Справа № 204/583/17
Провадження № 2/204/656/17 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2017 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Потічна, буд. 44. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вона є власником вищевказаного будинку, в якому зареєстрований також відповідач. При цьому, хоча відповідач і є зареєстрованим в даному домоволодінні, він не проживає в ньому та його особистих речей в домоволодінні немає. Відповідач не має частки у праві власності на вищевказаний будинок. Враховуючи, відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідач, слід визнати його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Тому, іншого порядку, як в судовому, вирішити спір не можливо.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги позивачки та просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, які викладені в позовній заяві та зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Зі згоди представника позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 є власником домоволодіння № 44 по вул. Потічній в м. Дніпро, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.11.2012 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 13.11.2012 року за № 1475 (а.с.5,9).

Право власності на вищевказане домоволодіння зареєстроване за позивачкою в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 31.01.2017 року за № 79214192 (а.с.10).

В належному ОСОБА_2 домоволодінні № 44 по вул. Потічній в м. Дніпро зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується домовою книгою на вказане домоволодіння (а.с.14-18) та відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 07.02.2017 року за вих. № 432/2 (а.с.27).

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_3 є рідним онуком позивачки, сином її (позивачки) покійної дочки, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Проте, ОСОБА_3 з грудня 2014 року по теперішній час не проживає за місцем своєї реєстрації та його особисті речі в домоволодінні відсутні, що підтверджується актом № 1 огляду житлового будинку від 03.01.2017 року та актом № 2 огляду житлового будинку від 30.03.2017 року, які складені головою квартального комітету № 29 та сусідами по місцю реєстрації відповідача, і згідно з якими: зі слів ОСОБА_2 з грудня місяця 2014 року по теперішній час в даному будинку її онук ОСОБА_3 не проживає. Візуальним оглядом наявність особистих речей громадянина ОСОБА_3, а також наявність слідів (ознак) його фактичного проживання в даному житловому приміщенні комісією не виявлено. Інших відомостей, підтверджуючих факт фактичного проживання по зазначеній адресі громадянина ОСОБА_3 у комісії не має.

Крім того, вищевказані обставини підтвердила допитані в судовому засіданні свідки:

Свідок ОСОБА_4, який є чоловіком позивачки та дідусем відповідача, і який вказав, що відповідач є його онуком, сином його (свідка) покійної дочки. Вказав, що він з дружиною не в змозі були оплачувати комунальні послуги, у звязку з чим вони звернулися до свого онука, який на той час проживав з ними, аби він допомагав у витратах на опалення, але він вирішив піти жити окремо у гуртожиток. З того часу, а саме, з 2014 року, він не проживає за місцем своєї реєстрації та в гості не приходить вже два роки. Його речей в будинку також немає, оскільки він забрав їх із собою.

Свідок ОСОБА_5, який є знайомим сімї позивачки, і який вказав, що від позивачки та її чоловіка він чув про їхнього онука, відповідач у справі, але його особисто він не бачив. При цьому, зазначив, що він (свідок) часто буває у них у гостях, рази два на тиждень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

З огляду на вищевказані положення чинного законодавства позивачка, як власник домоволодіння, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права власності та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням того, що відповідач не проживає в спірному домоволодінні вже більше двох років, а його реєстрація чинить власнику перешкоди у користуванні власним майном, суд вважає можливим задовольнити даний позов та визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Потічна, буд. 44.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 317-319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 169, 179, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Потічна, буд. 44.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Самсонова