Провадження № 2/638/1485/17
РІШЕННЯ

Іменем України

16 березня 2017 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді: НАУМОВІЙ С.М.,

при секретарі: КРУПЕНКО Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання за нею в порядку спадкуванням за законом право власності на ? квартири. Позов обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її син ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з ? квартири АДРЕСА_2.

Враховуючи той факт, що при житті померлим не було складено заповіту, спадкоємцями його майна виявились його батьки: мати ОСОБА_1 (Позивач по справі) та батько ОСОБА_4. Позивач зазначила, що з 28.04.1984 р. по 18.02.1992 р. знаходилась у шлюбних відносинах з ОСОБА_4 Дана квартира була надана родині Позивача в порядку обміну в 1986 році. Починаючи з 1986 року по 1992 рік Позивач, її чоловік ОСОБА_4 та їх син ОСОБА_3 були зареєстровані та фактично мешкали в зазначеному жилому приміщенні. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 Позивач 15.07.1998 року знялась з реєстрації у вищезазначеній квартирі.

Після чого в квартирі залишилось зареєстровано дві особи: син Позивача ОСОБА_3 та його батько ОСОБА_4, які в подальшому отримали дане житлове приміщення у спільну сумісну власність в порядку приватизації.

Позивач вказувала, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 син постійно проживав з нею. Батько дитини ніколи не брав участі у його вихованні та утриманні, повністю ігноруючи свої батьківські обов'язки, всі витрати, пов'язанні з вихованням сина, Позивач несла самостійно.

В червні 2002 року син Позивача зник, по даному факту Солоницівським відділом міліції Дергачівського району в Харківській області була заведена розшукова справа № НОМЕР_3. Після декількох місяців розшуку, Позивача сповістили про те, що тіло її сина знайдено. Не погодившись з результатами проведеної оперативно-розшукової роботи, Позивач ще декілька років продовжувала розшук свого сина, подаючи оголошення у всі печатні видання, телеканали регіонального та всеукраїнського віщання.

Позивач зазначала, що після смерті сина колишній чоловік ОСОБА_4 поводився дуже агресивно та неприязно. Він одразу ж почав здійснювати на неї психологічний тиск, вимагаючи не вживати ніяких дій щодо вступу до спадщини, що залишилась після сина. В іншому випадку, він погрожував фізичною розправою їй та її батькам.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 За життя він склав заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_2, який виступає Відповідачем по справі. Про зазначений заповіт Позивач дізналась від самого Відповідача, даний факт в подальшому також був підтверджений нотаріусом, яким була заведена дана спадкова справа.

Розуміючи, що тепер ніяких перешкод в оформленні спадщини після сина не буде, Позивач наприкінці вересня 2016 року звернулась до Шостої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_3. У відповідь на цю заяву 12.10.2016 р. державний нотаріус вищезазначеної нотаріальної контори Абрамченко Т.А. надала Позивачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Свою відмову нотаріус мотивувала пропущенням Позивачем строку, встановленого для прийняття спадщини. В постанові також зазначалось, що спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 заведена не була, із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини ніхто не звертався.

Зважаючи на вищезазначене, ОСОБА_4 свої права на спадщину після сина не оформлював, а лише вступив в фактичне користування та управління майном померлого, яким виступає ? спільної з сином квартири. Таким чином, згідно з нормами цивільного законодавства, що діяло на час відкриття спадщини - фактично прийняв спадщину.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Денисенко О.В. в судовому засіданні позов підтримали та просили суд задовольнити заявлені вимоги з підстав визначених в позові.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову не заперечував.

Заслухавши пояснення Позивача ОСОБА_1, її представника адвоката Денисенко О.В., Відповідача ОСОБА_2, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 10,11, 15 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та суд вирішує справу в межах заявлених вимог на підставі наданих йому доказів. Права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Відповідно до ст. 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно з ч.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (надалі ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Враховуючи той факт, що спадщина після ОСОБА_3 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2, до відносин, що виникають стосовно вищезазначеної спадщини мають застосовуватись норми ЦК УРСР від 18.07.1963 № 1540-VI.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_3 Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2(актовий запис № 2487 від 07.10.2002 р., зроблений міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції; свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з ? квартири АДРЕСА_2. Згідно довідки № 2503740 від 23.12.2016 р., наданої КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_3 та його батько ОСОБА_4 на праві приватної спільної сумісної власності були співвласниками вищезазначеної квартири, яку отримали в порядку приватизації (Свідоцтво про право власності на житло, видане 30.09.1998 р. ХМЦПДЖФ р. НОМЕР_4).

Під час розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 Згідно наданим суду документам в період з 28.04.1984 р. по 18.02.1992 р. Позивач знаходилась у шлюбних відносинах з ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_4 Позивач звернулась до Шостої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після сина ОСОБА_3

12.10.2016 р. державний нотаріус вищезазначеної нотаріальної контори, Абрамченко Т.А. надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Свою відмову нотаріус мотивувала пропущенням Позивачем строку, встановленого для прийняття спадщини.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 заведена не була, із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини ніхто не звертався.

В процесі розгляду справи представником позивача адвокатом Денисенко О.В, було заявлене клопотання про виклик свідків з метою доведення неможливості своєчасного подання Позивачем до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у зв'язку з агресивною поведінкою її колишнього чоловіка ОСОБА_4 та його численними погрозами на адресу Позивача.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що в період з 1986 р. по 1998 р. була сусідкою Позивача в будинку АДРЕСА_2 і мала дружні стосунки з Позивачем. Весь період спільного життя Позивача з її колишнім чоловіком ОСОБА_4 останній поводив себе з дружиною дуже жорстоко, агресивно, здійснював на неї психологічний тиск, всіма шляхами намагаючись позбавити її права на спірну квартиру. Після смерті сина він також погрожував їй та її батькам, вимагаючи не вживати ніяких заходів щодо вступу до спадщини, що залишилась після сина Позивача.

Свідок ОСОБА_8 також підтвердив неприязне відношення ОСОБА_4 до Позивача. Він розповів суду, що за життя ОСОБА_4 неодноразово вихвалявся тим, що залякав свою дружину та сина, погрожував їм, і що в результаті його дій Позивач ні за що не буде претендувати на спірну квартиру.

Свідок ОСОБА_9, який доводиться Позивачу батьком, також підтвердив агресивне ставлення ОСОБА_4 до його доньки та засвідчив, що неодноразово був свідком психологічного тиску, який здійснювався по відношенню до Позивача ОСОБА_4

У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР від 18.07.1963 № 1540-VI при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно з ч.1 ст. 548 для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 549 визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 550 регламентовано, що строк для прийняття спадщини, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли

спадщину.

В Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. зазначається наступне.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

На час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).

Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

При вирішенні спорів про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини судам слід звертати увагу на час відкриття спадщини та дію актів цивільного законодавства відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Передбачений ст. 549 ЦК УРСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. У разі продовження зазначеного строку суд одночасно вирішує питання про визнання за позивачем права на належне йому майно, що збереглося в натурі, або на грошові суми, коли воно реалізоване.

Така практика узгоджується із роз'ясненнями, що містяться в пунктах 3, 4 ППВСУ від 24 червня 1983 року № 4 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування".

Так у відповідності до п.п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 р. заяви по спорах про спадкове майно, в тому числі заяви про продовження строку на прийняття спадщини, розглядаються за правилами позовного провадження. Передбачений ст.549 ЦК УРСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску.

При продовженні зазначеного строку суд одночасно вирішує питання про визнання за позивачем права на належне йому майно, що збереглося в натурі, або на грошові суми, коли воно реалізоване.

З огляду на надані докази, вбачається, що впродовж довготривалого часу Позивач не мала фактичної можливості скористатися своїм законним правом у встановлений строк подати до нотаріальної контори заяву про вступ до спадщини і пропустила цей строк не за своєю волею та не за власним бажанням, а у зв'язку із об'єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення нею цих дій.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає причини пропуску ОСОБА_1 строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом поважними, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 529, 548, 549, 550 ЦК УРСР від 18.07.1963 № 1540-VI, Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р., Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 р., Постановою Пленуму Верховного суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р., ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 3-8, 10, 11, 15, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на майно задовольнити в повному обсязі.

Визначити ОСОБА_1, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Чернівці, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, додатковий строк у 6 місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після сина ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Солоницівка Дергачівського району Харківської області.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкуванням за законом право власності на ? квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: