УхвалА

іменем україни

10 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Журавель В.І., Луспеника Д.Д.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 під час проведення першої сесії Новомосковської міської ради сьомого скликання у будівлі Новомосковської міської ради ОСОБА_5 публічно у присутності новообраних депутатів і великої кількості осіб - громадян м. Новомосковська, представників засобів масової інформації поширював проти нього недостовірну інформацію, що зафіксовано відеозаписом, а саме: «…180 об'єктів нерухомості, які належали місту Новомосковську, депутат ОСОБА_4 поділив разом з іншою особою, а міліція та прокуратура проявила бездіяльність з цього приводу, тому вказані злочини досі не розкриті».

Позивач зазначав, що обвинувачення ОСОБА_5 на його адресу є безпідставними, не містять у собі взагалі ніякої правдивої інформації і лише спрямовані на те, щоб принизити його честь, гідність та ділову репутацію, як публічної особи. Ця інформація, яка публічно розповсюджена відповідачем, не відповідає дійсності, зачіпає його інтереси оскільки є неправдивою, та шкодить його діловій репутації і принижує його честь та гідність у громадській думці. Позивач вважав, що публічно розповсюджена відповідачем інформація на сесії Новомосковської міської ради, має бути спростована тим же способом, у який була розповсюджена. Крім того, вказував, що зазначеними діями відповідача йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінював у розмірі 80 тис. грн. Посилаючись на викладене, ОСОБА_4 просив суд визнати недостовірною інформацію, що була публічно поширена ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 під час проведення першої сесії Новомосковської міської ради сьомого скликання у будівлі Новомосковської міської ради відносно нього, та зобов'язати останнього особисто і публічно на найближчий сесії Новомосковської міської ради спростувати поширену ним недостовірну інформацію, а також стягнути з нього на його користь 80 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 4 травня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано інформацію недостовірною і такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_4 слова ОСОБА_5 на першій сесії Новомосковської міської ради сьомого скликання, яка відбулася ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що «…180 об'єктів нерухомості, які належали місту Новомосковську депутат ОСОБА_4 поділив разом з іншою особою, а міліція та прокуратура проявила бездіяльність з цього приводу, тому вказані злочини досі не розкриті». Зобов'язано ОСОБА_5 на найближчій сесії Новомосковської міської ради у присутності депутатів міської ради вибачитися перед ОСОБА_4 за вказане висловлювання. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 500 грн на відшкодування моральної шкоди. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 4 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, справу направити на новий розгляд до цього ж суду.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 23, 277, 297, 299 ЦК України, ст. 30 Закону України «Про інформацію», роз'яснення, що містяться у пп. 16, 18, 19, 21, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що висловлена ОСОБА_5 під час проведення першої сесії Новомосковської міської ради інформація щодо ОСОБА_4, який є публічною особою (колишній депутат Новомосковської міської ради і кандидат на посаду міського голови) та який повинен усвідомлювати, що межа допустимості критики у такому разі є значно нижчою, ніж окремої пересічної особи, містить суб'єктивну думку, переконання та критичну оцінку відповідачем певних фактів та не є конкретною, яку можна перевірити, що є оціночними судженнями. Отже, така інформація не може бути спростована, так як не містить фактичних даних.

При цьому вірним є висновок апеляційного суду про те, що суд не вправі зобов'язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, так як примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено положеннями ст. ст. 16, 277 ЦК України, що також судом роз'яснено у наведеній вище постанові Пленуму Верховного Суду України (п. 26).

Отже, рішення апеляційного суду є законним і обгрунтованим й підстав для його скасування немає.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду не впливають, а в основному направлені на переоцінку доказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

Д.Д. Луспеник