РІШЕННЯ

іменем України

29 травня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Бібіка О.В.

з участю секретаря Кошевої А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 29.04.2011 року у розмірі 64195,16 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного з відповідачем договору від 29.04.2011 року, ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, а також інші витрати згідно Умов.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала.

Станом на 31.12.2016 року ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 64195 грн. 16 коп., яка складається з: 8366 грн. 31 коп. заборгованість за кредитом; 49495 грн. 75 коп. - заборгованіясть по процентам за користування кредитом; 2800 заборгованість за пенею та комісією; шрафів відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 3033 грн. 10 коп. штраф (процентна складова).

Представник позивача Сафір Ф.О. подав заяву про судовий розгляд справи за відсутністю представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову заперечувала.

В наданих письмових запереченнях ОСОБА_1 зазначила, що нарахування двох видів неустойки (штраф, пеня) є протиправним. Вказала на наявність підстав для застосування норм п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, тобто річного строку позовної давності щодо пені.

Крім того, просила застосувати трирічний строк позовної давності щодо інших вимог, оскільки перебіг трирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

29.04.2011 року між ПАТ "КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а. с. 7, 8, 9-32).

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 1.1.2.7 умов та правил надання банківських послуг, власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми позики.

Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Правил користування платіжною карткою, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого у банку, а саме, з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Відповідно до п. 1.1.3.2.3 умов та правил надання банківських послуг, банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків.

На підставі п. 1.1.2.4. умов та правил надання банківських послуг, за незгодою зі зміною правил та/або тарифів, які викладені на офіційному банківському сайті, позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання договору та погасити виниклу перед банком заборгованість.

Згідно з п. 1.1.3.2.2 умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов договору та/або у разі виникнення Овердрафту, банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових зобов'язань та інших обов'язків за договором.

Пунктом 1.1.7.12 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна сторона не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Станом на 31.12.2016 року ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 64195 грн. 16 коп., яка складається з: 8366 грн. 31 коп. заборгованість за кредитом; 49495 грн. 75 коп. - заборгованіясть по процентам за користування кредитом; 2800 заборгованість за пенею та комісією; шрафів відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 3033 грн. 10 коп. штраф (процентна складова). (а. с. 4-6).

Стаття 509 ЦК України передбачає, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань.

Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачем ОСОБА_1 не виконувалися належним чином, відповідно до умов укладеного кредитного договору, зобов'язання щодо сплати суми кредиту та процентів за користування ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦК україни, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Як вбачається із розрахунку заборгованості, позивачем розпочато нарахування пені з 01.05.2014 року, протягом року, що передував зверненню з даним позовом нараховано пеню в сумі 1100 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Тому, заява ОСОБА_1 в частині застосування п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК україни, підлягає задоволенню.

Заява ОСОБА_1 про застосування трирічної позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитом та процентами задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Договір укладено між сторонами 29.04.2011 року.

Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір дії на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, ОСОБА_1 періодично сплачувалися суми на погашення заборгованості, останній платіж було вчинено 16.06.2014 року та було сплачено в рахунок погашення заборгованості 200 грн., тобто перебіг позовної давності було перервано і саме з 16.06.2014 року заново починається перебіг трирічного строку давності.

Позивач звернувся з позовом 13.02.2017 року, тобто в межах строку позовної давності.

В постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі №6-2003цс15 викладено таку правову позицію: Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Тому, підстав для стягнення з відповідача штрафів, нарахованих відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 3033 грн. 10 коп. штраф (процентна складова) не має.

З огляду на викладене, позовна заява підлягає частковому задоволенню, стягнення підлягає сума 58962 грн. 06 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом - 8366 грн. 31 коп., заборгованості по процентам - 49 495 грн. 75 коп., пені - 1100 грн. 00 коп.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 509, 526, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 174, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" 58962 (п'ятдесят вісім тисяч дев'ятсот шістдесят дві) грн. 06 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 29.04.2011 року, станом на 31.12.2016 року, які перерахувати на рахунок №3111, МФО 305299.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору, які перерахувати на рахунок №3111, МФО 305299.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий: