Провадження №2-п /760/107/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19.10.2016 в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, -

В С Т А Н О В И В :

30.06.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою перегляд заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19.10.2016 в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.

Заявник звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення 19.10.2016 та просить: поновити процесуальний строк для перегляду заочного рішення, скасувати заочне рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 19.102016 №760/20455/15-ц.

Так, у своїй заяві заявник посилався на те, що отримав заочне рішення суду 07.11.2016, а дана заява здана на пошту 17.11.2016, тому просить поновити строк подачі даної заяви. Разом з тим, вбачається, що звернувся заявник до суду із вказаною заявою не 17.11.2016, а 30.06.2017, однак, не обґрунтував причини пропуску строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду.

Крім того, суддя, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, встановив, що форма і зміст заяви про перегляд заочного рішення не відповідає вимогам ст. 229 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 3,4 ч.1 ст.229 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом за наявності одночасно 2-х умов:

- наявності обставини, що свідчать про поважність причин неявки відповідача в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це;

- посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 229 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено:

1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення;

2) ім'я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобів зв'язку;

3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це;

4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача;

5) клопотання про перегляд заочного рішення;

6) перелік доданих до заяви матеріалів.

Заява не відповідає вимогам ст. 229 ЦПК України, а саме:

- відсутні обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це;

- відсутнє посилання саме на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача;

- які існують докази, які могли вплинути на вирішення спору судом, та якими доказами відповідач заперечує проти вимог позивача.

Також, згідно ч. 6 ст. 229 ЦПК України до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 7 ст. 229 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються правила статті 121 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Суддя акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.119, 121, 229 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19.10.2016 в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Недоліки заяви про перегляд заочного рішення суду мають бути усунуті шляхом подання окремої належно оформленої заяви з дотриманням вимог ст.229 ЦПК України та недоліків, викладених в даній ухвалі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: