ухвала

іменем україни

01 березня року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Житомирської місцевої прокуратури, Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, прокуратури Житомирської області, Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області про відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою заступника прокурора Житомирської області на рішення апеляційного суду Житомирської області від 06 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Житомирської місцевої прокуратури, Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, прокуратури Житомирської області, Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області, обґрунтовуючи вимоги тим, що 27 грудня 2009 року близько 17 години начальник сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Богунського районного відділу, оперуповноважені відділу з незаконним обігом наркотиків управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області та двоє понятих із застосуванням насильства увірвалась до їх квартири № 1 у окремій, ізольованій частині будинку по АДРЕСА_1 де спричинили ОСОБА_3 тілесні ушкодження, брутально незаконно провели обшук та відкрито у його присутності незаконно заволоділи майном на суму 4 000 грн та коштами в сумі 140 грн. Після цього із застосуванням насильства зазначені особи увірвалися до квартири № 2 за вищевказаною адресою, у присутності позивача підкинули наркотичні засоби та незаконними методами вимагали надати дозвіл на проведення огляду. Після його відмови здійснили незаконний обшук та вчинили пограбування на загальну суму 20 200 грн. Одразу після пограбування позивач у телефонному режимі викликав слідчу оперативну групу та написав заяву про злочин до Богунського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області. За наслідками розгляду заяв про злочин прокуратурою м. Житомира неодноразово та безпідставно виносилися постанови про відмову у порушенні кримінальної справи, які багаторазово скасовувалися судами, проте органи прокуратури протягом шести років не виконують своїх обов'язків щодо належного розслідування кримінальної справи. Посилаючись на те, що внаслідок бездіяльності прокуратури м. Житомира їм спричинено шкоду саме представниками органів державної влади, якими є працівники міліції, позивачі з урахуванням уточнених позовних вимог остаточно просили стягнути на користь ОСОБА_3 з Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області та Головного управління Національної поліції в Житомирській області майнову шкоду в розмірі 8 314 грн 17 коп., фізичну шкоду - 8 400 грн, моральну шкоду - 200 000 грн по 100 000 грн з кожної юридичної особи; з Житомирської місцевої прокуратури 100 000 грн моральної шкоди, а всього - 216 714 грн 17 коп. Стягнути на користь ОСОБА_4 з Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області та Головного управління Національної поліції в Житомирській області майнову шкоду в розмірі 36 213 грн 93 коп., моральну шкоду - 200 000 грн по 100 000 грн з кожної юридичної особи; з Житомирської місцевої прокуратури 100 000 грн моральної шкоди, а всього - 336 213 грн 93 коп., а також стягнути з Прокуратури Житомирської області шкоду, заподіяну Житомирською місцевою прокуратурою, відповідно до заяви про збільшення позовних вимог.

Справа розглядалася неодноразово.

Останнім рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 28 липня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 06 вересня 2016 року рішення Богунського районного суду м. Житомира від 28 липня 2016 року скасовано в частині відшкодування моральної шкоди та ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення вимог. Стягнуто з прокуратури Житомирської області на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 25 000 грн кожному на відшкодування моральної шкоди. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заступник прокурора Житомирської області просить скасувати рішення суду апеляційної інстанцій й залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із недоведеності позову, оскільки дії працівників міліції та прокуратури щодо позивачів у встановленому законом порядку неправомірними не визнавалися, досудове розслідування на даний час не закінчено та жодному з працівників правоохоронних органів не повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України кримінального правопорушення. Крім того, суд зазначив, що позовна заява не містить посилання на те, що внаслідок тривалого невирішення прокуратурою заяв позивачів їм спричинена моральна шкода.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та ухвалюючи в цій частині нове рішення, апеляційний суд вважав, що розслідування за заявами позивачів тривають близько шести років; неналежна якість такого розслідування неодноразового встановлювалася судовими рішеннями, отже такими діями органів прокуратури позивачам спричинено моральну шкоду, оскільки останні роками не можуть у законний спосіб отримати результат за їх заявами до правоохоронних органів, а відтак і захистити свої права.

