Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/5460/16ц Головуючий у 1 інстанції: Голубкова М.А.
Провадження №22-ц/778/643/17 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

секретаря Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2016 року у справі за позовом Військової частини пп НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИЛА :
У вересні 2016 року Військова частина пп НОМЕР_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 9747.90 грн, завданої внаслідок недбалого виконання службових обов`язків, що потягло відсутність ввіреної йому зброї та боєприпасів.

В обґрунтування позову зазначає, що солдат призваний по мобілізації ОСОБА_1 військовослужбовець ВЧ пп НОМЕР_1 , водій 2 гаубичної артилерійської батареї 1 гаубичного артилерійського дивізіону відповідно до наказу командира військової частини від 31.07.2014 року № 164 був зарахований до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення.

02.10.2014 року, приблизно о 08.00 годині, ОСОБА_1 , знаходячись за місцем тимчасової дислокації окремого підрозділу війкової частини НОМЕР_2 , через несумлінне ставлення до виконання своїх обов`язків, під час ремонту військової техніки, в порушення правил зберігання зброї, залишив ввірену йому для службового користування зброю, а саме, автомат АКС-74 НОМЕР_3 та патрони до вказаної зброї калібру 5,45 мм. в кількості 30 шт. у військовому автомобілі марки КАМАЗ-5230 без охорони та нагляду. Внаслідок вказаних дій, 02.10.2014 року приблизно об 11.00 годин, після проведення ремонтних робіт, ним була виявлена відсутність ввіреної йому зброї та боєприпасів, загальною вартістю 1083,10 грн..

08.12.2016 року Великоновосілківським районним судом Донецької області ухвалено вирок, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України та засуджено до двох років позбавлення волі, а на підставі ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробувальним терміном в один рік.

Вартість ввіреної ОСОБА_1 зброї та боєприпасів, яка відсутня становить 1083.00 грн.

Посилаючись на те, що 21.11.2014 року ОСОБА_1 добровільно сплачено 1083,10 грн., позивач просить стягнути з відповідача суму матеріальної шкоди в розмірі 9747,90 грн. відповідно до ст.14 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, з урахуванням десятикратного розміру відсутньої зброї та знищених бойових припасів (майна).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь військової частини пп НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 9 747 грн..90 коп. та судовий збір в дохід держави у розмірі 975 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд обґрунтовував свої висновки тим, що ОСОБА_1 через несумлінне ставлення до виконання своїх обов`язків, під час ремонту військової техніки, в порушення правил зберігання зброї, залишив ввірену йому для службового користування зброю, а саме автомат АКС-74 НОМЕР_3 та патрони до вказаної зброї калібру 5,45 мм. в кількості 30 шт. у військовому автомобілі марки КАМАЗ-5230 без охорони та нагляду. Внаслідок вказаних дій, ним була виявлена відсутність ввіреної йому зброї та боєприпасів, загальною вартістю 1083,10 грн., що відповідно до ст.14 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, з урахуванням десятикратного розміру відсутньої зброї та знищених бойових припасів (майна), затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року № 243/95~ВР становить 10831.00 грн., а за мінусом добровільно сплаченої суми в розмірі 1083.10 грн., сума збитків становить 9747.90 грн.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно частин 1 та 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 військовослужбовець ВЧ пп НОМЕР_1 , водій 2 гаубичної артилерійської батареї 1 гаубичного артилерійського дивізіону відповідно до наказу командира військової частини від 31.07.2014 року № 164 був зарахований до списків особового складу частини та поставлений на всі види забезпечення

ОСОБА_2 вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 08.12.2016 року визнано винним за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України та засуджено до двох років позбавлення волі, а на підставі ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробувальним терміном в один рік ( а.с. 5).

Згідно наказу командира ВЧ пп НОМЕР_1 від 16.10.2014 року № 800 сума нанесеного державі збитку солдатом ОСОБА_1 складає 10831,00 гривень ( а.с. 6)..

Згідно п. п. 13 та 14 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року № 243/95~ВР військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.

Пунктом 14 вказаної постанови передбачено, що військовослужбовці призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, штурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна, несуть матеріальну відповідальність у 2-10-кратному розмірі вартості цього майна. Перелік військового майна, недостача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.1995 року «Перелік військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості» визначено, що у десятикратному розмірі відшкодовується вартість за вогнепальну та холодну зброю, боєприпаси, вибухові речовини і засоби підриву, висадження: а саме, вогнепальна і холодна зброя, пістолети, револьвери, автомати, гвинтівки, карабіни, кулемети, гранатомети,вогнемети кортики, багнети-ножі, ножі (розвідників, водолазні, десантні та стропові) та боєприпаси: набої до стрілецької і газової зброї усіх калібрів ручні гранати , піротехнічні засоби, набої імітаційні , інженерні боєприпаси.

Суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, вимоги закону та обґрунтовано визначив розмір матеріальних збитків, заподіяних державі в сумі 10831.00 грн., виходячи з десятикратного розміру відповідно до вимог ст. 14 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року з послідуючими змінами і доповненнями та пункту "б" Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 листопада 1995 року № 880.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що ОСОБА_1 добровільно відшкодував завдані збитки в розмірі 1083 грн. 10 коп., сума яких зазначена в обвинувальному акті, а тому у суду першої інстанції не була законних підстав для стягнення цієї суми у десятикратному розмірі не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищезазначеним Положенням, а також наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 800 від 16.10.2014 року щодо визначення суми збитків в розмірі 10831.00 грн., який відповідач не оспорював.

Інші доводи апеляційної скарги правового значення для вирішення даного спору не мають, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов`язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: