17.03.2017 м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді - Світлик О.М.,
при секретарі судового засідання - Гайданці Г.В.,
з участю позивача - ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Служба у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Служба у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13 лютого 2009 року Великоберезнянським районним судом Закарпатської області по справі №2-60/09 було розглянуто цивільну справу за її позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. За результатами розгляду справи було винесено рішення, згідно з яким позов задоволено, а шлюб, укладений між ОСОБА_1, та ОСОБА_3, зареєстрований 01 червня 1996 року у Малоберезнянській сільській раді народних депутатів за актовим записом № 3 - розірвано, неповнолітніх дітей - дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено на її вихованні.
Зазначає, що на підставі вищезазначеного рішення, 18 березня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області видано Свідоцтво про розірвання шлюбу, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №8.
Вказує, що відповідач ОСОБА_3 є батьком неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (Свідоцтво про народження видане виконкомом Малоберезняської сільської ради, та про що в книзі записів актів громадського стану зроблено відповідний запис за №12, бланк Серія НОМЕР_2).
Пояснює, що звернутись до суду її примусили наступні обставини:
Від спільного шлюбу вони з відповідачем мають двох дітей - ОСОБА_6 ОСОБА_4 Іванівну, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу вона з дітьми продовжує проживати разом та утримує даних дітей, про що свідчить Довідка про склад сім'ї, видана виконкомом Часлівської сільської ради за № 214 від 03.08.2016 року. Місце проживання - АДРЕСА_1. Разом із тим, донька ОСОБА_6 навчається в Коритнянській ЗОШ І-ІІІ ступенів відповідно до довідки Коритнянської ЗОШ І-ІІІ ступенів Ужгородської РДА № 4-02/219 від 04.08.2016 року.
Відповідач ОСОБА_3, з 24 лютого 2009 року місяцями ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини - не спілкується з нею, не приймає жодної участі у її вихованні, та разом з тим він перебуває на постійній роботі за кордоном, тобто своїми діями відповідач як батько дитини, з 24.02.2009 року не виконує жодного з покладених законом на батька обов'язків, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки та ставить в таку ситуацію, при якій дитина не може виїхати з іншими дітьми за кордон, так як треба згоду обох батьків на виготовлення будь-яких проїзних документів (паспорт) на екскурсію, відпочинок, навчання та по іншим питанням.
Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Додатково донька ОСОБА_6 займається в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях, дошкільних навчальних закладах. Для розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості.
Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків.
Названі дії у відповідності до ст. 70 Кодексу про шлюб та сім'ю України (ст. 164 Сімейного кодексу України) є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.
Також зазначає, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач ОСОБА_3, матеріально їй та їхній спільній дитині взагалі не допомагає, участі у її вихованні не приймає, внаслідок чого вона не має можливості сама утримувати їхню неповнолітню доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.
У зв'язку з тим, що під час розлучення між нею та відповідачем у 2009 році була домовленість про те, що він буде забезпечувати неповнолітню дитину всіма можливими способами, в тому числі матеріально, однак через невиконання своїх обіцянок відповідачем вона через спільних знайомих шукала спроби знайти колишнього чоловіка для того, щоб він вийшов з нею на зв'язок у зв'язку з тим, щоб йому нагадати про спільну домовленість про участь у вихованні їхньої спільної дитини, забезпечувати її морально, матеріально, надання письмових згод для виготовлення відповідних документів та подальшого виїзду дитини з учбовим закладом в навчальних цілях за кордон. Однак, її спроби вийти з ним на спільні домовленості вже продовжуються з моменту їхнього розлучення, а саме з 2009 року, однак позитивного результату з його боку жодного не було і по теперішній час. Це підтверджує той факт, що відповідач ОСОБА_3 не бажає жодним чином забезпечувати свою неповнолітню доньку і приймати участь у вихованні та займатися проблемами у її житті як під час неповноліття, так і після досягнення нею повноліття.
На момент розірвання шлюбу в 2009 році відповідач ОСОБА_3, запевняв та надавав обіцянки, що буде забезпечувати спільних дітей, однак з приводу його обіцянок забезпечувати матеріально та приймати участь у вихованні дітей так і не були відповідачем виконані.
Разом з тим, вказує, що 21 вересня 2016 року було подано Заяву до Служби у справах дітей Ужгородської РДА про надання Висновку про участь батька ОСОБА_3 у вихованні дитини та доцільності позбавлення батьківських прав. Згідно з Висновком про позбавлення батьківських прав, виданим Ужгородською районною державною адміністрацією за вих. №907/03-38 від 07.11.2016 року, орган опіки та піклування Ужгородської РДА вважає доцільним позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 р.н., що зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 батьківських прав щодо його малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Також, стверджує, що з положень ст. 181 Сімейного кодексу України випливає, що в разі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з подружжя, з ким і вона проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів.
В зв'язку з тим, що протягом останніх років відповідач не підтримував з нею та їхніми спільними дітьми ніяких відносин, на момент подання цього позову вона не має достовірних відомостей про те, де саме працює її чоловік та їй невідомо про його офіційну заробітну плату, а також теперішнє місце роботи та розмір його доходу.
Вказує, що до обставин, які надають суду право визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, належать, зокрема, випадки, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Крім того, звертає увагу суд на те, що відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку.
В той час, вона змушена сама утримувати та виховувати їхніх спільних дітей, в тому числі неповнолітню ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, одночасно працювати для матеріального забезпечення себе та їхніх спільних дітей, працює на підприємстві, та заробітної плати, яку вона отримує, недостатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання їх неповнолітньої доньки.
На підставі вищевикладеного, просить суд позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягувати з ОСОБА_3 аліменти на її користь на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, в розмірі 2000,00 (дві тисячі гривень) гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на її користь сплачені нею судові витрати.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Згідно з ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.
Частиною 4 ст. 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що позивача не заперечувала проти прийняття заочного рішення, суд, керуючись ч. 1 ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи та вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - представник Служби у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, однак, подав клопотання до суду про розгляд справи без їхньої участі з врахуванням наданого ними висновку від 07.11.2016 року № 907/03-38 про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.
З даного висновку вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_1 05.08.2016 № М-828/04-14 службою у справах дітей райдержадміністрації проведено перевірку щодо ухилення від виконання батьківських обов'язків ОСОБА_3, щодо його неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Проаналізувавши матеріали справи по факту доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, відносно доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, дане питання винесено на розгляд комісії з питань захисту прав дитини 28.10.2016 №10/01-15. В ході перевірки встановлено наступне.
Рішенням Великоберезнянського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.02.2009 справа №2-60/09 було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, укладений 01.06.1996 року, зареєстрований Малоберезнянською сільською радою народних депутатів за актовим записом № 03. В шлюбі у них народилося двоє дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу, діти залишилися проживати разом з матір'ю ОСОБА_1

