Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 323/1762/16 Головуючий у 1-й інстанції: Плечищева О.В.
Провадження № 22-ц/778/1500/17
У Х В А Л А

23 березня 2017року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Подліянова Г.С., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 січня 2017 року та додаткове рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 01 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Омега Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про захист прав споживача та визнання договорів недійсними,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 січня 2017 року в задоволенні позову відмовлено. Додатковим рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 01 лютого 2017 року вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду та додатковим рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду від 26.01.2017 року. В обґрунтування клопотання зазначає, що строк пропущено ним з поважних причин, оскільки у судовому засіданні 26.01.2017 року було оголошено вступну та резолютивну частину оскаржуваного рішення суду у його присутності, копію повного тексту останнього він отримав лише 01.02.2017 року.

Посилаючись на вказану обставину, просить поновити строк на апеляційне оскарження вищезазначеного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду від 26.01.2017 року, копію повного тексту рішення отримав лише 01.02.2017 року.

Таким чином останнім днем на подачу апеляційної скарги є 06.02.2017 року.

Апеляційна скарга направлена на адресу суду першої інстанції 10.02.2017 року, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження.

Оскільки для викладення апеляційної скарги відповідно до вимог ст.295 ЦПК України потрібна обізнаність зі змістом рішення, копію оскаржуваного рішення суду від 26.01.2017 року було отримано ОСОБА_1 01.02.2017 року, є можливим поновити строк на апеляційне оскарження рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26.01.2017 року.

Апеляційна скарга в частині оскарження додаткового рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 01 лютого 2017 року подана з дотриманням строку на апеляційне оскарження.

Проте, апеляційне провадження не може бути відкрито, оскільки ОСОБА_1 при подачі вищезазначеної апеляційної скарги не сплатив судовий збір.

При зверненні з апеляційною скаргою ОСОБА_1 зазначав, що звільняється від сплати судового збору як споживач на підставі ст.22 Закону України «Про судовий збір».

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Отже, оскільки першорядним нормативно-правовим актом національного законодавства, який регулює порядок справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір», то саме правові приписи, закріплені в наведеному законі, застосовуються при обчисленні судового збору, його сплаті, а також звільненні осіб від його сплати у випадках, визначених у статті 5 цього Закону.

За змістом змін до статті 5 Закону України "Про судовий збір", які прийняті пізніше, ніж Закон України "Про захист прав споживачів", убачається, що з 1 вересня 2015 року споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тому дана апеляційна скарга підлягає оплаті судовим збором.

До того ж, відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору саме за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Таким чином, у Законі України «Про захист прав споживачів» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України в ухвалі від 17 січня 2017 року по справі №6-2928ц16.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016» встановлено, що у 2016 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня 2016 року становить 1378 грн.

Відповідно до пп.6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду оплачується, виходячи з 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З матеріалів справи вбачається, що в травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, протягом розгляду справи збільшував позовні вимоги та остаточно просив:

- визнати недійсними кредитний договір № 07004/408/45-011 від 09.04.2008 року, укладений між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк», та ОСОБА_1, договір про внесення змін та доповнень № 1 від 26.11.2009 року до кредитного договору № 07004/408/45-011 від 09.04.2008 року; договір про внесення змін та доповнень № 2 від 26.11.2009 року до кредитного договору № 07004/408/45-011 від 09.04.2008 року; додаткову угоду № 3 від 26.11.2009 року до кредитного договору № 07004/408/45-011 від 09.04.2008 року;

- визнати недійсним іпотечний договір № 07004/408/45-011-Z -1 від 09.04.2008 року, укладений між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк», та ОСОБА_1, та додатковий договір № 1 від 15.04.2008 року про внесення змін та доповнень до іпотечного договору № 07004/408/45-011-Z -1 від 09.04.2008 року;

- визнати недійсним договір факторингу № 15 від 28.11.2012 року укладений між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк», та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» в частині передачі боргу по кредитному договору № 07004/408/45-011 від 09.04.2008 року, укладеному між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк», та ОСОБА_1;

- визнати недійсним договір факторингу від 28.112012 року, який був укладений між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи», в частині передачі боргу по кредитному договору № 07004/408/45-011 від 09.04.2008 року, укладеному між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк», та ОСОБА_1;

- визнати недійсним договір про передачу прав за іпотечним договором від 28.11.2012 року, який був укладений між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи», в частині передачі прав по іпотечному договору № 07004/408/45-011-Z -1 від 09.04.2008 року, укладеному між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк», та ОСОБА_1;

- визнати недійсним договір про передачу прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року, який був укладений між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс», в частині передачі прав по іпотечному договору № 07004/0408/45-011-Z-1, укладеному 09.04.2008р. між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк», та ОСОБА_1;

- застосувати наслідки не чинності оскаржуваних у справі договорів факторингу ( в частині передачі боргу по кредитному договору № 07004/0408/45-011 від 09.04.2008 р., укладеному між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1І.), та договорів про передачу прав за іпотечними договорами (в частині передачі прав по Іпотечному договору № 07004/0408/45-011-Z-1, укладеному 09.04.2008р. між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1І.), та визнати, що право вимоги по кредитному договору № 07004/0408/45-011 та Іпотечному договору № 07004/0408/45-011-Z-1, укладеному 09.04.2008р. між ВАТ «Сведбанк», та ОСОБА_1, належить ПАТ «Омега банк» як правонаступнику ВАТ «Сведбанк».

- визнати неправомірними дії державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо проведення державної реєстрації обтяження іпотекою квартири № 4, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, см. Комишуваха, будинок № 3 по вулиці Вокзальна, за реєстраційним номером в Державному реєстрі іпотек №6983944 від 13 грудня 2012 року та скасувати відповідне рішення;

Таким чином вбачається, що ОСОБА_1 заявив сім окремих вимог немайнового характеру.

За ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з вимогами п.п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.).

Отже, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 січня 2017 року дорівнює 4244,24 грн. ((551,20 грн. * 7 (кількість немайнових вимог)) *110%)

Реквізитами банківської установи, уповноваженої приймати судовий збір за подачу апеляційних скарг є: банк одержувача: ГУДКСУ в Запорізькій області, одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжі Запорізької області, код одержувача (код за ЄДРПОУ): 38025409, код банку одержувача (МФО): 813015, рахунок одержувача: 0007, призначення платежу: судовий збір, код суду 02891457, ст. 4 ч. 2 п. 1 п.п. 6 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зважаючи на зазначений недолік апеляційної скарги, на підставі ст. 121, ст. 297 ЦПК України її необхідно залишити без руху, а ОСОБА_1 - надати строк для усунення вищезазначеного недоліку.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 січня 2017 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 січня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 січня 2017 року та додаткове рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 01 лютого 2017 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк пять днів з моменту отримання копії ухвали судді для надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 4244 грн. 24 коп. на належний рахунок, в межах строку, встановленого судом, попередивши, що у випадку невиконання зазначених вимог до апеляційної скарги будуть застосовані правила ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Суддя Г.С. Подліянова