Провадження № 2/161/51/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого судді - Подзірова А.О., при секретарі Кубяк О.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО ФІНАНС» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

ТзОВ «ТЕХНО-ФІНАНС» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивує тим, що 14 січня 2016 року між ТОВ «ТЕХНО-ФІНАНС» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання фінансового кредиту № LF0008.

Згідно з п. 1.1 договору кредитодавець зобовязується надати позичальнику кредит у сумі 160 000 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобовязується виконати свої зобовязання у повному обсязі у порядку та на умовах, визначених цим Договором, поврнути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та витрати передбачені п.3.1.1. цього Договору.

Кредитодавець виконав зобовязання перед позичальником визначений п.1.1. Договору перерахував позичальнику 160 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 573 від 14.01.2016 року.

Відповідно до п.2.1. кредит надається строком на 12 фактичних місяців, датою видачі якого є 14 січня 2016 року, дата повернення кредиту є 14 січня 2017 року. Протягом цього строку позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені згідно графіка платежів, що є додатком № 1 до цього Договору.

З моменту отримання кредиту позичальником було здійснено сплату за кредитом на суму в розмірі 24 196,00 грн., які були спрямовані на погашення платежів за лютий 2016 року, березень 2016 року та частково за квітень 2016 року. В подальшому, з 28.11.2016 року, позичальник не здійснює платежі за кредитом, тому позикодавець звернувся до відповідачів з вимогами повернути всю суму позики протягом 30 календарних днів.

Зазначає, що відповідач ОСОБА_2 свої зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконав, а тому нього виникла заборгованість перед ТОВ «ТЕХНО-ФІНАНС» на загальну суму 267697,50 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 152380,98 грн., прострочені відсотки 54048,43 грн., нараховані відсотки 3195,59 грн., штраф 1 600,00 грн., пеня 56472,50 грн.

14 січня 2016 року між ТзОВ «ТЕХНО-ФІНАНС» та ОСОБА_3 укладено Договір поруки № LF0008-Р, згідно умов якого поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники.

В звязку з чим, просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ТзОВ «ТЕХНО-ФІНАНС» вказану заборгованість та судові витрати, повязані з розглядом справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі в судовому засіданні позов визнали та не заперечили проти його задоволення, зазначили, що не згідні з сумою пені, на їх думку вона є завищеною відповідно до умов договору.

Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 14 січня 2016 року між ТОВ «ТЕХНО-ФІНАНС» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання фінансового кредиту № LF0008 (а.с. 7 14 ).

Згідно з п. 1.1 договору кредитодавець зобовязується надати позичальнику кредит у сумі 160 000 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобовязується виконати свої зобовязання у повному обсязі у порядку та на умовах, визначених цим Договором, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та витрати передбачені п.3.1.1.цього Договору (а.с. 7 ).

Кредитодавець виконав зобовязання перед позичальником визначений п.1.1. Договору перерахував позичальнику 160 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 573 від 14.01.2016 року (а.с. 19 ).

Відповідно до п. 2.1. договору кредит надається строком на 12 фактичних місяців, датою видачі якого є 14 січня 2016 року, дата повернення кредиту є 14 січня 2017 року. Протягом цього строку позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені згідно графіка платежів, що є додатком № 1 до цього Договору (а.с. 7 ).

Крім цього, відповідно до п. 7.7. договору, у випадку порушення позичальником вимог п.5.1. цього Договору, позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 1 % від суми кредиту, визначеної п.1.1. Договору за кожний випадок (а.с. 12 ).

Зважаючи, що позичальник порушив вимоги п. 5.1.3. в частині своєчасного внесення платежів щодо погашення кредиту в процентів, то кредитодавець нараховує позичальнику штраф у сумі 1 600,00 грн. (а.с. 3 ).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

З метою забезпечення виконання зобовязань, 14 січня 2016 року між ТзОВ «ТЕХНО-ФІНАНС» та ОСОБА_3 укладено Договір поруки № LF0008-Р (а.с. 16 - 18).

Відповідно до п.1.1., п.1.2. Договору поруки, поручитель зобовязується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником своїх боргових зобовязань перед кредитором за договором кредиту, в повному обсязі таких зобовязань. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники (а.с. 16 ).

Зважаючи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порушили умови договору, внаслідок чого у них виникла заборгованість, тому вказані відповідачі повинні нести солідарну відповідальність на підставі ст. 554 ЦК України, за якою у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 істотно порушили умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в звязку з чим утворилась заборгованість, а тому позов в частині стягнення заборгованості, процентів та штрафу за користування кредитом слід задовольнити.

Відповідно до ч. 3 статті 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.6 договору про надання фінансового кредиту № LF0008 від 14.01.2016 року, у разі прострочення позичальником строків сплати чергових платежів визначених цим договором, а також прострочення строків повернення кредиту визначених цим Договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобовязання за цим договором (а.с. 12 ).

На думку суду, підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача на користь позивача пені розрахована відповідно до п. 7.6. договору в розмірі 9618,54 грн., виходячи з наступного розрахунку:

Сума заборгованості (грн)Період нарахування (р.р.)Кількість днів простроченняСума пені відповідно до розрахунку позивача а.с. 6 (грн..)Сума пені відповідно до п. 7.6. договору обрахована з подвійної облікової ставки НБУ (грн..) (а.с.)Сума пені, що підлягає до застосування відповідно до п. 7.6. договору
1059214.04.2016 01.12.33,762200,59 (а.с.66)2200,59
1159614.05.2016 01.12.53,982032,79 (а.с.67)2032,79
1159614.06.2016 01.12.6,61670,49 (а.с. 68)1670,49
1159614.07.2016 01.12.7,201347,80 (а.с. 69)1347,80
1159614.08.2016 01.12.9,821033,82 (а.с. 70)1033,82
1159614.09.2016 01.12.,44729,34 (а.с. 71)729,34
1159614.10.2016 01.12.,04443,56 (а.с. 72)443,56
1159614.11.2016 01.12.201617985,66159,68 (а.с. 73) 159,68
Всього: 56472,509618,549618,54

Таким чином, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту 152380,98 грн., прострочені відсотки 54048,43 грн., нараховані відсотки 3195,59 грн., штраф 1 600,00 грн., пеня, обрахована відповідно до 7.6 договору про надання фінансового кредиту № LF0008 від 14.01.2016 року, з врахуванням обмеження подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла у період невиконання зобовязання за цим договором 9618,54 грн., а всього 220 843 грн. 54 коп.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі належним чином не виконали взяті на себе зобовязання за договором, а тому позов необхідно задовольнити частково та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, відповідно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі в сумі 3312,66 грн. 66 коп., тобто з кожного по 1656,33 грн. (220 843,54 грн. /267697,50 коп. х 4015,46 грн.)

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 3,8,10,14,15,30,60,61,62,88,213,214,215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 626, 629, 631, 651, 1046, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056 Цивільного Кодексу України суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО ФІНАНС» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту в розмірі 220 843 (двісті двадцять тисяч вісімсот сорок три) гривні 54 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНО ФІНАНС» судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 3312,66 грн. по 1656,33 грн. з кожного.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Складання повного рішення відкласти на п'ятиденний строк.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення суду складений та підписаний 20.03.2017 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_4