УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

21 березня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства „ОТП Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.02.2017 року задоволено заявлений самовідвід головуючим по зазначеній справі суддею Бойко О.Ю.

16.02.2017 року в порядку автоматичного розподілу справа передана на розгляд судді Геєць Ю.В., та ухвалою від 17.02.2017 року прийнята вказана цивільна справа до свого провадження та призначена до судового засідання.

До початку розгляду справи суддею Геєць Ю.В. заявлений самовідвід для забезпечення повного, об'єктивного та неупередженого розгляду справи, оскільки суддя Геєць Ю.В., як головуючий суддя розглядала справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які під час перебування зазначеної справи в провадженні судді Бойко О.Ю., проявили неповаги до суду, що виразилося у вчиненні дій, які свідчать про явну зневагу до суду та до встановлених в суді правил.

З метою запобігання у подальшому нарікань на необ'єктивність та упередженість головуючого, а також звинувачень у заінтересованості у результаті розгляду справи, суддя дійшов висновку за необхідне заявити самовідвід у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦПК України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами .

У відповідності до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2013 року № 10-72/0/4-13, обов'язок судді заявити вмотивований самовідвід визначено частиною першою статті 23 ЦПК. На відміну від вирішення заяви про відвід (стаття 24 ЦПК) у ЦПК не визначено процедури подання та вирішення заяви про самовідвід у разі подання такої заяви суддею-доповідачем до початку розгляду справи.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що з метою уникнення сумніву в об'єктивності та неупередженості судді питання про його самовідвід може бути вирішено до відкриття провадження у справі, якщо із матеріалів справи, що передана судді-доповідачу, убачається наявність підстав для самовідводу, передбачених статтями 20, 21 ЦПК.

Отже, з урахуванням принципу цивільного процесуального права - процесуальної економії (звільнення від невиправданих формальностей і процедур) - питання про самовідвід судді може бути вирішено до відкриття провадження у справі (прийняття справи до провадження), як шляхом постановлення ухвали про самовідвід судді, якому розподілено справу для розгляду, так і шляхом подання відповідної заяви. Після цього справа підлягає повторному автоматичному розподілу без участі цього судді (стаття 25 ЦПК).

Тобто з врахуванням, даного листа-роз'яснення вбачається обов'язок судді заявити самовідвід та з метою економії терміну розгляду справи, питання про самовідвід може бути вирішено до прийняття справи до провадження та призначення справи до розгляду.

Відповідно до ч.1 п. 4 ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Враховуючи вищевикладене та з метою запобігання у подальшому нарікань на необ'єктивність та упередженість головуючого, а також звинувачень у заінтересованості в результаті розгляду справи, заявлений самовідвід судді підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 20, 23, 25, 208-210, 223, 293, 294 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Геєць Ю.В. - задовольнити.

Передати справу № 335/11057/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства „ОТП Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - до канцелярії Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя для повторного автоматизованого розподілу справи між суддями Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя в порядку передбаченому ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В.Геєць