У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду м. Києва від 17 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт», ОСОБА_5, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що у лютому 2007 року на сім'ю із трьох осіб він отримав службове приміщення - двохкімнатну квартиру, жилою площею 33,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1.

За довідкою з 2011 року у вказаній квартирі зареєстровані та проживають позивач, дружина позивача - ОСОБА_5 та донька дружини - ОСОБА_6. проте, остання за зазначеною адресою фактично не проживає, її речі у квартирі відсутні.

Посилаючись на те, що відповідач проживає і працює у м. Житомирі де має у співвласності житло, не проживає у вищевказаній квартирі з 2011 року, не бере участі в утриманні квартири, кошти за комунальні послуги не сплачує, станом квартири не цікавиться, а тому на підставі ст. 72 ЖК України позивач просив визнати відповідача такою, що втратила право користування вказаною квартирою.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 17 січня 2017 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до вимог ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

За правилами ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

За роз'ясненнями, що містяться в п. 11 постанови Пленум Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або членів його сім'ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, правильно виходив із того, що позивачем не надано доказів того, що відповідач ОСОБА_4 без поважних причин не проживає у спірній квартирі.

Рішення апеляційного суду ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при його постановленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження на рішення апеляційного суду м. Києва від 17 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт», ОСОБА_5, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов