Справа № 2-3126/11
Провадження № 4-с/761/152/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», боржник: ОСОБА_1 на протиправні дії та бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Красноштан І.Л., -

в с т а н о в и в :

Представник в інтересах уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (надалі по тексту - Банк) Лисенко О.В. звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва із зазначеною скаргою, де просив суд визнати протиправними дії та бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Красноштан І.Л. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №51200661 від 12.12.2016 року, скасувавши її та зобов»язати службових осіб Шевченківського відділу ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві поновити виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа та провести виконавчі дії.

Свої вимоги скаржник обґрунтовував тим, що по теперішній час рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист №2-3126/2011 від 17.07.2012 року, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь банку суми боргу в розмірі - 14 875,75 грн. не виконано, а державним виконавцем було винесено оскаржувану постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві з порушенням вимог законодавства у відсутність проведення усього комплексу виконавчих дій по встановленню майна і стягненню коштів, а тому скаржник вимушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

В судове засідання представник скаржника не з»явився, але направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та необхідності задоволення його вимог з викладених у заяві підстав, та просив суд її задовольнити в повному обсязі.

Суб'єкт оскарження, Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи оповіщався в установленому законом порядку, свого представника не направив, поважність причин неявки до суду не повідомив, але направив до суду заперечення про сказаної скарги. У вказаних запереченнях ним було зазначено про надходження вказаного виконавчого листа повторно та винесення державним виконавцем постанови про накладення арешту на все майно боржника та проведення комплексу дії по встановленню такого майна, але такого встановлено не було.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 17.07.2012 року Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Банку заборгованості за Кредитним договором в загальному розмірі - 14 875,75 грн.

Судом встановлено, що скаржник звертався до начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві з відповідною заявою від 23.05.2016 року про відкриття виконавчого провадження та примусове стягнення суми боргу.

Між тим, постановою від 12.12.2016 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Красноштан І.Л. було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Постанова мотивована тим, що заходи з виявлення майна боржника виявились безрезультатними, оскільки автотранспортних засобів, нерухомого майна за боржником не зареєстровано, а джерела отримання доходів боржником відсутні, на виклики державного виконавця боржник не реагує, виходом на адресу проживання боржника та його майно не розшукано.

Дослідженням в судовому засіданні заперечень державної виконавчої служби та з аналізу матеріалів виконавчого провадження вбачається про вжиття повного комплексу дій у відповідності до чинного на час проведення виконавчих дій Закону щодо встановлення майна боржника та накладення на нього арешту.

Зокрема, за період з часу звернення скаржником до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві по 12.12.2016 року (час повернення виконавчого документу стягувачу) вбачається про відсутність зареєстрованого за боржником рухомого та нерухомого майна, рахунків в банку та інших офіційних джерел доходу.

Також, державним виконавцем 04.07.2016 року було винесено постанову про арешт всього майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Відділом ДВС за місцем проживання боржника, його самого та належного йому майна не розшукано, про що свідчить акт державного виконавця від 13.09.2016 року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вимогами ч. 1 ст. 60 ЦПК України, передбачено , що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Скаржником не було доведено конкретних порушень Закону з боку державного виконавця або невжиття повного комплексу дій з розшуку боржника та його майна, що вказує на законність оскаржуваної постанови.

За викладених обставин, суд не вважає такими, що заслуговують на увагу посилання скаржника на порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки на порушення будь-яких конкретних його норм заявник не послався, а судом таких порушень в діях старшого виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області не встановлено, а відтак відсутні підстави для визнання винесеної постанови про повернення виконавчого документу стягувану протиправної та її скасування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що скарга в цілому є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 11, 17, 18, 29, 30, 47 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 383-387 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу представника в інтересах уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Лисенко О.В. про визнання протиправним постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Красноштан І.Л. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №51200661 від 12.12.2016 року та її скасування, - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: