Справа № 461/5159/16 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/783/1330/17 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Цапові П.М.,

за участю: представника позивача Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» - Юрчак Л.В.

відповідачки ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» в особі Львівського міського відділення електропостачання на рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Львівобленерго" в особі Львівського міського відділення електропостачання до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про відшкодування вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення,-

в с т а н о в и л а:

В серпні 2016 року ПАТ «Львівобленерго» звернулось в суд із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 та просив стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 в користь ПАТ «Львівобленерго» вартість не облікованої електричної енергії внаслідок порушення ПКЕЕН у розмірі 30896,42 грн. на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ПАТ «Львівобленерго» №8 в ОПЕР в Філії - ЛОУ ВАТ «Державний Ощадний банк України», МФО: 325796, код за , а також судові витрати у сумі 1 378,00 грн.

В обґрунтування поданого позову покликався на те, що у Галицькому районі Львівського міського відділення електропостачання ПАТ "Львівобленерго" за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрований побутовий споживач та не відкрито особовий рахунок. 27 січня 2016 року за вказаною адресою було зафіксовано порушення Правил користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, а саме: підключення електропроводки із запобіжних колодок встановлених до приладу обліку після вимкнення. Наведене порушення за адресою відповідача стверджується актом № 06069 від 27.01.2016 року. Згідно рішення комісії ВРПС ЛМЕМ відповідачі завдали ПАТ "Львівобленерго" протиправними діями збитки, згідно розрахунку, у розмірі 30 896,42 грн. Розмір збитків визначався за Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562, враховуючи наведене, а також те, що відповідачі добровільно відшкодувати завдані ПАТ "Львівобленерго" збитки відмовляються, тому просив позов задовольнити.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 14 грудня 2016 року в позові Публічного акціонерного товариства "Львівобленерго" в особі Львівського міського відділення електропостачання до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про відшкодування вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення відмовлено.

Рішення оскаржив позивач - ПАТ «Львівобленерго» в особі Львівського міського відділення електропостачання.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду прийняте без урахування всіх обставин справи, судом було неповно з'ясовані дані обставини, що мають значення для справи, внаслідок чого рішення прийняте з порушенням норм процесуального права. Судом не взято до уваги те, що споживання електричної енергії відбувалось із порушенням п.3 ПКЕЕН, де зазначено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно із Типовим договором про користування електричною енергією, та те що у відповідача був відсутній такий договір та не був відкритий особовий рахунок для сплати коштів за електричну енергію у зв'язку з невиконанням нею технічних умов. Крім того, судом не взято до уваги те, що відповідачем порушено п.9 ПКЕЕН, де зазначено, що споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається. Також зазначає, що в мотивувальній частині рішення суду першої інстанції взагалі відсутні покликання на даний акт про порушення ПКЕЕН, а також на протокол засідання комісії ВРПС ЛМЕМ ПАТ «Львівобленерго», відповідно даний акт та протокол комісії судом не був оцінений як належний та допустимий доказ, також в мотивувальній частині рішення суду не наведено фактів та доказів які б спростовували без облікове споживання електричної енергії відповідачами, що призвело до порушення норм процесуального права, а відтак просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 в користь ПАТ «Львівобленерго» 30896,42 грн., вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією, а також 2893,80 грн. судових витрат.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, що дає апеляційному суду право, у відповідності до вимог ч.2 ст.305 Цивільного процесуального кодексу(далі-ЦПК) України, розглянути справу у їх відсутності. На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта Юрчак Л.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, відповідачки ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5 на її заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 грудня 2016 року скасуванню з наступних підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає даним вимогам закону.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами вину відповідачів у заподіянні збитків.

Проте, повністю колегія суддів не погоджується із таким висновком суду із наступних підстав.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України ст.ст. 24 - 27 Закону України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про електроенергетику" енергія - це електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу.

Відповідно до положень пункту 2 Правил користування електричною енергією для населення, самовільне підключення - це споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил.

Споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається, крім випадків передбачених цими Правилами (п. 9 Правил).

Колегією суддів встановлено, що відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки №5810 від 25.11.2016р., виданої ЛКП «Старий Львів». Власником квартири - є Львівська міська рада.(а.с.8)

У Галицькому районі Львівського міського відділення електропостачання ПАТ «Львівобленерго» за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрований побутовий споживач та не відкрито особового рахунку.

27 січня 2016 року за вказаною адресою було зафіксовано порушення Правил користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, а саме: підключення електропроводки із запобіжних колодок встановлених до приладу обліку після вимкнення. Наведене порушення за адресою відповідача стверджується актом № 06069 від 27.01.2016 року, в якому вказано, що складений даний акт за участю споживача (уповноваженої ним особи), якого ознайомили з даним актом про порушення, що підтверджується його підписом.(а.с.6)

Як вбачається із протоколу №06069 від 26.02.2016 р. засідання комісії ВРПС ЛМВМ РЕМ у відсутності споживача ОСОБА_8, було встановлено, що споживачем за адресою: АДРЕСА_1 порушено п.п.42, 48 ПКЕЕН, та вирішено провести нарахування відповідно до п.37, 42, 48, 53 Методики. Сума до сплати за період з 22.10.2013р. по 27.01.2016р. становить 30 896,42 грн., що підтверджується наданим розрахунком.(а.с.10)

З наведеного вбачається, що в результаті вказаних порушень позивачу завдано збитків на суму 30 896,42 грн..

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_4, хоча і зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, однак не проживає в такій з 2004р. по даний час.

Вказані обставини підтверджуються, наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- Розпорядженням Галицької районної адміністрації ЛМР від 27.09.2004р. №1127, згідно якого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, влаштовано в Державний комунальний дошкільний будинок дитини №1 м.Львова на повне державне забезпечення.(а.с.65);

-Розпорядженням Галицької районної адміністрації ЛМР №р-15 від 19.01.2010р., згідно якого ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 надано статус дитини сироти та влаштовано у Червоноградську загальноосвітню школу інтернат для дітей - сиріт і дітей позбавлених батьківського піклування.(а.с.64);

-Актом фактичного проживання ЛКП «Старий Львів» від 25.11.2016р., з якого вбачається, що ОСОБА_4 за вищевказаної адресою не проживає з листопада 2014р..

Відповідно до вимог ст. 26 Закону України "Про електроенергетику"споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування згідно із законодавством України.

Статтею 714 ЦК України, а саме ч. 1 передбачено, що договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання, окрім того правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.24-27 Закону України "Про електроенергетику".

Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 порушили Правила користування електричною енергією для населення, оскільки самовільно підключили електропроводку із запобіжних колодок, встановлених до приладу обліку, після вимкнення, що підтверджується актом про порушення №06069 від 27.01.2016р.(а.с.6).

Доказів протилежного матеріали справи не містять, а відповідачами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не подано.

Згідно протоколу № 06069 від 26.02.2016 року комісія прийшла до висновку, що споживачем за адресою: АДРЕСА_1 допущено порушення п.п. 42, 48 ПКЕЕН, споживач причетний до виявленого порушення. Нарахування електроенергії не облікованої внаслідок порушення проводилося з 22.10.2013 року (припинення електропостачання) до 27.01.2016 року (до дня усунення порушення) за 827 днів (а.с.10). Збитки визначено у розмірі 30896,42 грн. відповідно з додатком до протоколу №06069 (а.с.11).

Пунктом 53 "Правил користування електричною енергією для населення" затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року визначено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення №06069 від 27.01.2016р оформлено та підписано згідно вимогам чинного законодавства, він є дійсним, оскільки містить підписи чотирьох представників енергопостачальника.

Висновки суду про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження порушення Правил користування електричною енергією для населення відповідачами, є помилковим, оскільки саме акт про порушення є відповідним доказом про порушення споживачем Правил та надає підстави для стягнення збитків, заподіяних без обліковим використання електричної енергії.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, акт про порушення споживачем правил користування електричною енергією, який складений представниками енергопостачальника і наданий суду в обґрунтування вимог про стягнення вартості не облікованої електроенергії, є належним доказом, відповідно до вимог ст.ст. 57, 58, 59, 60, 212 ЦПК України.

Не приймаючи зазначений акт як доказ вини споживача у без обліковому споживанні електроенергії, місцевий суд у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України не дав йому правової оцінки відповідно до положень закону, не навів правової норми, яка б звільняла відповідачів від відповідальності.

Судова колегія враховує і те, що не позивач доводить вину відповідачів, а відповідачі доводять відсутність своєї вини в сили презумпції заподіювача шкоди.

У відповідності до ст.10 ЦПК України сторони повинні були довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 цього ж Кодексу, зазначені ними обставини.

Проте належні та допустимі докази, які б спростовували встановлені порушення відповідачами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ПКЕЕН та заподіяні позивачу збитки, судовій колегії не надані.

Таким чином, відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7, у порушення положень Закону України "Про електроенергетику", Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, не уклали з енергопостачальною організацією договір на підготовку та видачу технічних умов, договору на користування електричною енергією та не виконали комплекс інших умов та вимог для забезпечення об'єкта електричною енергією, що передбачено вказаними правилами.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в законні силі перебувати не може, воно підлягає скасуванню на підставі п.п.1,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачів в користь апелянта судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» в особі Львівського міського відділення електропостачання - задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 грудня 2016 року - скасувати та ухвалити нове, яким позов Публічного акціонерного товариства "Львівобленерго" в особі Львівського міського відділення електропостачання до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про відшкодування вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення- задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 в користь ПАТ «Львівобленерго» вартість не облікованої електричної енергії внаслідок порушення ПКЕЕН у розмірі 30 896,42 грн. на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ПАТ «Львівобленерго» №8 в ОПЕР в Філії - ЛОУ ВАТ «Державний Ощадний банк України», МФО: 325796, код за .

В задоволенні позовних вимог ПАТ «Львівобленерго» в особі Львівського міського відділення електропостачання до ОСОБА_4 про відшкодування вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення - відмовити.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_6, ОСОБА_7 в користь ПАТ «Львівобленерго» судові витрати за подання позовної заяви в розмірі 1378, 00 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 1515,80 грн..

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

Н.О. Шеремета