Провадження № 4-с/761/61/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за скаргою Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», суб'єкт оскарження: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві старший державний виконавець Норка Євген Віталійович, боржник: ОСОБА_2 на рішення, дію (бездіяльність) державного виконавця,

ВСТАНОВИВ :

Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою, в якій просить, визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Норки Є.В. від 03.10.2016 ВП № 52447871 про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов'язати службових осіб Шевченківського РВ ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві провести виконавчі дії. Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що 06.09.2016 р. Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва по цивільній справі № 761/33192/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» суми 25 503,72 грн., який був поданий до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві. 20.10.2016 до КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» поштою надійшла постанова старшого державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Норки Є.В. від 03.10.2016 ВП № 52447871, якою було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 761/33192/14-ц від 06.09.2016 р. Як підставу для відмови у відкритті виконавчого провадження державний виконавець зазначає про відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного коду боржника, з винесеною постановою скаржник не згоден та вважає її необґрунтованою та незаконною, а тому вимушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

В судове засідання представник скаржника не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та необхідності задоволення його вимог з викладених у заяві підстав, та просив суд її задовольнити в повному обсязі.

Суб'єкт оскарження, Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 вересня 2016 року Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист про стягнення боргу з ОСОБА_2 в розмірі 25 503,72 грн.

Судом встановлено, що скаржник, через уповноваженого представника Комунального концерну «Центр комунального сервісу» звертався до начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві з відповідною заявою № 1216/ВП від 29.09.2016 року про відкриття виконавчого провадження.

Постановою від 03.10.2016 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Норкою Є.В. було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». Постанова мотивована тим, що у виконавчому документі, пред'явленому на виконання, не зазначено інформацію про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника або номер і серія паспорта боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовились від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України.

Стаття 14 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (зараз і надалі - в редакції, станом на час вчинення виконавчої дії) у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Відповідно до правових позицій, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 25.06.2014 року в справі № 6-62цс14 та Постанові Верховного Суду України від 21.05.2014 року в справі № 6-45цс14, відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Крім того, держаний виконавець не позбавлений можливості звернутися до відповідних органів із запитом про надання інформації щодо особистих відомостей боржника, в тому числі і ідентифікаційного номеру.

Слід зазначити, що відповідно до п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Згідно зі ст. 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи, а якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В даному випадку за зазначених обставин, враховуючи встановлення судом того, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номеру боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, суд вважає, що дії головного державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві щодо винесення постанови від 03.10.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 52447871, необхідно визнати неправомірними, у зв'язку з чим скасувати вказану постанову.

З іншого боку, суд не вважає за можливе зобов»язати державного відкрити виконавче провадження, оскільки держаний виконавець має виконувати такі дії в силу приписів Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383-388 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» - задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову від 03 жовтня 2016 року ВП № 52447871 про відмову у відкритті виконавчого провадження, винесену старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Норкою Є.В.

В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя: