позовній заяві, просить скасувати рішення Дарницького районного суду м.Києва від 26 грудня 2016 року і ухвалити нове рішення про задоволення позову /а.с.131-135/.

Скаржник зазначав, що, незважаючи на те, що позивач ОСОБА_2 не є стороною договору позики, на виконання якого позичальник заставив кредитору належний йому автомобіль «Меrcеdes-Веnz GL 450», в той же час, він, позивач, вправі вимагати визнання незаконним вчиненого нотаріусом виконавчого напису, оскільки на час вчинення спірного виконавчого напису, позивач, володів цим автомобілем на праві власності, про що безпосередньо зазначено у виконавчому написі.

Вимагаючи визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, скаржник послався на порушення нотаріусом при вчиненні виконавчого напису ст.88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.5. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року №296/5, згідно якого, при вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборговності провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою КМ України від 29.06.1999 року №1172.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що, мотивування суду першої інстанції щодо відмови у позові, є помилковим, оскільки позивач в силу ст.16 ЦК України мав право звертатись до суду за захистом свого права у обраний ним спосіб.

У зв»язку з цим, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у позові з інших підстав.

Як слідує із матеріалів справи, 27.06.2013 року ОСОБА_3 надав позику ОСОБА_6 у сумі 1.116.000 грн. на забезпечення якої ТОВ «Мегарент» заставило кредитору ОСОБА_3, відповідно до Договору застави від 08.07.2013 року одинадцять автомобілів, в тому числі автомобіль «Меrcеdes-Веnz GL 450» тип УНІВЕРСАЛ-В, 2008 року виготовлення, колір чорний, кузов НОМЕР_1 /а.с.49-53/.

В судовому засіданні встановлено, що не заперечується сторонами, 31.10.2014 року ТОВ «Мегарент» продав позивачу ОСОБА_2 указаний автомобіль «Меrcеdes-Веnz GL 450», що підтверджується технічним паспортом на указаний автомобіль, виданий на ім»я позивача /а.с.8-9/.

Оскільки позичальник ОСОБА_7 не виконував свої договірні зобов»язання щодо погашення позики, за заявою кредитора ОСОБА_3 10.03.2016 року приватним нотаріусом Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис за реєстраційним № 208, згідно якого рекомендовано звернути стягнення з ТОВ «Мегарент» на користь ОСОБА_3 автомобіль «Меrcеdes-Веnz GL 450» тип УНІВЕРСАЛ-В, 2008 року виготовлення, колір чорний, кузов НОМЕР_1 /а.с.7/.

У зв»язку з відсутністю указаного автомобіля у боржника ТОВ «Мегарент», виконавчий документ державним виконавцем повернуто без виконання.

Після чергового звернення ОСОБА_3 до приватного нотаріуса ОСОБА_8, нею повторно вчинено виконавчий напис від 06.06.2016 року за реєстраційним № 548, згідно якого нотаріусом рекомендовано звернути стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_3 автомобіль «Меrcеdes-Веnz GL 450» тип УНІВЕРСАЛ-В, 2008 року виготовлення, колір чорний, кузов НОМЕР_1 /а.с.6/.

06.06.2016 року державним виконавцем Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві КозакомР.П. відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса /а.с.55 звор./.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Таким чином нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написі встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно до ч.1 ст.89 Закону України «Про нотаріат» та п.4 глави 16 Порядку виконавчий напис має містити суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення.

В силу п. 3.5. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року №296/5 при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборговності провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою КМ України від 29.06.1999 року №1172.

Указаною Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Так, для одержання виконавчого напису нотаріусу передаються: а) нотаріально посвідчені угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості та встановлюють прострочення виконання зобов»язань.

Як встановлено судом, відповідачем ОСОБА_3 надано нотаріусу достатньо належних документів, які підтверджують безспірність заборгованості за договором позики, а також надано нотаріусу всі необхідні документів, які підтверджують факт передачі коштів відповідачем позичальнику,а також докази щодо вартості предмета застави.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, як такої, що не спростовує висновків суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у позові з вище зазначених підстав.

Керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє за дорученням ОСОБА_2, задовольнити частково.

Скасувати рішення Дарницького районного суду м.Києва від 26 грудня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Рішення набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту проголошення шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді