АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Литвинюк І. М., Перепелюк І.Б.

секретар Окармус О.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), Державного реєстратора прав на нерухоме майно Чернівецької міської ради Карвацької Галини Федорівни, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4, про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 березня 2017 року,

встановила:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», Державного реєстратора прав на нерухоме майно Чернівецької міської ради Карвацької Г. Ф. про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Зазначав, що 31 січня 2008 року між третьою особою ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір про іпотечний кредит № CVBHG4, за яким кредитор зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 272 700 грн строком до 31 січня 2028 року, а позичальник повернути кредит та сплатити проценти за користування цим кредитом.

Для забезпечення виконання цього зобов'язання між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено іпотечний договір № CVBHG4 від 31 січня 2008 року, за яким він передав в іпотеку банку належну йому на праві приватної власності трикімнатну квартиру № 34 загальною площею 54,70 кв. м, житловою площею 39,70 кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Позивач також зазначав, що у січні 2017 йому стало відомо про те, що у зв'язку з допущеною заборгованістю зі сторони позичальника ОСОБА_4 банк звернувся до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Чернівецької міської ради Карвацької Г. Ф., яка зареєструвала право власності на предмет іпотеки - квартиру за банком.

Посилаючись на вказані обставини, незаконність оформлення права власності на предмет іпотеки за банком, просив визнати незаконним (протиправним) та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 32 090 759 від 28 жовтня 2016 року, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Чернівецької міської ради Карвацькою Г. Ф., щодо об'єкта нерухомого майна - трикімнатної квартири № 34 загальною площею 54,70 кв. м, житловою площею 39,70 кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 березня 2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

У справі встановлено, що відповідно до договору про іпотечний кредит № CVBHG4 від 31 січня 2008 року, укладеного між третьою особою ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитор зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 272 700 грн строком до 31 січня 2028 року, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки за користування цим кредитом.

На забезпечення виконання зобов'язання між позивачем ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено іпотечний договір № CVBHG4 від 31 січня 2008 року, за яким передано в іпотеку банку належну позивачеві на праві приватної власності трикімнатну квартиру № 34 за адресою АДРЕСА_1.

За зверненням банку на підставі рішення державного реєстратора Чернівецької міської ради (з відкриттям розділу), індексний номер 32090759 від 28 жовтня 2016 року право власності на указаний предмет іпотеки зареєстровано за ПАТ КБ «ПриватБанк».

Державним реєстратором зазначено, що підставою виникнення права власності на квартиру у ПАТ КБ «ПриватБанк» є іпотечний договір, укладений між сторонами 31 січня 2008 року.

Відповідно пункт 4.3 договору іпотеки, який є застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі цього договору, в тому числі шляхом прийняття предмета іпотеки у власність, в порядку визначеному ст. 37 Закону України «Про іпотеку». При цьому це застереження визначається сторонами як договір про задоволення вимог іпотекодержателя та визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно зі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» вiд 05 червня 2003 року № 898-IV (далі - Закон № 898-IV) іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Згідно з ч. 1 ст 35 Закону № 898-IV у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (далі - Порядок) для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

У справі встановлено, що позивач ОСОБА_2 як іпотекодавець заперечує проти переходу права власності на предмет іпотеки до банку на підставі відповідного застереження, а на час проведення державної реєстрації права власності квартири № 34 за адресою АДРЕСА_1 за ПАТ КБ «ПриватБанк» (28 жовтня 2016 року) у державного реєстратора були відсутні відомості про отримання іпотекодавцем копії письмової вимоги банку про усунення порушень та про сплив 30-денного строку з моменту отримання такої вимоги.

Про те, що іпотекодавець не отримував відповідної вимоги банку свідчать матеріали реєстраційної справи, з яких вбачається, що рекомендовані поштові відправлення банку на адресу відповідача та третьої особи не вручені.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про незаконність рішення державного реєстратора про реєстрацію за банком права власності на предмет іпотеки та його скасування.

Рішення суду відповідає нормі ст. 37 Закону № 898-IV, Порядку, ч. 1 ст. 21 ЦК України.

У зв'язку з цим доводи апелянта про невідповідність висновку суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального права є безпідставними.

Апелянт посилається лише на факт відправлення поштової кореспонденції, проте правове значення у спірному випадку має факт отримання іпотекодавцем та боржником відповідної вимоги та сплив 30-денного строку з моменту отримання такої вимоги.

За відсутності таких відомостей передача предмету іпотеки у власність банку за наявності спору між сторонами у позасудовому порядку унеможливлюється.

Отже, рішення суду першої інстанції ухвалено на підставі повно з'ясованих обставин справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права, є по суті правильним а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: І. М. Литвинюк

І.Б. Перепелюк