Після розірвання шлюбу батько дітей гр. ОСОБА_3, ухилявся від виконання своїх прямих батьківських обов'язків виховувати дітей та утримувати їх. Не спілкувався з ними, не переймався їх потребами, не цікавився їх долею та життям. Разом із тим гр. ОСОБА_3 не виконує жодного з покладених законом на батька обов'язків, насамперед, щодо малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.

Малолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно навчається у 7-Б класі відповідно до довідки 04.08.2016 №4-02/219, виданою Коритнянською загальноосвітньою школою.

Відповідно до довідки 03.08.2016 № 214 Часлівецької сільської ради, про склад сім'ї, дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом з мамою ОСОБА_1, (без реєстрації) за адресою: АДРЕСА_1. За даною адресою також зереєстровані гр. ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8., ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6., ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідно до вимог законодавства 27.10.2016 було проведено обстеження побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_1 у будинку за вищевказаною адресою. Встановлено, що житло складається з чотирьох кімнат. Наявні комунальні зручності, ванна кімната, центральне опалення. В цілому умови проживання задовільні. Для дитини виділена облаштована необхідними меблями кімната для відпочинку та навчання.

Службою у справах дітей райдержадміністрації направлено 27.09.2016 № 927/01-07 лист до служби у справах дітей Великоберезнянської районної держадміністрації, за місцем реєстрації громадянина ОСОБА_3, а саме АДРЕСА_2, щодо проведення обстеження умов проживання ОСОБА_3, та проведення бесіди з ним, з приводу ухиляння його від батьківських обов'язків. 06.10.2016 № 01-09/535 отримано відповідь, в якій зазначено що службі у справах дітей Великоберезнянської районної держадміністрації не вдалося обстежити умови проживання батька ОСОБА_3, так як громадянин відсутній за місцем реєстрації у зв'язку з тим, що тимчасово працює в м. Ужгороді. ОСОБА_11 з працівниками служби у справах дітей Великоберезнянської РДА на контакт не іде та відмовляється від будь-яких пояснень

Працівникам служби у справах дітей Ужгородської РДА з гр. ОСОБА_11, поспілкуватися вдалось виключно в телефонному режимі (НОМЕР_3). З'ясовано, щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6 громадянин категорично проти. Об'єктивного заперечення ОСОБА_3 надати не зміг. На запитання чи зустрічається він з донькою, чи підтримує він її матеріально та морально, чоловік підтвердив факт своєї відсутності у житті дітей, як малолітньої ОСОБА_6, так і повнолітньої ОСОБА_4. На запрошення до служби у справах дітей Ужгородської РДА для надання письмових пояснень з приводу заперечення проти позбавлення його батьківських прав гр. ОСОБА_3 відмовився прийти.

Таким чином, питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, відносно доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2., було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 28.10.2016, про що гр. ОСОБА_3 було повідомлено належним чином. Під час проведення засідання гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. на комісію не з'явився. Натомість були особисто присутні гр. ОСОБА_1 разом малолітньою донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., а також з старшою донькою ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4, які підтвердили зазначені раніше обставини по факту відсутності у їх житті батька гр. ОСОБА_3

Мати, ОСОБА_1 підтвердила викладені нею у заяві обставини і просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо їхньої малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. За результатами обговорення прийнято рішення про наявність підстав для надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, щодо доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі вищевказаного, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини 28.10.2016 №10/01-15, керуючись ст. 19, 150, 155, 164, 165, 166 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, батьківських прав щодо його малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, 13 лютого 2009 року Великоберезнянським районним судом Закарпатської області по справі №2-60/09 було винесено рішення, згідно з яким шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 01 червня 1996 року у Малоберезнянській сільській раді народних депутатів за актовим записом № 3 - розірвано, неповнолітніх дітей - дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено на вихованні ОСОБА_1.

Судом встановлено, що на підставі вищезазначеного рішення, 18 березня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області видано Свідоцтво про розірвання шлюбу, яке зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №8.

Як вбачається зі Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого виконкомом Малоберезняської сільської ради, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №12, відповідач ОСОБА_3 є батьком неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що від спільного шлюбу у позивача з відповідачем є двоє спільних дітей - ОСОБА_6 ОСОБА_4 Іванівна, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу позивач - ОСОБА_1 з дітьми продовжує проживати разом та утримує даних дітей, про що свідчить Довідка про склад сім'ї, видана виконкомом Часлівської сільської ради за № 214 від 03.08.2016 року. Місце проживання - АДРЕСА_1.

Також з довідки Коритнянської ЗОШ І-ІІІ ступенів Ужгородської районної ради Закарпатської області № 4-02/219 від 04.08.2016 року вбачається, що донька ОСОБА_6 навчається в Коритнянській ЗОШ І-ІІІ ступенів.

Судом також встановлено, що відповідач - ОСОБА_3, з 24 лютого 2009 року ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини - не спілкується з нею, не приймає жодної участі у її вихованні та як батько дитини з 24.02.2009 року не виконує жодного з покладених законом на батька обов'язків, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні неповнолітньої доньки Дитина знаходиться на повному утриманні позивача.

Ст. 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» № 3 від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. При цьому, органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв'язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

З Висновку про позбавлення батьківських прав № 907/03-38 від 07.11.2016 року Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 р.н., що зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 батьківських прав щодо його малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, вищенаведене свідчить про те, що батько малолітньої доньки свідомо ухиляється від її виховання, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінносте, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, матеріально її не забезпечує.

А тому суд вважає, що позов в частині позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, підлягає до задоволення.

За частиною другої статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

При цьому, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (частина третя ст. 166 СК України).

У судовому засіданні встановлено, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач ОСОБА_3, матеріально позивачці та їхній спільній дитині взагалі не допомагає, участі у її вихованні не приймає, внаслідок чого позивачка не має можливості сама утримувати їхню неповнолітню доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України випливає, що в разі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з подружжя, з ким і вона проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивача ОСОБА_1 відповідач - ОСОБА_3 протягом останніх років не підтримував з нею та їхніми спільними дітьми ніяких відносин, на момент подання цього позову вона не має достовірних відомостей про те, де саме працює її чоловік та їй невідомо про його офіційну заробітну плату, а також теперішнє місце роботи та розмір його доходу. Крім того, відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку. Доказів на спростування вказаних обставин суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, а також рівність обов'язку батьків щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх малолітньої дочки - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 08 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений останньою судовий збір в розмірі 551,20 грн., а також 551,20 грн. на користь держави.

На підставі ч. 3 ст. 209 та ч. 1 ст. 218 ЦПК України 17 березня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 21 березня 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 150, 155, 164-166, 180, 181, 184 СК України, ст. ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 233, 294 , 296, 367 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву - задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9 року народження, що зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення даного позову до суду, а саме, 08 листопада 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9 року народження, що зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.М. Світлик