Справа № 185/2814/17
Провадження № 4-с/185/74/17
У Х В А Л А

11 травня 2017 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Палюх Т.Д., за участю секретаря Заверухи О.А., розглянувши в відкритому судовому засіданні скаргу публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» 30.03.2017року( згідно дати на штемпелі поштового відправлення) звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3, в якій просить:

- визнати неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо відмови у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу № 2н-1247/09 від 13.07.2009 року Київського районного суду м.Донецька про стягнення з ОСОБА_4, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», суми боргу у розмірі 211 162,31 евро, витрат, повязаних зі сплатою судового збору у розмірі 850,00 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 44,10 гривень;

- скасувати повідомлення від 15.03.2017 року за вих. № 1181 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання;

- зобовязати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відкрити виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 2н-1247/09 від 13.07.2009 року Київського районного суду м.Донецька про стягнення боргу з ОСОБА_4 на користь ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником якого є ПАТ«ПУМБ».

Скарга мотивована тим, що Київським районним судом м.Донецька був виданий судовий наказ № 2н-1247/09 від 13.07.2009 року про стягнення з ОСОБА_4, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2, на користь ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником якого є ПАТ "ПУМБ", суми боргу у розмірі 211162,31, витрат, повязаних зі сплатою судового збору у розмірі 850,00 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 44,10 гривень.

02.03.2017 року за вих. № КНО-44.4.2/237 від 28.02.2017р. ПАТ«ПУМБ» направлено до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області заяву про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним судовим наказом, яка була отримана ВДВС 13.03.2017 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 290.

21.03.2017 року на адресу ПАТ «ПУМБ» надійшло повідомлення старшого державного виконавця Кучерявої К.В. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 15.03.2017 року за вих. № 1181, відповідно до якого на підставі п. 6 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» ПАТ «ПУМБ» було повернуто вказаний виконавчий документ про стягнення боргу з ОСОБА_4 без прийняття до виконання з тих підстав, що судовий наказ № 2н-1247/09 від 13.07.2009р. (з урахуванням ухвали № 233/3333/16-ц від 05.08.2016 Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області) не відповідає вимогам п.3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-УІІІ, а саме: відсутні ідентифікаційний код та дата народження боржника - фізичної особи.

Скаржник вважає, що відповідно ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. № 606- XIV (який діяв станом на дату видачі Київським районним судом м.Донецька судового наказу № 2н-1247/09) індивідуальний ідентифікаційний номер боржника та дата народження боржника не є обовязковими вимогами до виконавчого документу.

Представник особи, яка подала скаргу на дії державного виконавця, в судове засідання не зявився, просив розглянути скаргу без його участі, згідно письмової заяви скаргу підтримав.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, просив розглянути скаргу за його відсутності. В поданих до суду запереченнях просив відмовити в задоволенні скарги, мотивуючи тим, що виконавчий документ- наказ № 2н-1247/09 від 13.07.2009 року не відповідає вимогам, які передбачені п.3 ч.1 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження щодо зазначення індивідуальних ідентифікаційних номерів та дати народження боржника - фізичної особи, оскільки виконавчий документ предявлено до виконання 14.03.2017року.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду скарги була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

На підставі ч.2 ст.379 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши та дослідивши наявні письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню у звязку з наступним.

Відповідно до ст.19 Конституції України основними принципами діяльності органів державної влади, їх посадових осіб є обов'язок діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Згідно п.9 ч.2 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є обов'язковість судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Судом встановлено, що Київським районним судом м.Донецька був виданий судовий наказ № 2н-1247/09 від 13.07.2009 року про стягнення з ОСОБА_4, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ЗАТ «Донгорбанк», суми боргу у розмірі 211 162,31 євро, витрат, повязаних зі сплатою судового збору у розмірі 850,00 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпеченнярозгляду справи у розмірі 44,10гривень(а.с.6).

24.11.2011 року відповідно до ухвали Київського районного суду м. Донецька було замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні за судовим наказом № 2н-1247/09 від 13.07.2009 року про стягнення боргу з ОСОБА_4, з ЗАТ «Донгорбанк», на ПАТ «ПУМБ»(а.с.57).

05.08.2016 року ухвалою Костянтинівського міськрайоного суду Донецької області ПАТ «ПУМБ» було поновлено строк для предявлення до виконання судового наказу № 2н-1247/09 від 13.07.2009 року, виданого Київським районним судом м.Донецька (а.с.8).

Згідно з ч.2 ст.14 ЦПК України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Так, стягувачем за вих.№ КНО-44.4.2 /237 від 28.02.2017 року на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області була направлена заява про відкриття виконавчого провадження за судовим наказом №2н-1247/09 від 13.07.2009 року виданого Київським районним судом м.Донецька про стягнення з ОСОБА_4, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником якого є ПАТ«ПУМБ», суму боргу у розмірі 211 162,31 євро (а.с.4).

Повідомленням старшого державного виконавця Кучерявої К.В. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 15.03.2017 року за вих. № 1181, було повернуто судовий наказ № 2н- 1247/09 від 13.07.2009 року про стягнення боргу з ОСОБА_4, на користь ПАТ «ПУМБ" відповідно до п. 6 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», без прийняття до виконання (а.с.11).

Відповідно до ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст.384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ст.385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що повідомлення старшого державного виконавця Кучерявої К.В. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 15.03.2017 року за вих. № 1181 отримано ПАТ«ПУМБ" 21.03.2017 року, тобто скаржник звернувся до суду із скаргою у встановлений десятиденний строк. Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу є відсутність у виконавчому документі реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника та його дата народження .

Відповідно до п.3 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, власне імя та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код субєкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків, крім випадку ухвалення постанови про накладення на особу адміністративного стягнення за неповагу до суду) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Разом з тим, в п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Вказані положення Закону знайшли своє відображення і в п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, котрий набрав чинності 05 жовтня 2016 року.

Таким чином, у разі незазначення індивідуального ідентифікаційного номера (реєстраційного номера облікової картки платника податків) у рішенні суду, виконавчому документі, згідно з п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного державного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) боржника.

В пункті 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" № 6 від 07.02.2014 року зазначено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що скарга є обґрунтованою, оскаржувані дії є неправомірними, оскільки державним виконавцем не вжито всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», направлених на виконання рішення суду.

Частиною 2 ст.387 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними, і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За таких підстав дії державного виконавця щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві є неправомірними, що свідчить про обґрунтованість вимог скарги та наявність підстав для її задоволення.

Стосовно заявленої у скарзі вимоги про зобов'язання старшого державного виконавця винести постанову про відкриття виконавчого провадження судом встановлено наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Права державного виконавця, в тому числі при відкритті виконавчого провадження, чи відмови у відкритті врегульовані Законом України "Про виконавче провадження". При цьому останній враховує ряд факторів необхідних для прийняття відповідного рішення, тому суд може лише зобов'язати його вчинити певні дії по прийняттю виконавчого документа до виконання відповідно до вимог вказаного Закону.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7 Закону України "Про державну виконавчу службу", ст.ст. 6, 11, 21, 24 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 383-389 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання судового наказу № 2н-1247/09 від 13.07.2009 року Київського районного суду м.Донецька про стягнення з ОСОБА_4, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником якого є ПАТ«ПУМБ», суми боргу у розмірі 211 162,31 евро 31 євроцентів, витрат повязаних зі сплатою судового збору у розмірі 850,00 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 44,10 гривень 10 копійок.

Скасувати повідомлення від 15.03.2017 року за вих. № 1181 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання - судового наказу № 2н-1247/09 від 13.07.2009 року Київського районного суду м.Донецька про стягнення з ОСОБА_4, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», суми боргу у розмірі 211 162,31 євро 31 євроцентів, витрат, повязаних зі сплатою судового збору у розмірі 850,00 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 44,10 гривень 10 копійок.

Зобовязати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" вирішити питання про прийняття рішення щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу N° 2н-1247/09 від 13.07.2009 року Київського районного суду м.Донецька про стягнення з ОСОБА_4, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ЗАТ «Донгорбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1», суми боргу у розмірі 211 162,31 евро (двісті одинадцять тисяч сто шістдесят два евро 31 євроцентів), витрат, повязаних зі сплатою судового збору у розмірі 850,00 гривень (вісімсот пятдесят гривень 00 копійок) та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 44,10 гривень (сорок чотири гривні 10 копійок).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом пяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т. Д. Палюх