Справа № 573/1040/17
Номер провадження 2-з/573/11/17
У Х В А Л А

іменем України

26 травня 2017 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Терещенко О.І., розглянув заяву Фермерського господарства "Князівське" про забезпечення позову,

в с т а н о в и л а :

18 травня 2017 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшла позовна заява ФГ «Князівське» до ФОП ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Служба з державної реєстрації прав Білопільської міської ради Сумської області, Білопільська міська рада Сумської області про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування їх державної реєстрації та зобовязання вчинити дії, в якій також були викладені вимоги про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 3,6947 га, кадастровий номер :05:008:0119 та на земельну ділянку площею 0,5417 га, кадастровий номер :05:008:0291, які є предметом спору та заборонити службі з державної реєстрації прав Білопільської міської ради, відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, пов'язані з даними земельними ділянками.

Свою заяву про забезпечення позову позивач мотивує тим, що відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_5 успадкували в рівних частинах земельну ділянку площею 3,6947 га, кадастровий номер :05:008:0119, земельну ділянку площею 0,5417 га, кадастровий номер :05:008:0291, що розташовані на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області. Раніше вказані земельні ділянки на підставі договору оренди, укладеного між нині покійним ОСОБА_5 та ФГ "Князівське", перебували в оренді останнього. 01 квітня 2017 року між ФГ "Князівське" та ОСОБА_2, ОСОБА_3, як спадкоємцями ОСОБА_5, було укладено договори оренди вказаних вище земельних ділянок. 02 квітня 2017 року ФГ "Князівське" подало дані договори на реєстрацію до служби з державної реєстрації прав Білопільської міської ради. Однак, на даний час позивачу стало відомо, що 19 квітня 2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора служби з державної реєстрації прав Білопільської міської ради ОСОБА_6 від 14 квітня 2017 року внесено записи про інше речове право, а саме про право оренди зазначених спірних земельних ділянок, яке виникло на підставі договорів оренди землі, укладених 14 квітня 2017 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 Вказане порушує права позивача та суперечить вимогам законодавства. Також з оголошення в газеті позивачу стало відомо, що ФОП ОСОБА_1 22 травня 2017 року буде здійснювати закріплення меж спірних земельних ділянок в натурі на місцевості.

Посилаючись на викладене, а також на те, що здійснення будь-яких дій щодо спірних земельних ділянок може утруднити виконання рішення суду, ФГ "Князівське" просить накласти арешт на вказані вище спірні земельні ділянки та та заборонити службі з державної реєстрації прав Білопільської міської ради, відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії пов'язані з даними земельними ділянками.

Ухвалою судді від 26 травня 2017 року було відкрите провадження у справі за позовом ФГ «Князівське» до ФОП ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Служба з державної реєстрації прав Білопільської міської ради Сумської області, Білопільська міська рада Сумської області про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування їх державної реєстрації та зобовязання вчинити дії.

Вивчивши заяву та додані до них матеріали, приходжу до наступних висновків.

Судом встановлено, що 01 квітня 2017 року між позивачем ФГ "Князівське" та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено договори оренди земельних ділянок площею 3,6947 га, кадастровий номер :05:008:0119, та площею 0,5417 га, кадастровий номер :05:008:0291, що розташовані на території Павлівської сільської ради Білопільського району.

Відповідно до наданих позивачем інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, 19 квітня 2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора служби з державної реєстрації прав Білопільської міської ради ОСОБА_6 від 14 квітня 2017 року внесено запис про інше речове право, а саме про право оренди зазначених спірних ділянок, яке виникло на підставі договорів оренди землі укладених 14 квітня 2017 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, розяснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у постанові №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом: накладання арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб; заборони вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України також передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з п. 14, 15 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України передбачено, що до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2017 року:

- забороняється внесення права на земельну частку (пай) до статутних капіталів господарських товариств.

- не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" п.15 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України запроваджується за умови набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2017 року.

Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" пункту 15 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення).

В заяві про забезпечення позову позивач лише обмежився загальною фразою про заборону відповідачам та 3-м особам вчиняти будь-які дії, пов'язані зі спірними земельними ділянками, при цьому чітко та конкретно не зазначив, які саме дії він просить заборонити відповідачам та 3-м особам вчиняти зі спірними земельними ділянками.

Наведені підстави в обґрунтування необхідності застосування заходу забезпечення позову матеріалами справи не підтверджуються. Сам по собі факт пред'явлення позову про визнання договорів оренди недійсними не може бути безумовною підставою для забезпечення позову. Неможливість виконання рішення суду, у разі задоволення позову, без забезпечення позову у такий спосіб заявниками не доведено.

Крім того, з огляду на викладене, враховуючи те, що в Україні діє мораторій на продаж земель сільськогосподарського призначення, а також те, що позивач не надав суду доказів того, що відсутність арешту спірних земельних ділянок та заборони вчиняти будь-які дії з ними може утруднити виконання рішення суду, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151, ст. 152, ст. 153 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а :

Фермерському господарству "Князівське" відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 3,6947 га, кадастровий номер :05:008:0119, на земельну ділянку площею 0,5417 га, кадастровий номер :05:008:0291 та заборони службі з державної реєстрації прав Білопільської міської ради, відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії пов'язані з даними земельними ділянками.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя