РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря Ведмедьової В.В., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в огрунтування позову зазначивши наступне.

16.10.2015 року померла бабуся позивача ОСОБА_3, після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 та грошових вкладів на рахунках, відкритих на її ім'я.

Після смерті ОСОБА_3 позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом, однак у видачі свідоцтва про прийняття спадщини йому було відмовлено.

За вказаних обставин позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно.

В судове засідання позивач та його представник не зявилися, представник позивача надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити.

Відповідач до судового засідання не зявилася, суду надала нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи у її відсутність без проведення фіксації судового процесу, у якій зазначила, що визнає позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 16.10.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 368145, виданого 15.11.2016 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири № 4 в будинку № 25 по бул. Центральному у м. Запоріжжі, у якій: 1/3 частина квартири належала їй на підставі Свідоцтва № 166 про право власності на житло від 19.01.1994 року, виданого Виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної ради народних депутатів; 1/3 частина квартири на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_1, який помер 31.12.1999 року, виданого 28.07.2000 року Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою за р. № 1-762; 1/3 частина квартири на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 04.09.2009 року, виданого 05.03.2010 року Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою за р. № 3-246.

Крім того, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді грошових вкладів на рахунках, відкритих на її імя, а саме: у ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», рахунок № 184699, відкритий 22.04.2009 року, рахунок № 6104, відкритий 02.09.2015 року, рахунок № 5904, відкритий від 02.09.2015 року; у ПАТ «МОТОР БАНК» вкладний депозитний рахунок № 1280; у ПАТ «Державний ощадний банк України» ТВБВ № 10007/0266 компенсаційний рахунок № 91551/7745, відкритий 03.12.2002 року, ТВБВ № 10007/0272 компенсаційний рахунок № 91551/1395, відкритий 04.02.1997 року.

З матеріалів справи вбачається, що заповідальні розпорядження на зазначені грошові вклади, відкриті на імя ОСОБА_3, відсутні.

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкоємці за законом.

За життя ОСОБА_3 заповітів не складала, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №45042960 від 12.09.2016 року (а.с. 48), отже право на спадкування після їх смерті одержують спадкоємці за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася відповідач ОСОБА_2, яка є дружиною її померлого сина ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-БА № 323169, виданого 06.09.1980 року (а.с. 7), та, яка є матірю позивача ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про його народження серії ІІ-НА № 401065, виданого 12.01.1986 року (а.с. 9). На підставі заяви ОСОБА_2 Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 28/2016 після смерті ОСОБА_3, копію якої надано суду та долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є онуком померлої ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії ІІ-НА № 401065, виданого 12.01.1986 року, відповідно до якого його батьком є ОСОБА_4 (а.с. 9); копією свідоцтва про народження ОСОБА_4, який є сином ОСОБА_3, серії ІІІ-БА № 777188, виданого повторно 14.10.2016 року (а.с. 11).

З матеріалів наданої суду спадкової справи вбачається, що Позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 06.10.2016 року, тобто із пропуском шестимісячного строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України (а.с. 45).

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 06.02.2017 року, яку долучено до спадкової справи № 28/2016, ОСОБА_2, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, надала згоду на визнання спадкоємцем ОСОБА_3 її сина позивача ОСОБА_1, який є єдиним онуком спадкодавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, враховуючи згоду ОСОБА_2 на визнання спадкоємцем ОСОБА_3 позивача ОСОБА_1, а також визнання нею позовних вимог у повному обсязі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті бабусі ОСОБА_3 А також враховуючи, що інших спадкоємців окрім позивача не має, що підтверджується матеріалами справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, на підставі ч. 1 ст. 1266 ЦК України.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 № 2310/02-31 від 08.12.2016 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, отже права позивача підлягають захисту у судовому порядку.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що позивач прийняв спадщину, однак не може її оформити через нотаріальну контору, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись, ст.ст. 10,11, 197, 209, 212, 214-215, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру № 4 в будинку № 25 по бул. Центральному у м. Запоріжжі в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 16.10.2015 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на грошові вклади зі всіма компенсаційними нарахуваннями, які відкриті на імя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» рахунок № 184699, відкритий 22.04.2009 року, рахунок № 6104, відкритий 02.09.2015 року, рахунок № 5904, відкритий від 02.09.2015 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 16.10.2015 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на грошові вклади зі всіма компенсаційними нарахуваннями, які відкриті на імя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у ПАТ «МОТОР БАНК» вкладний депозитний рахунок № 1280, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 16.10.2015 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на грошові вклади зі всіма компенсаційними нарахуваннями, які відкриті на імя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у ПАТ «Державний ощадний банк України»: ТВБВ № 10007/0266 компенсаційний рахунок № 91551/7745, відкритий 03.12.2002 року, ТВБВ № 10007/0272 компенсаційний рахунок № 91551/1395, відкритий 04.02.1997 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 16.10.2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.В.Калюжна