Номер провадження: 22-ц/785/2418/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Артеменка І.А., Черевка П.М.,

при секретарі Томашевській К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 20 грудня 2016 року по справі за поданням Головного державного виконавця Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3,

встановила:

До суду звернулася головний державний виконавець Чорноморського міського відділу ДВС головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3

Дане подання заявник мотивував тим, що у Чорноморському міському відділі ДВС головного територіального управління юстиції в Одеській області знаходиться на примусовому виконанні виконавчі провадження №51964354, №51964514, на підставі виконавчого листа № 501/3355/13-ц, виданого Іллічівським міським судом Одеської області від 11.03.2014 року про стягнення солідарно з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості в розмірі 2 900 000 грн. та судового збору у сумі 34 441,00 грн., крім того відповідно звернення стягнення на нерухоме майно в розмірі 1 764 677,40 грн., тому просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань за вимогою та проводити розгляд подання без його участі.

Ухвалою суду від 20 грудня 2016 року у задоволенні подання було відмовлено.

Не погодившись з цією ухвалою, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій ставиться питання про скасування ухвали та постановлення нової ухвали, якою задовольнити в повному обсязі подання головного державного виконавця Чорноморського міського відділу ДВС головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 та стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Суд першої інстанції обґрунтовуючи свої висновки послався на наступне.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному хто на законних підставах перебуває на території України свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» зі змінами від 21.01.1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Судом встановлено, що у відділі ДВС Іллічівського міського управління юстиції знаходяться виконавчі провадження №51964354, №51964514, на підставі виконавчого листа № 501/3355/13-ц, виданого Іллічівським міським судом Одеської області від 11.03.2014 року про стягнення солідарно з ОСОБА_3. на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості в розмірі 2 900 000,00 грн. та судового збору у сумі 34 441,00 грн. (а.с.5-8).

Разом з тим, відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України, тягар умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві

виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Однак державним виконавцем разом із поданням не надано суду доказів того, що ним було вичерпано весь передбачений зазначеним Законом перелік заходів щодо примусового виконання судового рішення або всі вони виявилися безрезультатними, а саме: в матеріалах подання відсутні відомості, що державним виконавцем здійснено заходи по виявленню рухомого та нерухомого майна юридичної особи, на яке можливо звернути стягнення та не доведено.

Крім того, в матеріалах подання відсутні відомості та не доведено жодних обставин, які дійсно свідчили б про навмисне цілеспрямоване ухилення боржниками від виконання покладених на них судовим рішенням зобов'язань та їхній намір вибути за межі України з цією метою.

Повністю погодитися з такими висновками неможливо, виходячи з наступного.

При розгляді справи, суд першої інстанції в своїй ухвалі зробив посилання на стару редакцію ст.377-1 ЦПК України.

Згідно нової редакції ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Частина перша статті 377-1 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1404-VIII від 02.06.2016\

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Частина друга статті 377-1 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1404-VIII від 02.06.2016\

Матеріали справи свідчать про те, що суд, порушивши зазначені вище вимоги процесуального закону, не сповістив державного виконавця про розгляд справи та розглянув справу без участі державного виконавця.

Згідно ст. 311 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до узагальнень судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, зроблених Верховним Судом України 01.02.2013 року, подання повинно містити:

а) найменування суду, до якого направляється подання;

б) реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні;

в) реквізити виконавчого провадження;

г) прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік);

ґ) підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Через відсутність чіткого визначення у ст. 377-1 ЦПК порядку прийняття подання державного виконавця судом до розгляду, з урахуванням особливостей внесення даних до автоматизованої системи документообігу суду, на думку Верховного Суду України, після перевірки дотримання державним виконавцем вимог щодо форми та змісту подання, необхідним буде постановлення суддею ухвали про відкриття провадження та призначення подання до розгляду в судовому засіданні, в якій слід зазначати час і місце розгляду та спосіб повідомлення суб'єкта внесення подання.

Під час звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та при відкритті провадження у справі доцільно зобов'язувати державного виконавця, суб'єкта звернення, здійснити та подати до суду опис документів виконавчого провадження.

У зв'язку із необхідністю оперативного розгляду подання суб'єкт його внесення може бути повідомлений про час і місце розгляду в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 74 ЦПК.

Неявка державного виконавця не перешкоджає розгляду подання. Проте у випадку необхідності з'ясування судом обґрунтованості внесеного подання явку державного виконавця до суду може бути визнано обов'язковою.

У випадку неявки до суду державного виконавця, якщо його явка визнана судом обов'язковою, та/або неподання до суду витребуваних документів виконавчого провадження суд відмовляє в задоволенні подання.

За змістом ч. 2 ст. 377-1 ЦПК вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали справи не містять жодного доказу сповіщення держвиконавця, витребування матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що винесена ухвала Іллічівського міського суду Одеської області від 20 грудня 2016 року не може вважатися законною та обґрунтованою, вона винесена передчасно, а тому вона підлягає скасуванню з направленням матеріалів до того ж суду першої інстанції для нового розгляду по суті подання.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307, 311, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити частково.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 20 грудня 2016 року скасувати, справу направити до того ж суду першої інстанції для нового розгляду заяви по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та подальшому оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді І.А. Артеменко

ОСОБА_4