У Х В А Л А

13 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,
Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 1 вересня 2015 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» заборгованість за отриману та використану теплову енергію в розмірі 21 832,47 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування судових рішень апеляційної та касаційної інстанцій та залишення в силі рішення суду першої інстанції з передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України підстав - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме: статті 68 Житлового кодексу УРСР, статті 625 ЦК України, статей 1, 19-21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом від 31.10.2006 року №359 Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2013 року та постанову Верховного Суду України від 23 листопада 2016 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, виходив з того, що відповідач самовільно провів відключення належного йому нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води і відмовився від укладення договору про постачання теплової енергії, а тому в позивача були підстави для нарахування відповідачу суми за спожиту теплову енергію на підставі статей 30-32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та пунктів 9-30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005 року.

Разом з тим, у справі, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2013 року, в якій надана заявником для порівняння, судові рішення судів першої та апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позову було залишено без змін, адже розрахунок заборгованості на підставі «ДБН «В.2.6-31:2006» був проведений з порушенням норм чинного законодавства.

Висновки зроблені судом, у справі про перегляд якої подано заяву, не суперечать висновкам, зробленим Верховним Судом України у постанові від 23 листопада 2016 року, на яку посилається заявник.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк
В.М. Сімоненко