Справа №2-5723/11 16.03.2017 16.03.2017 16.03.2017
Провадження №22-ц/784/628/17
Справа № 2-5723/11 Головуючий першої інстанції: Подзігун Г.В.
Провадження № 22-ц/784/628/17 Суддя-доповідач Апеляційного суду: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Лівшенко О.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 листопада 2016 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2011 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 22 лютого 2008 року Банком був укладений договір із ОСОБА_2, за яким остання отримала кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, який відповідає строку дії картки. Відповідно до умов цього Договору він складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою.

Посилаючись на викладене та порушення відповідачем своїх зобовязань, що призвело до заборгованості за кредитним договором, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість, що станом на 30 вересня 2011 року складає 24321 грн. 27 коп., з яких: 9279 грн. 70 коп. заборгованість за кредитом; 13407 грн. 22 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1134 грн. 35 коп. штраф (процентна складова).

Відповідачка проти позову заперечувала, посилаючись на те, що ніякого кредитного договору із Банком ніколи не укладала, заяву на відкриття карткового рахунку не підписувала, не отримувала та не користувалася кредитними коштами.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 листопада 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено. Стягнуто з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 900 грн. 48 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на необґрунтованість та незаконність рішення, просило його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, а також стягнути на його користь з ОСОБА_2 судові витрати, понесені при сплаті судового збору за позовну заяву та апеляційну скаргу.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони не зявились, про час та місце судового розгляду належним чином повідомлені. Від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, в якій вона також просила відхилити апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачкою доведено, що вона не підписувала заяву позичальника та не отримувала кредитні кошти, а тому позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є необґрунтованим.

Проте, погодитись із таким висновком суду не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, за заявою ОСОБА_2 від 22 лютого 2008 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» (яке згодом було перейменоване у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») був відкритий картковий рахунок, на якій встановлено кредитний ліміт в розмірі 10000 грн., строк дії якого відповідає строку дії картки 3 роки. За користування кредитом відповідачка зобовязалася щомісячно сплачувати відсотки за базовою ставкою 2,5 % в місяць на залишок заборгованості. Зі змісту зазначеної заяви також вбачається, що ОСОБА_2 ознайомлена та згодна з Умовами і Правилами надання банківських послуг та Тарифами банка, що є складовими частинами укладеного сторонами договору про надання банківських послуг. (т. 1 а.с.72). Також ОСОБА_2 під розпис була ознайомлена з умовами кредитування із використанням кредитки «УніверсальнаGOLD» (т. 1 а.с. 76).

На виконання вищевказаних умов договору позивач передав відповідачці кредитну картку і остання користувалась кредитними коштами, що підтверджується випискою про рух коштів по виданій ОСОБА_2 кредитній карті (т.1 а.с. 274-291, 300-307). Так, з даних виписок вбачається, що позичальником з 29 лютого 2008 року по 30 травня 2008 року здійснювалось зняття готівкових коштів з карткового рахунку в межах встановленого кредитного ліміту та з 01 березня 2008 року по 18 вересня 2011 року здійснювалось погашення кредиту та в рахунок погашення заборгованості фактично було сплачено 6 892 грн. 80коп.

З вимогами про визнання недійсним кредитного договору ОСОБА_2 до суду не зверталась.

Наявні у матеріалах справи фотографії відповідачки із кредитної карткою КБ «ПРИВАТБАНК» (т. 1 а.с. 294, 311), які хоча за своєю якістю не відображують номер отриманої ОСОБА_2 банківської картки, проте, спростовують твердження останньої про те, що ніякого кредитного договору із позивачем вона ніколи не укладала. Не надано відповідачкою і доказів про укладення між нею та позивачем іншого (крім того, що є предметом даного спору) договору про відкриття банківського карткового рахунку.

За висновком судово-почеркознавчої експертизи № 1704 від 03 жовтня 2016 року підпис у графі «Підпис» заяви позичальника б/н від 22.02.2008 року було виконано, ймовірно, не ОСОБА_2, а іншою особою (т. 1а.с. 254-259).

Згідно положень статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На наведене суд першої інстанції уваги не звернув та неповно встановив обставини справи, від яких залежить правильне її вирішення, та фактично поклав в основу рішення висновок почеркознавчої експертизи, не давши йому всебічної та об'єктивної оцінки у сукупності з іншими доказами. При розгляді справи судом не враховано, що експертом не було надано категоричного та беззаперечного висновку з питання, чи підписана відповідачкою заява позичальника, та в порушення ч. 4 ст. 60 ЦПК України вирішено питання про не укладення сторонами кредитного договору, ґрунтуючись на припущенні, викладеному у висновку експертизи.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про недоведення позивачем факту видачі відповідачці ОСОБА_2 кредитних коштів, тоді як вищевикладені обставини підтверджують отримання нею кредитних коштів та, відповідно, наявності у неї обов'язку з погашення цього кредиту.

Згідно з вимогами ст.ст. 1049, 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями статті 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Як встановлено апеляційним судом, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконало свої зобовязання щодо надання кредитних коштів за укладеним із ОСОБА_2 кредитним договором.

Проте, у порушення умов договорів та наведених положень закону ОСОБА_2 свої зобовязання за кредитним договором щодо своєчасного та в обумовленому договорі розмірі повернення кредиту та сплаті процентів виконувала неналежним чином. Відповідно до наданих Банком розрахунків станом на 30 вересня 2011 року її заборгованість за кредитом складає 9279грн.70коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 13407грн. 22 коп. (т. 1 а.с. 3-4).

Згідно пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, що є складовою укладеного сторонами кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по любому з грошових зобовязань, передбачених даним договором, більше ніж на 120 днів, останній зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову (т. 1 а.с. 6-7).

Відповідно до ч.2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

При цьому, розмір штрафу, визначений як процентна складова (5 % від суми позову ) пов'язується не з певною подією кредитних правовідносин (прострочення понад певний строк), а з фактом звернення з позовом, що не відповідає самій сутності та правовій природі штрафу як способу забезпечення виконання зобов'язання. Тому колегія суддів вважає обґрунтованим стягнення штрафу лише в сумі 500 грн.

За таких обставин, відповідно до ст.ст. 526, 549, 550, 611 ЦК України з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню штраф в розмірі 500грн.00коп.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки на їх користь 9279 грн. 70 коп. заборгованості за кредитом, 13407 грн. 22 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом та 500 грн. штрафу, а всього 23186грн.92коп., є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.309 ЦПК України рішення Центрального районного суду м Миколаєва від 07 листопада 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Відповідно до ст.88 ЦПК України на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з відповідачки підлягає стягненню судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачені за подання позову, та судовий збір за апеляційну скаргу, з урахуванням принципу пропорційності такого відшкодування з огляду на часткове задоволення позову, в загальному розмірі 599грн.20коп.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» - задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» 9279 грн. 70 коп. заборгованості за кредитом; 13407 грн. 22 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 500 грн. штраф, а всього 23186грн.92коп. (двадцять три тисячі сто вісімдесят шість гривень девяносто дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку«ПРИВАТБАНК» судові витрати в сумі 599грн.20коп. (пятсот девяносто девять гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді І.В. Лівінський

ОСОБА_3