Проте погодитися з таким висновком апеляційного суду не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 11 січня 2010 року ОСОБА_3 звернувся до помічника прокурора Богунського району м. Житомира із усною заявою, зафіксованою у протоколі про злочин, та просив порушити кримінальну справу, в якій вказав, що 27 грудня 2009 року близько 17 год. 00 хв. до його помешкання по АДРЕСА_1 увірвалася група працівників міліції, нанесли йому тілесні ушкодження та незаконно заволоділи майном. Крім того, вони нанесли тілесні ушкодження його брату ОСОБА_4, вимагали гроші та підкинули йому целофановий пакет білого кольору. Таку ж заяву про злочин 13 січня 2010 року подав ОСОБА_4

Постановою помічника прокурора Богунського району м. Житомира від 21 січня 2010 року у порушенні кримінальної справи щодо працівників міліції було відмовлено. Вказана постанова була скасована постановою Богунського районного суду м. Житомира від 30 листопада 2010 року, а матеріали повернуті для проведення додаткової перевірки.

27 квітня 2011 року помічником прокурора Борова І.В. було розглянуто скасовану Богунським районним судом м. Житомира постанову про відмову у порушенні кримінальної справи щодо працівників міліції за заявою ОСОБА_3 та на підставі ст. ст. 6, п. 2, 97, 99 КПК України також відмовлено у порушенні кримінальної справи щодо працівників Богунського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України.

24 червня 2011 року зазначена постанова була скасована Богунським районним судом м. Житомира, оскільки викладені у постанові Богунського районного суду м. Житомира від 30 листопада 2010 року вимоги в повному обсязі не були виконані.

Постановою прокурора м. Житомира від 08 липня 2011 року відмовлено у порушенні кримінальної справи щодо працівників міліції, яка постановою Богунського районного суду м. Житомира від 16 березня 2012 року була скасована, матеріали перевірки повернуто прокурору м. Житомира для організації проведення додаткової перевірки.

16 листопада 2012 року старший слідчий прокуратури м. Житомира, здійснивши перевірку скарги ОСОБА_3., відмовив у порушенні кримінальної справи щодо працівників міліції.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 31 липня 2012 року винесену старшим слідчим прокуратури постанову від 16 листопада 2012 року скасовано, матеріали направлено прокурору м. Житомира для організації проведення додаткової перевірки.

Постановою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області від 19 серпня 2014 року постанову Богунського районного суду м. Житомира від 31 липня 2012 року залишено без змін та зазначено, що органом, який проводив перевірку, жодних дій, спрямованих на виконання вказівок суду, викладених у постанові суду від 30 листопада 2010 року не вчинено, вказівки суду не виконані.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02 жовтня 2015 року скаргу ОСОБА_3 задоволено, скасовано постанову старшого слідчого відділу прокуратури Житомирської області від 31 серпня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000139.

Ухвалами слідчих суддів Корольовського районного суду м. Житомира від 19 травня 2016 року та 09 червня 2016 року скасовано постанови старшого слідчого відділу прокуратури Житомирської області від 20 квітня 2016 року та 26 травня 2016 року про відмову у задоволенні клопотань про визнання потерпілими та зобов'язано слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження від 02 вересня 2014 року № 0000139 визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілими у вказаному кримінальному провадженні.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені ст. 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою ст. 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування ч. 1 ст. 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст. ст. 1173, 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст. 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.

Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України № 6-440цс16 від 25 травня 2016 року, який згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції на порушення ст. ст. 10, 212, 316 ЦПК України на зазначене уваги не звернув, фактичних обставин, від яких залежить правильне вирішення спору належним чином не встановив, зокрема, не звернув уваги на те, що жодними судовими рішеннями чи постановами вищестоящих органів управління Міністерства внутрішніх справ України або прокуратури не встановлено незаконної бездіяльності чи неправомірних дій працівників відповідачів. При цьому у межах розгляду цієї справи позивачами також не заявлялися такі вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК Українипідставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення судом норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційним судом повністю не встановлені, судове рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ч. 3 ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ч. 3 ст. 335, ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора Житомирської області задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 06 вересня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик