НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07 березня 2017 рокуСправа № 322/1020/16

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

за участю:

заявника ОСОБА_1,

заінтересованих осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за заявою: ОСОБА_1

заінтересовані особи: ОСОБА_2;

ОСОБА_3;

Барвінівська сільська рада Новомиколаївського району Запорізької області

про: встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та факту родинних відносин.

12.10.2016 до суду надійшла вищезазначена заява, в якій заявник з урахуванням уточнень просив:

- встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 у житловому будинку в с. Василькове Новомиколаївського району Запорізької області по вул. Степовій, 22, з 10 вересня 2014 року і до часу відкриття спадщини 23 вересня 2015 року;

- встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідним сином ОСОБА_4, померлого 23.09.2015.

В обґрунтування вимог заявник зазначив наступне.

23.09.2015 помер батько заявника ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок та земельні ділянки.

Заявник та двоє його братів (заінтересовані особи) є спадкоємцями першої черги за законом.

Останній рік свого життя батько заявника погано себе почував і потребував сторонньої допомоги, у звязку з чим у вересні 2014 року заявник переїхав жити до нього у с. Василькове Новомиколаївського району Запорізької області, вул. Степова, 22, де продовжує проживати по теперішній час.

Заявник, вважаючи, що він прийняв спадщину після смерті батька фактом спільного постійного проживання на момент його смерті, не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини до перебігу шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини.

На даний час заявник вирішив оформити спадщину на спадкове майно, для чого звернувся до нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріус повідомив заявника, що він пропустив встановлений строк для прийняття спадщини. Повідомлення про те, що заявник прийняв спадщину фактом спільного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті, нотаріус взяв до уваги, але повідомив, що цей факт повинен бути встановлений в судовому порядку, оскільки спадкодавець був зареєстрований за іншою адресою.

Необхідність встановлення факту родинних відносин заявника з батьком обґрунтована тим, що у свідоцтві про народження заявника датою народження зазначено 02.07.1954, а у його паспорті громадянина України 12.07.1954.

Виходячи з наведеного та посилаючись на норми ст.ст. 1268, 1270 ЦК України, ст. 256 ЦПК України, заявник просив задовольнити його вимоги та підтримав їх у судовому засіданні.

Заінтересовані особи в судовому засіданні визнали вимоги заявника.

У судовому засіданні 07.03.2017 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та зясувавши обставини цивільної справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

Особа заявника, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідчується паспортом громадянина України серії СВ № 869989, виданим Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 19 березня 2004 року.

Разом з цим, у свідоцтві про народження заявника серії ЯЛ № 889821 від 18.07.1954 датою народження ОСОБА_1 зазначено 02 липня 1954 року, батьком заявника зазначений ОСОБА_4.

ОСОБА_4 помер 23 вересня 2015 року, у віці 89 років, у селі Василькове Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 316763 від 24.09.2015.

Згідно з довідкою Барвінівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 10.10.2016 № 245 ОСОБА_4 з 10 вересня 2014 року по момент смерті проживав з сином ОСОБА_1 за адресою: вул. Степова, 22, с. Василькове Новомиколаївського району Запорізької області.

Довідкою Барвінівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 10.10.2016 № 246 підтверджується те, що заявник фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Факт спільного проживання заявника з батьком по день смерті останнього також підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Встановлення факту постійного спільного проживання з ОСОБА_4 на момент його смерті, а також факту родинних відносин з ним необхідно заявнику для підтвердження факту прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 234, 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факту родинних відносин між фізичними особами, а також інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, факт спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент смерті останнього відноситься до фактів, що мають юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення права на спадщину.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Таким чином, термін «місце проживання», вжитий у ЦК України, є більш широким у порівнянні із відповідним терміном, закріпленим у ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», і охоплює також вжитий у цьому Законі термін «місце перебування».

Відтак, факт спільного проживання осіб, у розумінні норм ЦК України, який відповідно до ч. 2 ст. 4 цього Кодексу, є основним актом цивільного законодавства, не залежить від реєстрації місця проживання осіб за однією адресою. Реєстрація місця проживання чи місця перебування фізичної особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод або підставою для їх обмеження, згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Разом з цим, фактом, що має юридичне значення, встановлення якого є предметом судового розгляду у даній справі, є саме постійне спільне проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент смерті останнього.

Визначаючи постійне місце проживання, суд з огляду на приписи ст. 29 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», бере до уваги те місце проживання, у якому особа протягом року знаходиться найбільший час.

Факт постійного спільного проживання заявника з ОСОБА_4 по день його смерті, а також факт родинних відносин між цими особами підтверджується вищезазначеними належними і допустимими доказами.

Враховуючи вищезазначене, суд визнає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 208, 212 215, 218, 223, 256, 259, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Встановити факт, що заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_4, який помер 23 вересня 2015 року (актовий запис № 06 від 24 вересня 2015 року, виконавчий комітет Барвінівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області), з 10 вересня 2014 року по день його смерті за адресою: вул. Степова, 22, с. Барвінівка Новомиколаївського району Запорізької області.

3. Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) є рідним сином ОСОБА_4, який помер 23 вересня 2015 року (актовий запис № 06 від 24 вересня 2015 року, виконавчий комітет Барвінівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.С. Гасанбеков