Справа № 301/563/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" березня 2017 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: с. Брід, вул. Партизанська, №27, Іршавського району.

Позовні вимоги мотивовано тим, що житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: с. Брід, вул. Партизанська, №27, Іршавського району, належить на праві власності в цілому позивачу. Відповідачка зареєстрована в будинку, оскільки раніше перебувала у шлюбі із позивачем. Шлюб сторін рішенням Іршавського районного суду від 06.08.2014 року розірвано. У 2011 році відповідачка забрала всі свої речі із вказаного будинку та добровільно повернулася до своїх батьків, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, і відтоді не проживає за вказаною адресою. До членів сімї власника будинку відповідачка не відноситься, участі в утриманні нерухомого майна та оплаті комунальних послуг не приймає, однак добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає. Жодної угоди про порядок та умови користування житловим приміщенням у належному позивачу будинку сторони не укладали. Просив суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком, оскільки реєстрація відповідачки за вказаною адресою, перешкоджає позивачу розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд та значно обмежує його законні права власника.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідачка виселилася з будинку добровільно приблизно 8 років тому. У 2014 році шлюб між сторонами розірвано, але вони проживали окремо ще до розірвання шлюбу. Будинок в с. Брід, вул. Партизанська, №27, належить позивачу на праві власності, однак, відповідачка не бажає добровільно знятися з реєстраційного обліку. Просив позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що не бажає зніматися з реєстрації в будинку позивача, оскільки не має іншого житла в Україні, де вона могла б зареєструватися. Підтвердила, що з 2011 року в будинку не проживає, виселилася з будинку добровільно, оскільки позивач почав проживати у фактичному шлюбі з іншою жінкою. З 2011 року вона проживає на території Чехії, має іншу сімю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

За змістом ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316-319, 321, 325, 383, 386, 391 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у здійсненні цього права, власник житлового будинку здійснює своє право на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб, може використовувати будинок для проживання свого і членів сім'ї, може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, вимагати захисту права власності, в тому числі - усунення перешкод у здійсненні права.

Будинок №27 по вул. Партизанській в с. Брід, Іршавського району належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності в цілому, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №78947815 від 26.01.2017 року (а.с. 4).

Відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована за вказаною адресою. Дана обставина підтверджується довідкою Брідської сільської ради Іршавського району №106 від 13.03.2017 року (а.с. 20).

Рішенням Іршавського райсуду від 06.08.2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5). Однак, вказана обставина не є підставою для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом.

Згідно ч.3 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачка не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2011 року. Виселилася відповідачка з будинку добровільно і проживає на території Чехії. Сторони після розірвання шлюбу мають інші сімї. Угоди з власником щодо користування будинком відповідачка не укладала. Дані обставини підтвердила у судовому засіданні і сама відповідачка.

Оскільки відповідачка виселилася з будинку добровільно і не проживає за вказаною адресою без поважних причин понад один рік, суд вважає позовні вимоги підставними і такими, що підлягають задоволенню.

Посилання відповідачки на те, що вона не має в Україні іншого житла, в якому могла б зареєструвати місце проживання, не є підставою для відмови у позові.

Суд також вважає, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стягнути з відповідачки на користь позивача 640 грн. судових витрат, що складаються з судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 16, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 15, 57-60, 88, 208, 212-215 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у будинку №27 по вул. Партизанській в с. Брід, Іршавського району, Закарпатської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) грн. судових витрат.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : М. О. Пітерських