Справа № 310/6563/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

09 березня 2017 року Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого судді Троценко Т. А.

При секретарі: Корнієнко М. Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2»ї Станіславівни, яка діє також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - виконавчий комітет Бердянської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

Встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом, де вказала, що вона є власником 1/6 частини житлового будинку № 44 по вул. Гостинна (колишня вул. Свердлова) у м. Бердянську на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

За даною адресою зареєстровані її онука ОСОБА_7, онук ОСОБА_8, його колишня дружина ОСОБА_9»я Станіславівна, їх діти ОСОБА_10 та ОСОБА_11.

30 серпня 2015 року ОСОБА_9»я разом з дітьми виїхала на інше місце проживання, своїх речей в будинку не залишила, грошей на оплату комунальних послуг не надає. Діти мешкають разом з матір». в м. Запоріжжі, відвідують дитячий садок за місцем фактичного проживання, не мешкають в будинку понад 1 рік, тому вона просить визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням в будинку.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, частково змінила їх і пояснила, що на даний час вона не наполягає на знятті з реєстрації неповнолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11, а ОСОБА_9 просить визнати такою, що втратила право користування житлом, оскільки та в будинку була тільки прописана, а постійно мешкала за іншою адресою в м. Бердянську Мелітопольське шосе 110 кв. 60, а після скандалу зі своїм чоловіком у 2015 року виїхала до своїх батьків у м. Запоріжжя, повернутись в будинок ніколи не намагалася, інтересу до нього не проявляла, коштів на його утримання не надавала.

Відповідачка до суду не явилася, про день слухання справи сповіщена, у запереченнях просить у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки вона залишила спірне приміщення у звязку з неможливістю сумісного проживання разом з батьком дітей через його протиправну поведінку. Просить розглядати справу за її відсутності.

Треті особи у судове засідання не явилися, про день слухання справи повідомлені, причини неявки суду не вказали, і суд розглядає справу за їх відсутності на підставі наявних доказів.

Свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_13 19. 12. 2016 року суду пояснили, що ОСОБА_2 виїхала разом з дітьми до своїх батьків у м. Запоріжжя у вересні 2015 року, більше ніколи в м. Бердянськ не поверталася, у липні 2015 року між подружжям був скандал, викликали органи міліції, проте відповідачка виїхала з будинку тільки через 2 місяця. На даний час шлюб між ОСОБА_13 і ОСОБА_2 розірваний.

Вислухавши позивачку, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26. 04. 1983 року, посвідченого державним нотаріусом Бердянської районної державної нотаріальної контори Запорізької області реєстр № 2-695, ОСОБА_1 на праві власності належить 1/6 частка житлового будинку № 44 по вул. Свердлова в м. Бердянську Запорізької області.

Згідно копії домової книги в будинку зареєстровані онука власника ОСОБА_7, онук ОСОБА_8, ОСОБА_9»я Станіславівна та їх неповнолітні діти ОСОБА_10 14. 04. ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 30. 06. ІНФОРМАЦІЯ_2.

За правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Відсутність відповідачки ОСОБА_9 в будинку більше року, з вересня 2015 року без поважних причин підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_13, та даний факт зазначено у Акті від 15. 12. 2016 року, складеному начальником Служби у справах дітей, зав сектором і інспектором ССД органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради.

У судовому засіданні позивачка відмовилася визнавати такими, що втратили право користування житлом неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, просить зняти з реєстрації ОСОБА_2 як таку, що втратила інтерес до будинку, виїхала на інше постійне місце проживання.

З оглянутих судом матеріалів кримінального провадження Бердянського МВ УМВС України в Запорізькій області вбачається, що на момент виклику працівників міліції 30. 08. 2015 року відповідачка та її сім»я постійно мешкала у м. Бердянську по Мелітопольському шосе, 110 кв. 60, а не у будинку, з якого позивачка просить зняти її з реєстрації.

За таких обставин суд вважає за можливе визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням в частині будинку, належному ОСОБА_1

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2»ю Станіславівну 01. 02. ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі № 2 житлового будинку № 44 по вул. Гостинна (стара назва Свердлова) у м. Бердянську Запорізької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_14