Ухвала

іменем україни

15 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості та за зустрічними позовами ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_6, про визнання договору поруки припиненим, ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання договору поруки недійсним, ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання кредитного договору недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 24 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 25 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду з указаним вище позовом, у якому з урахуванням уточнень просило стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором від 24 квітня 2007 pоку у розмірі 73 751,89 доларів США, що еквівалентно 1 549 527 грн 21 коп., із яких: заборгованість за кредитом - 49 514,06 доларів США, що еквівалентно 1 040 290 грн 40 коп., відсотки з 27 грудня 2011 року до 27 січня 2015року - 19 998,37 доларів США, що еквівалентно 420 165 грн 75 коп., пеня з 01 грудня 2012 року до 30 травня 2013 року - 3 688,74 доларів США, що еквівалентно 77 500 грн, пеня за відсотками з 01 грудня 2012 року до 30 травня 2013 року - 550,72 доларів США, що еквівалентно 11 570 грн 63 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 24 квітня 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_8 був укладений кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 100 тис. доларів США з терміном повернення до 23 квітня 2012 року та сплатою 13 % річних.

З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника, між банком та ОСОБА_8 було укладено 4 додаткові угоди.

З метою забезпечення виконання кредитного договору, 24 квітня 2007 року, 27 квітня 2009 року, 28 травня 2010 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відповідно укладено окремі договори поруки, за якими поручителі зобов'язались відповідати перед банком на всю суму заборгованості за кредитом.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору станом на 13 травня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 504 156 грн 17 коп.

Оскільки боржник не виконував умови договору, йому та поручителям були направлені вимоги про повернення заборгованості, які не були виконані.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» просило задовольнити позов.

У грудні 2013 року ОСОБА_8 подав зустрічний позов, у якому просив визнати кредитний договір недійсним. Під час розгляду справи він помер, провадження у справі відносно ОСОБА_8 було закрито.

У зв'язку зі смертю ОСОБА_8 банк подав заяву про зміну позовних вимог та просив стягнути заборгованість в солідарному порядку з ОСОБА_4 - дружини померлого - та інших відповідачів заборгованість за кредитним договором у межах спадкового майна.

У січні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з зустрічним позовом, у якому просив визнати договір поруки припиненим. Зазначав, що позов до нього, як поручителя, подано з пропуском позовної давності. Термін дії основного договору сплив 23 квітня 2012 року, вимогу про погашення заборгованості направлено боржнику та поручителям 05 червня 2013 року, тобто після закінчення дії кредитного договору.

У лютому 2014 року ОСОБА_6 подала зустрічний позов, у якому просила визнати недійсним договір поруки від 28 травня 2010 року, укладений між нею та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», як такий, що вчинений під впливом помилки та обману, а також без згоди другого із подружжя. Зазначала, що з ОСОБА_8 до укладення договору поруки знайома не була, про його борги не знала. Крім того, строк дії договору поруки закінчився 23 квітня 2012 року, тому вимоги у частині боргових зобов'язань за кредитним договором до неї, як поручителя, заявлені з пропуском строку звернення до суду.

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зустрічним позовом, просила визнати недійсними кредитний договір від 24 квітня 2007 року, укладений між ОСОБА_8 і ПАТ «Раййфайзен Банк Аваль», та договір поруки від 24 квітня 2011 року, укладений нею із ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», посилаючись на те, що договір поруки вона не підписувала. Крім того, зазначала, що договір укладений відносно цінного майна, тому вона мала надавати згоду у письмовій формі на його укладення, проте банк такої згоди не отримав.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 24 березня 2016 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 73 751,89 доларів США. В іншій частині позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відмовлено. У задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 27 травня 2016 року рішення суду першої інстанції у частині солідарного стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заборгованості скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_6 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 24 квітня 2007 року у сумі 73 751,89 доларів США.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» у задоволенні позову до нього.

Отже, в іншій частині судові рішення не оскаржуються, тому в силу ст. 335 ЦПК України в касаційному порядку не переглядаються.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Рішення апеляційного суду не повністю відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом установлено, що 24 квітня 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_8 був укладений кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 100 тис. доларів США з терміном повернення до 23 квітня 2012 року та сплатою 13 % річних.

Із метою забезпечення виконання кредитного договору 24 квітня 2007 року, 27 квітня 2009 року, 28 травня 2010 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відповідно укладено окремі договори поруки, за якими поручителі зобов'язались відповідати перед банком на всю суму заборгованості за кредитом.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору станом на 13 травня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 504 156 грн 17 коп.

05 червня 2013 року боржнику та поручителям були направлені вимоги про повернення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позичальник належним чином не виконав взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, забезпеченим порукою, допустив заборгованість, яка підлягає солідарному стягненню з поручителів на користь банку.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та ухвалюючи в цій частині нове рішення, апеляційний суд дійшов висновку щодо стягнення кредитної заборгованості із поручителя ОСОБА_5, який відповідно до положень ст. 554 ЦК України несе цивільно-правову відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

Колегія суддів не повністю погоджується з такими висновками судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15, вимогу до поручителя про виконання ним зобов'язання за договором поруки слід пред'явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем).

Із матеріалів справи, зокрема п. 4.1 договору поруки, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5, вбачається, що порука припиняється, якщо банк у межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргового зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Встановивши, що строк виконання боргового зобов'язання закінчився 23 квітня 2012 року, а з позовом до суду банк звернувся у липні 2013 року, тобто у межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргового зобов'язання, апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстав для припинення поруки немає й заборгованість за кредитним договором слід стягнути з поручителя ОСОБА_5

Проте повністю погодитись із рішенням апеляційного суду не можна, виходячи з наступного.

Згідно з договором поруки, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5, останній поручився за виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер (а. с. 78).

07 липня 2015 року ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області зупинено провадження у справі до закінчення визначеного законом шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 та залучення до участі у справі правонаступника (а. с. 80, т. 2).

Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 08 вересня 2015 року провадження у справі відновлено (а. с. 86).

У зв'язку зі смертю ОСОБА_8, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль подав заяву про зміну позовних вимог та просило стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_4 - дружини померлого - та інших відповідачів заборгованість за кредитним договором у межах спадкового майна.

Судом першої інстанції в цій частині позову було відмовлено у зв'язку з відсутністю доказів вартості майна.

Наявність спадкоємців після смерті позичальника та відсутність згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки, є підставою для відмови в стягнення грошових коштів з поручителя у разі смерті позичальника.

У п. 32 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке.

З урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому, спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки у тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцям.

Поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (ст. ст. 553-554 ЦК України), а також за будь-якого боржника у разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки.

З матеріалів справи, зокрема договору поруки від 27 квітня 2009 року, укладеного між ОСОБА_5 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», вбачається, що будь-які умови щодо відповідальності поручителів після смерті позичальника у ньому відсутні.

Відповідно до ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі ст. 607 ЦК України зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає.

Таким чином, на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17 квітня 2013 року у справі № 6-18цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Апеляційної інстанції, вирішуючи спір в частині стягнення кредитної заборгованості з поручителя ОСОБА_5, на порушення ст. ст. 212 - 214, 315 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернув, не встановив характер спірних правовідносин, норми права, які підлягають застосуванню до таких правовідносин, не з'ясував всі обставини справи.

За таких обставин рішення апеляційного суду в частині позовних вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості підлягає скасуванню з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 25 травня 2016 року у частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик