У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Бондаренко Н.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання Москалик Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 12 грудня 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

29 липня 2016 року ПАТ КБ „ПриватБанк" звернувся у Костопільський районний суд з позовом до ОСОБА_1, в обґрунтування якого вказував, що 26.10.2005 року між сторонами було укладено договір кредиту №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконує зобов'язання, в зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість перед банком станом на 30.06.2016 року у розмірі 20894 грн. 64 коп.

Просив стягнути із відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.10.2005 року в розмірі 20894,64 грн.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 12 грудня 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/329/2017 Головуючий у 1 інстанції : Цвіркун О.С. Доповідач : Григоренко М.П.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Вказує, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання і якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу про припинення договору, він автоматично вважається пролонгованим на такий же строк.

Судом не встановлено обставини щодо припинення договору.

Зазначає, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором та наявності простроченої заборгованості по кредиту, зобов'язання сплатити відсотки за час фактичного користування кредитними коштами у позичальника виникає щомісячно. Позовна давність за вимогами кредитора про повернення процентів за користування кредитом повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

В даному випадку правовідносини між сторонами не припинилися, що не позбавляє банк нараховувати заборгованість згідно договору. Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, зобов'язання залишилося не виконаним, то проценти підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності по кожному платежу.

Розрахунок наданий позивачем не спростований належними та допустимими доказами. Відповідачем не надано власного розрахунку, так само як і не заявлялась експертиза з питань правильності визначення суми заборгованості.

Вважає, що суд помилково відмовив у задоволенні позову, у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача судові витрати.

В ході апеляційного розгляду справи представник позивача Мазурок А.А. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи ПАТ КБ „ПриватБанк" в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що останнє пропустило строк позовної давності для звернення до суду із позовом.

Даний висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

По справі встановлено, що договір між позивачем та відповідачем було укладено 26 жовтня 2005 року, остання кредитна картка діяла до серпня 2011 року, останній платіж ОСОБА_1 по цьому договору було здійснено 06 вересня 2011 року, а із своїм позовом ПАТ КБ „ПриватБанк" звернулось лише 29 липня 2016 року.

Твердження позивача про те, що відповідно до умов укладеного договору зобов'язання відповідача перед Банком тривають до цього часу, на увагу не заслуговують.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою на ній указано граничний строк дії (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле month).

Як убачається із змісту п. 5.2 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань повністю чи у визначеній банком частині у випадку невиконання боржником своїх боргових зобов'язань та інших зобов'язань за цим договором. При цьому Банк має право призупинити здійснення розрахунків по кредитній картці та/ або визнати цю картку недійсною до моменту усунення порушень.

Право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів у разі прострочення сплати чергових платежів передбачено ст. 1050 ЦК України .

На розсуд колегії суддів, умова укладеного кредитного договору, щодо автоматичної пролонгації дії кредитного договору на новий строк, якщо від позичальника не надійшла заява про закриття карткового рахунку, передусім має на меті лише те, щоб при видачі позичальнику кредитної картки із новим строком дії не було необхідності кожен раз укладати новий договір, а тому пролонгація умов кредитного договору на новий строк може мати лише у разі одночасного отримання позичальником кредитної картки із новим терміном дії, оскільки в протилежному випадку останній буде позбавлений можливості здійснювати свої права та обов'язки за цим кредитним договором.

Оскільки відповідач останній платіж на погашення кредиту здійснив 06 вересні 2011 року, тому, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції вірно обчислював строк позовної давності саме із вищевказаної дати.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

За змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

Такі правові висновки узгоджуються не тільки із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 24 червня 2015 року, справа № 6-738цс15 і на яку послався суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, а із правовою позицією Верховного Суду України, яка міститься у постанові від 23 листопада 2016 року № 308/16549/13.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 12 грудня 2016 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 12 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.В. Бондаренко

С.О. Гордійчук