Провадження № 2/369/207/17
19 квітня 2017 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Усатова Д.Д.
за участю секретаря Кузьменко П.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення з приватного житлового будинку -
В листопаді 2016 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про виселення з приватного житлового будинку відповідачів, посилаючись на те, що вона володіє правом приватної власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 10 грудня 2003 року, зареєстровано в реєстрі за № НОМЕР_2. Разом з позивачем в вказаному будинку проживають: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_3.
Після смерті сина позивача - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_3 від 25.01.2011 року, ОСОБА_2 в 2015 році привела в будинок співмешканця - ОСОБА_3, - без згоди позивача.
Проживання разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в одному будинку стало зовсім нестерпним. Відповідачі зловживають алкогольними напоями, часто влаштовують сварки та навіть бійки, принижують її та онуку перед сусідами та родичами. Неодноразово доводилось викликати поліцію аби захиститись від нападів відповідачів.
Крім того, позивачем неодноразово було здійснено звернення до сільської ради та до працівників Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області.
В утриманні будинку, його ремонті, оплаті послуг за електроенергію та газопостачання відповідачі участі не приймають, чим завдають позивачці значних матеріальних збитків.
В судове засідання позивач та представник позивача не з'явились, надала до суду заяву про слухання справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити.
У судове засідання відповідачі не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.
За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
З пояснень сторін та матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1, володіє правом приватної власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 10 грудня 2003 року, зареєстровано в реєстрі за № НОМЕР_2. Ст.ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.
Відповідно до ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
За ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Захист права власності встановлений ст. 321 ЦК України, а саме право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.
Ст. 319 ЦК Згідно п.34 постанови пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 року « Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346, що із зняттям останнього з реєстрації.
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб .
За ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.
За ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки. Згоди на проживання ОСОБА_3 - ОСОБА_2, не отримувала. На прохання добровільно звільнити будинок, відповідачі влаштовують сварки, погрожують, чим порушують право щодо вільного користування власністю.
За ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку позов задовольнити.
Керуючись ст.ст., 317, 319, 321, 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 57-64, 208-223, 212-214, 215 ЦПК України, суд,-
Виселити відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з належного ОСОБА_1 приватного житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.
Стягнути з ОСОБА_2, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.
Стягнути з ОСОБА_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Києво-Святошинським районним судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання ним копії заочного рішення.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.Д.Усатов