Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Гримич М.К., Ткачука О.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 серпня 2016 року,

встановила:

У листопаді 2015 року комунальне підприємство «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради (далі - КП «Жовтоводський водоканал») звернулося до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що

28 серпня 2008 року між КП «Жовтоводський водоканал» та ОСОБА_4 було укладено договір на водопостачання та водовідведення квартир населення комунального сектору міста, за умовами якого позивач взяв на себе обов'язки надавати відповідачам послуги по водопостачанню та водовідведенню, а ОСОБА_4 зобов'язувався своєчасно здійснювати оплату за надані послуги на умовах договору. Відповідно до умов договору відповідачі користуються 100% пільгами по оплаті послуг по водопостачанню та водовідведенню в межах соціальних норм згідно діючого законодавства.

У зв'язку із несплатою відповідачами у повному обсязі оплати за надані послуги, загальна сума заборгованості за період з 1 липня 2010 року по 1 листопада 2015 року склала 3 065,47 грн, яку позивач просив стягнути з відповідачів солідарно.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог КП «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5 щодо стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення за період з 1 жовтня 2014 року по

1 листопада 2015 року скасовано, у цій частині ухвалено нове рішення про задоволення вимог.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь

КП «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради заборгованість за водопостачання та водовідведення за період з 1 жовтня 2014 року по 1 листопада 2015 року у розмірі 2 988,97 грн. Стягнуто з

ОСОБА_5 на користь КП «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради сплачений судовий збір у розмірі 1 403,49 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Частково задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд вірно виходив із того, що відповідач є споживачем комунальних послуг і відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» повинен вносити плату за користування ними, в тому числі за постачання води та водовідведення.

Судом також враховано, що позивач має право на 100-процентну знижку плати за користування комунальними послугами в межах середніх норм споживання відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх захисту».

Законодавчим актом, який визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, є Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Для реалізації Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» постановою Кабінету Міністрів України № 409 від 6 серпня 2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» встановлено соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами щодо оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії.

З урахуванням установлених пільг, які надаються відповідачам, заборгованість за водопостачання та водовідведення в межах строків позовної давності становить 2 988,97 грн, що і підлягало стягненню в судовому порядку.

Рішення суду відповідає Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх захисту», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанові Кабінету Міністрів України № 409 від 6 серпня

2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», які правильно застосовані судом.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.С.Ткачук