У Х В А Л А

іменем україни

15 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

КафідовоїО.В., Умнової О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення апеляційного суду Київської області від 07 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі − ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до умов кредитного договору від 02 вересня 2008 року ОСОБА_3 отримав кредитні кошти у розмірі 12 тис. грн. У результаті неналежного виконання умов цього договору утворилася заборгованість, яка станом на 09 березня 2016 року складає 68 922 грн. 40 коп. та яку він, незважаючи на вимоги, не погасив.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача зазначену кредитну заборгованість.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 05 травня 2016 року позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість в розмірі 68 922 грн. 40 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 07 липня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Універсал Банк» просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не виконав умови кредитного договору та кредит не повернув, у результаті чого утворилася заборгованість, розмір якої банком обчислено вірно.

Скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що ПАТ «Універсал Банк» пропустило строк позовної давності, про застосування наслідків спливу якого відповідач заявив в суді апеляційної інстанції, так як в районному суді не був повідомлений про дату судового засідання, оскільки кредит було надано до 15 листопада 2011 року, а із позовом до суду банк звернувся лише у березні 2016 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

Проте повністю з таким висновком судів погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що 02 вересня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 12 тис. грн.

Пред'являючи позов, ПАТ «Універсал Банк» посилалось на те, що у результаті неналежного виконання умов кредитного договору утворилася заборгованість, яка станом на 09 березня 2016 року складає 68 922 грн. 40 коп. та яку ОСОБА_3, незважаючи на вимоги, не погасив.

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції. Той факт, що сторона не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції у випадках, передбачених законом може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а не для вирішення апеляційним судом її заяви про застосування позовної давності.

Оскільки ст. 267 ЦК України є нормою матеріального права суд апеляційної інстанції не вправі розглядати заяву про застосування строків позовної давності.

Указаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року № 6-780цс15 та від 02 березня 2016 року № 6-2307цс15 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Наведеного апеляційний суд не врахував та дійшов до помилкового висновку про можливість застосування строку позовної давності до спірних правовідносин, оскільки до ухвалення рішення районним судом відповідач із заявою про застосування строку позовної давності не звертався, а на стадії апеляційного провадження таке право у нього відсутнє. Задовольнивши заяву ОСОБА_3 про застосування строку позовної давності, яку він подав на стадії апеляційного провадження, апеляційний суд порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору по суті.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 335 ЦПК України не може залишатися в силі й рішення районного суду, оскільки у порушення вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України районний суд належним чином не повідомив відповідача про дату судового засідання.

Крім того, у порушення вимог ст. 215 ЦПК України районний суд, стягнувши кредитну заборгованість, взагалі не перевірив розрахунку боргу, не навів норми права на стягнення підвищених відсотків, взагалі не вказав, за який термін заборгованість стягнута.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами не встановлені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 05 травня 2016 року та рішення апеляційного суду Київської області від 07 липня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.В.Кафідова

О.В.Умнова