Справа № 263/508/17
Провадження № 2/263/747/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2017 року м. Маріуполь
Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:
головуючої судді Мельник І.О.,
при секретарі Домановій І.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовною заявою Житлово-комунального підприємства «Житло-Центр» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території,
Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що відповідачі зареєстровані за адресою: ОСОБА_3ХмельницькогоАДРЕСА_1, м. Маріуполь, при цьому, вказаний будинок знаходиться на балансі ЖКП «Житло «Центр». У зв'язку з несплатою відповідачами у повному обсязі наданих позивачем послуг, станом на 01.12.2016 року заборгованість складала 2891,21 грн., тому підприємство звернулося до Жовтневого районного суду м. Маріуполя із заявою про видачу відповідного судового наказу, в якій було відмовлено ухвалою суду від 22.11.2016 року. У зв'язку з не оплатою відповідачами наданих послуг, просить стягнути з останніх на його користь заборгованість за період з 01.09.2013 року по 01.12.2016 року в розмірі 2891,21 грн., а також сплачений ним судовий збір в розмірі 1600,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити, за підставами, вказаними в позовній заяві, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 повідомлялися про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, не сповістивши суд про причини неявки.
Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно особового рахунку 869-66, виданого ТОВ «Житло «Центр», ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 07.03.2006 року, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 04.10.2005 року зареєстровані у квартирі за адресою: ОСОБА_3ХмельницькогоАДРЕСА_1, м. Маріуполь.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя у видачі судового наказу за заявою Житлово-комунального підприємства «Житло «Центр» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2, які мешкають за адресою: ОСОБА_3ХмельницькогоАДРЕСА_1, м. Маріуполь на користь Житлово-комунального підприємства «Житло «Центр» заборгованості по квартирній платі та обслуговуванню прибудинкової території у розмірі 2771,37 грн., яка утворилася станом на 01.11.2016 року, та судового збору у розмірі 689,00 грн. відмовлено.
З наведених обставин суд вбачає, що між сторонами існують фактичні договірні відносини, які регулюються зокрема Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, відповідно п. 5 ч. 3 ст. 20 та п. 7 яких передбачають обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги. На зазначені правовідносини поширюється і дія Закону України «Про захист прав споживачів». Відсутність письмового договору в цьому випадку не позбавляє споживачів обов'язку щодо оплати за надані їм послуги. Крім того, п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає в тому числі й обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг.
Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та п. 5 ч. 3 ст. 20 та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 162 Житлового кодексу України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Вказані норми матеріального права встановлюють презумпцію обов'язку власника нести всі витрати, пов'язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов'язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов'язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов'язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.
Пунктом 17 «Правил користування приміщеннями житлових будинків i прибудинковими територіями» встановлено, що власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування i ремонт будинку. Платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами i орендарями вносяться щомісячно, не пізніше 10 числа наступного місяця, однак такі платежі відповідачі не вносять, чим не виконують свої зобов'язання та порушують права позивача.
Таким чином, вбачається, що відповідачі користувались послугами позивача по технічному обслуговуванню будинку та прибудинкової території за адресою: ОСОБА_3ХмельницькогоАДРЕСА_1, м. Маріуполь, однак плату за надані послуги позивачу не вносили.
Згідно наданого позивачем розрахунку, вбачається, що заборгованість відповідачів за надані послуги за період з 01.09.2013 року по 01.12.2016 року в розмірі 2891,21 грн.
Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.
Відповідно до положень частин 2 та 3 статті 264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Відповідно до приписів ч. 1 статті 95 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 ЦПК України. Згідно з правилами статті 97 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими ЦПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у ч. 1 ст. 96 ЦПК України, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.
Отже, існування спеціального порядку звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за комунальні послуги лише у формі заяви про видачу судового наказу, не забезпечувало ЖКП «Житло «Центр» можливості захистити свої права в інший спосіб, тобто подати позовну заяву, минаючи етап звернення до суду з заявою про видачу судового наказу. І лише після відмови у видачі цього наказу судом 22.11.2016 року у позивача виникла процесуальна можливість звернутися із позовом, а тому перебіг позовної давності був перерваний в листопаді 2016 року поданням ЖКП «Житло Центр» заяви про видачу судового наказу та почався заново після відмови у його видачі.
Таким чином, суд вважає що відповідачі дійсно мають заборгованість перед позивачем по оплаті послуг з утримання будинку і прибудинкової території, тобто не виконують покладені на них обов'язки в повному обсязі, у зв'язку з цим позов слід задовольнити та стягнути з відповідачів на користь позивача вказану суму заборгованості.
Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню пропорційно на користь ЖКП «Житло «Центр» судовий збір в розмірі 1600,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 68 ЖК України, ст. ст. 257, 264, 322, 526, 614, 615 ЦК України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року N 1875-IV, п.14, 35 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 173, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

Позов Житлово-комунального підприємства «Житло-Центр» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території - задовольнити.
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Житлово-комунального підприємства «Житло «Центр» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території з період з 01.09.2013 року по 01.12.2016 року в розмірі 2891,21 грн.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Житлово-комунального підприємства «Житло «Центр» судовий збір в розмірі 1600,00 грн., а з кожного - по 800,00 грн.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя І.О. Мельник