Справа № 642/743/17
Провадження № 2/642/698/17
Рішення

Іменем України

29 травня 2017 Ленінський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді Гримайло А.М.

при секретарі Сорокіній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Ленінського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківські області про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про зняття арешту з майна. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 квітня 2009 року між позивачем та вОСОБА_3 було укладено договір Позики грошей б/н та Договір Іпотеки № 178. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова по справі №642/1455/16-цвід 24 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Крім того, визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Для реєстрації права власності позивач звернулась до нотаріуса, де дізналась, що на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 по виконавчому провадженню №38312722 накладено арешт та оголошено заборону його відчуження. Виконавче провадження було закінчено, проте арешт не знятий. У зв'язку з чим, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги та зняти арешт з відповідного майна.

Представник позивача у судове засіданні з'явилась, надала пояснення аналогічні позовній заяві, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Ленінського ВДВС ХМУЮ в судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечував, надавши письмові пояснення згідно з якими, в Ленінському ВДВС м. Харкова Головного управління юстиції у територіальному управлінні юстиції у Харківській області перебуває зведене виконавче провадження ВП №46286648, яке складається з: виконавчого провадження № 48860584 відкритого на підставі виконавчого листа від 14.08.2015 року, виданого Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 у розмірі 169396,70 грн.; виконавчого провадження №50979731 відкритого на підставі виконавчого листа від 15.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 184129,76 грн.; виконавчого провадження № 41166271 відкритого на підставі виконавчого листа від 1.11.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 10860,25 грн. Виконавче провадження №38312722 від 17.05.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь УПФУ в Ленінському районі м. Харкова заборгованість у розмірі 5766,4 грн, також перебувало у зведеному провадженні. 17.02.20155 року державним виконавцем Ленінського ВДВС виконавче провадження № 38312722 закрито на підставі п. 8 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» в якому встановлено, що згідно квитанції грошові кошти стягнуто в повному обсязі. Представник відповідача заперечує проти задоволення позову про зняття арешту з майна боржника, у зв'язку з тим, що є реальна можливість для погашення заборгованості на користь інших стягувачів у разі реалізації майна.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Виходячи з ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається.

Як з'ясовано судом, у Ленінському відділі ДВС ХМУЮ на виконанні знаходилось виконавче провадження № 38312722, щодо примусового виконання вимоги №Ф297 від 17.05.2013 року, виданого УПФУ в Ленінському районі м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь УПФУ заборгованість у розмірі 5766,45 грн.

В ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем Ленінського Відділу ДВС ХМУЮ було винесено постанову про накладення арешту та заборони відчуження на усе майно, яке зареєстроване за ОСОБА_3.

17.02.2015 року державним виконавцем Ленінського ВДВС виконавче провадження № 38312722 закрито на підставі п. 8 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» в якому встановлено, що згідно квитанції грошові кошти стягнуто в повному обсязі, але арешт державним виконавцем знятий не був.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова по справі 642/1455/16-ц від 24.06.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені та визнано в рахунок погашення заборгованості за договором позики б/н від 24.04.2009 р. у розмірі 525100 гр., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 24.04.2009 р. №178, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями літ. А-1, шл.бл, цегла, житловою площею 37,7 кв. м загальною площею 63,5 кв. м.; при цьому будинку є надвірні будівлі: сарай літ. Б, навіс літ. В, вбиральня літ. Г, огорожа №1,2, льох літ. Д, розташований за адресою: АДРЕСА_1 шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на нього. Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями - літ. А-1, шл/бл, цегла, житловою площею 37,7 кв. м, загальною площею 63,5 кв. м; при цьому будинку є надвірні будівлі: сарай літ. Б; навіс літ. В; вбиральня літ. Г; огорожа №1,2; льох літ. Д, розташований за адресою: АДРЕСА_1. Припинено право власності ОСОБА_3 на житловий будинок з надвірними будівлями літ.А-1, шл/бл, цегла, житловою площею 37,7 кв. м, загальною площею 63,5 кв. м; при цьому будинку є надвірні будівлі: сарай літ. Б, навіс літ. В, вбиральня літ. Г, огорожа №1,2, льох літ. Д, розташований за адресою: АДРЕСА_1 у зв'язку з переходом права власності до ОСОБА_1.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа мас право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня. коли йому стало відомо про такі обставини.

А у відповідності до ч. 5 вказаної статті у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. І ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його праве, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до роз'яснень викладених у п. 42 «Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено щодо розгляду справ з приводу нерухомого майна, до таких позовів належить позов про виключення майна з-під арешту.

Згідно абзацу п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, на яке накладено арешт, вирішується шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

В силу п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про практику в справах про зняття арешту з майна» у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

Тому суд приходить до висновку про необхідність зняття арешту із майна, а саме: з нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1, накладений 02 грудня 2014 року Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ по виконавчому провадженню № 38312722.

На підставі вищевикладеного та керуючись ЦК України, Конституцією України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, Законом України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», Постановою Пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення , дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про практику в справах про зняття арешту з майна»,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ленінського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківські області про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1, накладений 02 грудня 2014 року Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ по виконавчому провадженню № 38312722.

Виключити буд. АДРЕСА_1, що належить

ОСОБА_1 з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів

нерухомого майна.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: А.М. Гримайло