АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2720/17 Головуючий 1 інст. - Вовк Л.В.
Справа № 627/1722/16-ц Доповідач - Кісь П.В.
У Х В А Л А

іменем України

10 травня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Кіся П.В.,

суддів: - Кружиліної О.А.,

- Хорошевського О.М.,

за участю секретаря - Сементовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою представника приватного сільськогосподарського підприємства «Світанок» - Коваленко Олени Василівни на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 28 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до приватного сільськогосподарського підприємства «Світанок» про розірвання договору оренди землі,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі представник приватного сільськогосподарського підприємства «Світанок» (далі по тексту - ПСП «Світанок») - Коваленко О.В. просить скасувати рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 28 лютого 2017 року про задоволення позову, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, і постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи скаргу, апелянт вказує, що при ухваленні рішення суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, неповне з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального права.

Посилаючись на положення Закону України «Про оренду землі» та ст.ст.1216,1218 ЦК України, представник відповідача вказує, що підприємством належним чином виконувалися умови договору оренди земельної ділянки, укладеної 10.09.2017 року між ПСП «Світанок» і ОСОБА_5, який помер 14.03.2010 року, а тому у позивача, який набув права власності на земельну ділянку у порядку спадкування, не було законних підстав для розірвання договору оренди.

В суді апеляційної інстанції представник ПСП «Світанок» підтримала апеляційну скаргу і просила задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнав і просив відхилити, вказуючи, що він не бажає продовжувати договірні відносини з ПСП «Світанок», яке неналежним чином виконує зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати за оренду землі, звертався до відповідача з проханням розірвати договір, однак той не погодився, а тому він скористався пунктом 40 договору оренди, яким сторони передбачили можливість розірвання договору оренди земельної ділянки у разі зміни власника і звернувся з таким позовом до суду.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданому Краснокутським районним відділом земельних ресурсів Харківської області від 04.07.2007 року, ОСОБА_5 мав на праві приватної власності земельну ділянку площею 5,5226 га , що розташована на території Олексіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області . Земля йому була передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

10 вересня 2007 року між ОСОБА_5 та ПСП « Світанок» укладено договір оренди землі загальною площею 5,5226 га строком на 15 років. Вказаний договір оренди землі зареєстровано у Краснокутському районному відділі Харківської регіональної філії Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 14 від 02.04.2008р.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.10.2016 р., посвідченого державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори, позивач ОСОБА_4 успадкував вказану земельну ділянку, що належала його батькові, орендодавцю ОСОБА_5 , який помер 14.03.2010р.

Після оформлення права власності на земельну ділянку ОСОБА_4 звернувся до відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки, але відповідач відмовився розривати договір оренди землі та повертати земельну ділянку.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що законом та умовами укладеного 10.09.2007 року договору оренди землі передбачено дострокове розірвання договору оренди землі у разі зміни її власника, а тому право ОСОБА_4 на дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки підлягає судовому захисту.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його законним і ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов»язків, передбачених ст.ст.24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно ч.2 ст.509 та п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У пункті 40 Договору оренди, який був укладений 10 вересня 2007 року між ОСОБА_5 та ПСП « Світанок», сторони передбачали, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Новий власник земельної ділянки, позивач ОСОБА_4, скористався передбаченим законом та умовами укладеного 10.9.2007р. договору оренди землі правом і ініціював розірвання договору оренди.

Доводи представника відповідача та матеріали справи не містять даних, які б свідчили про наявність передбачених законом підстав для відмови ОСОБА_4 у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі представник відповідача посилається на неповноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи, однак зі свого боку нових доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень на позов представник відповідача не надав.

Єдиним порушенням норм процесуального права, про що вказує в апеляційній скарзі представник відповідача, можна визнати ту обставину, що судом першої інстанції не вирішене передбачене ст.88 та п.6 ч.1 ст.214 ЦПК України питання про розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовом ОСОБА_4 не сплачував судовий збір, повідомивши, що він є учасником бойових дій АТО, долучивши до позовної заяви у якості додатку не посвідчену фотокопію такого посвідчення незадовільної якості, яка не забезпечує можливість з'ясування його повного змісту. Ця обставина судом залишена поза увагою, посилання позивача на його статус УБД АТО не перевірені і не забезпечено долучення до справи належного доказу та вирішено питання щодо судового збору.

Однак це порушення не призвело до неправильного вирішення справи і може бути усунене судом першої інстанції шляхом постановлення додаткового рішення.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1 ст.307, ст.ст.313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника приватного сільськогосподарського підприємства «Світанок» - Коваленко Олени Василівни відхилити.

Рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

О.М. Хорошевський