Ухвала

іменем україни

17 травня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Коротуна В.М.,

суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

Попович О.В., ФаловськоїІ.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 03 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Дебальцево Донецької області у бою, внаслідок отриманого кульового поранення грудної клітки, загинув ОСОБА_7 - міліціонер батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Київ-2», підпорядкованого головному управлінню міністерства внутрішніх справ України у м. Києві батько її доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За результатами проведеного розслідування за фактом загибелі ОСОБА_7 встановлено, що мав місце нещасний випадок, який стався у період проходження останнім служби при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю. Зазначала, що Законами України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію», передбачено виплату одноразової грошової допомоги членам сім'ї загиблого, батькам та його утриманцям. 19 вересня 2014 року ОСОБА_5 - дружина загиблого отримала одноразову грошову допомогу у розмірі 609 000 грн, при цьому не повідомивши ГУ МВС України у м. Києві про наявність у загиблого неповнолітньої доньки ОСОБА_4, яка має право на рівну з відповідачкою частку цієї одноразової допомоги.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, просила суд стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4, на підставі ст. 1212 ЦК України грошові кошти у розмірі 304 500 грн.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 10 вересня 2015 року позов ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка діє за згодою матері - ОСОБА_3, безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 304 500 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 03 березня 2016 року рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 10 вересня 2015 року скасовано й ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року біля міста Дебальцево Донецької області загинув ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього.

Відповідно до листа Головного управління МВС України у м. Києві від 07 травня 2015 року ОСОБА_5 - вдова загиблого міліціонера батальйону патрульної служби особливого призначення «Київ-2» ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_7, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707 отримала одноразову грошову допомогу в сумі 609 000 грн.

Відповідно до свідоцтва про укладення та розірвання шлюбу, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_3 у період з 05 листопада 1997 року по 31 серпня 2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі і значились за прізвищем ОСОБА_3, а після розірвання шлюбу ОСОБА_7 залишив дошлюбне прізвище. Від даного шлюбу колишнє подружжя має доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу кожен з подружжя створив нову сім'ю. За взаємною згодою ОСОБА_4 залишилася проживати зі своєю матір'ю, що сторонами не заперечувалося.

Враховуючи статус загиблого ОСОБА_7., виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) працівника міліції регулюється Законом України «Про міліцію» і Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року №707, у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, ст. 23 і п. 1 ч. 1 яких кореспондуються між собою та передбачають, що одноразова грошова допомога виплачується у разі загибелі (смерті) працівника міліції під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю членам сім'ї загиблого (померлого), а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям у розмірі десятирічного грошового забезпечення.

Відповідно до п. 4 Порядку для виплати грошової допомоги у разі загибелі (смерті) працівника міліції члени його сім'ї (далі - Порядок), а в разі їх відсутності - батьки та утриманці подають органу внутрішніх справ за місцем проходження таким працівником служби заяву про виплату грошової допомоги згідно з додатком та пакет документів.

Згідно з п. 7 Порядку орган внутрішніх справ, у якому приходив службу працівник міліції, подає МВС у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у п. п 4,5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом загибелі (смерті). МВС у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надає його разом із документами, зазначеними у п. п. 4,5 органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції для проведення виплати.

Виплата грошової допомоги у разі загибелі (смерті) працівника міліції проводиться шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий в установі банку членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям.

Грошова допомога виплачується не пізніше двох місяців з дня прийняття відповідного рішення у межах коштів, передбачених у державному бюджеті на такі цілі.

Працівник міліції, у разі його загибелі (смерті) члени його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батьки та утриманці можуть пред'явити МВС вимоги щодо виплати грошової допомоги протягом трьох років з дня настання події, що дає право на отримання такої допомоги.

Отже, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням вищенаведених вимог закону, встановивши, що існує певний порядок, який регулює питання отримання одноразової грошової допомоги членами сім'ї загиблого працівника міліції, у відповідності до якого, у передбачений законом спосіб відповідачка її отримала, тоді як позивачка не дотрималася такого порядку та не втратила можливості реалізувати таке своє право у позасудовому порядку, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, які давали б підстави для скасування оскаржуваного судового рішення, а тому касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 03 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Коротун

Судді: І.М. Завгородня

Л.М.Мазур

О.В. Попович

І.М.Фаловська