Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Ковальчук Н.М., Боймиструк С.В.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційу скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЗлатоБанк» ОСОБА_1 на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «ЗлатоБанк» про про порушення прав споживача, повернення банківського вкладу .

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 липня 2016 року позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «ЗлатоБанк» про порушення прав споживача, повернення банківського вкладу задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «ЗлатоБанк» на користь ОСОБА_2 100 287 доларів США згідно банківського вкладу від 27.05.2013 року №043497, пеню в розмірі 256 959,36 грн., три проценти річних в сумі 642,40 грн., а всього 2 746725,10 грн.

Вирішено питання про судовий збір.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі апелянт вказує на його незаконність, оскільки воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В запереченні на апеляційну скаргу позивач вказує, що рішення суду законне та обґрунтоване. Просить залишити його без з міни , а скаргу без задоволення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх доведеності та підставності.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

В квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до АТ «Златобанк» про повернення банківського вкладу.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 13 лютого 2015 року «Про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Златобанк», згідно з яким із 14 лютого 2015 року в АТ «Златобанк» запроваджено тимчасову адміністрацію строком до 13 травня 2015 року включно.

Рішенням №99 від 13 травня 2015 року виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру ліквідації АТ «Златобанк». 19 травня 2015 року опубліковано офіційне повідомлення про початок процедури ліквідації АТ «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку.

Стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначає, що кредитором банку є юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобовязань.

Відповідно до частини першої статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути повязані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинних шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Тобто випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедуру щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульовано Законом, який є спеціальним законом, що регулює ці правовідносини.

Стаття 1 Закону визначає, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відносини, що виникають у звязку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону тимчасова адміністрація процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку, в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 згаданої статті Закону ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, норми наведеного Закону стосуються не лише вкладів фізичних осіб, але й регулюють будь-які відносини, що виникають у звязку із виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідацією банків, у тому числі відносини з клієнтами фізичними особами, юридичними особами, іншими учасниками господарської діяльності банку.

Стаття 34 Закону встановлює, що Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Нормами статті 36 Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Так, відповідно до частини пятої статті 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобовязань перед кредиторами та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів); зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим законом, нарахування відсотків за зобов'язанням банку перед кредиторами.

Пунктом 8 статті 26 вказаного Закону встановлено, що Фонд не відшкодовує, зокрема кошти за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобовязання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобовязань.

Відповідно до частини третьої статі 46 даного Закону вимоги за зобовязаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть предявлятися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Стаття 52 Закону визначає черговість та порядок задоволення вимог до банку, а також оплату витрат та здійснення платежів.

Отже, у будь-якому разі в період здійснення ліквідаційної процедури банку задоволення вимог третьої особи має здійснюватися в порядку задоволення вимог кредиторів до банку та черговості, передбачених статтею 52 Закону, у звязку з чим припинення зобовязань за кредитним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, які фактично є погашенням вимог кредитора в порушення порядку статті 52 Закону, не допускається. (Правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 21 грудня 2016 року у справі № 6-2047цс16.)

За таких обставин підстав для задоволення позовних вимог немає.

Враховуючи, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЗлатоБанк» ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 липня 2016 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «ЗлатоБанк» про порушення прав споживача, повернення банківського вкладу відмовити.

Судові витрати сплачені Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЗлатоБанк» за подачу апеляційної скарги в сумі 7579 грн. компенсувати за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий : Судді: