БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/561/17, cправа № 361/6451/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«03» березня 2017 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі - Харченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання іпотечного договору припиненим,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить: - визнати припиненим іпотечний договір від 11 квітня 2008 року, укладений між ним та публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (далі за текстом - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельник О.О., зареєстрований за № 1222 згідно із умовами якого у іпотеку банку передано земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування вимог зазначається, що 11 квітня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит») по позивачем укладено договір про відкриття кредитної лінії за

№ 65-08Ил/33, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі - 60 000 доларів 00 центів США.

У рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 11 квітня 2008 року укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельник О.О., зареєстрований за № 1222 згідно із умовами якого в іпотеку банку передано земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку із неналежним виконанням умов кредитного договору рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 лютого 2012 року стягнуто у солідарному порядку із позивача та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 11 квітня 2008 року у розмірі - 492 375 грн.

На підставі вказаного рішення суду 06 серпня 2012 року Деснянським районним судом м. Києва видано виконавчий лист. 07 березня 2013 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа. 06 червня 2013 року описано та арештовано майно боржника, а саме земельну ділянку 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

04 вересня 2013 року та 14 жовтня 2014 року державними виконавцями винесено постанови про призначення експертів для участі у виконавчому провадженні. Разом з тим, з часу призначення експертизи оцінки арештованого майна відповідачем не вжито заходів, спрямованих на авансування витрат виконавчого провадження та реалізацію іпотечного майна з метою зарахування своїх вимог. У зв'язку з чим, 28 жовтня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. Відповідач не використовує своє право на погашення заборгованості боржника за рахунок іпотечного майна, при цьому внаслідок вкрай недобросовісних дій штучно збільшився борг позивача за кредитним договором. Позивач вважає, що оскільки відповідач не скористався передбаченим частиною першою статті 49 Закону України «Про іпотеку» правом і не придбав предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог у рахунок ціни майна за результатами других прилюдних торгів, іпотечний договір є припиненим.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився. 27 грудня 2016 року направив до суду клопотання, в якому просив розглядати дану справу у його відсутності.

Відповідач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у судове засідання свого представника повторно не направив, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у визначеному цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду неповідомлені.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 11 квітня 2008 року між сторонами по даній справі укладено договір про відкриття кредитної лінії № 65-08-Ил/33, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит в сумі - 60 000 доларів 00 центів США з терміном останнього повернення кредитних коштів до 10 квітня 2023 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 16 % річних.

У порядку забезпечення виконання умов кредитного договору 11 квітня 2008 року між сторонами укладено іпотечний договір, предметом якого є земельна ділянка площею 0,2500 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 лютого 2012 року стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі - 726 538 грн. 13 коп. та судові витрати в сумі - 1 820 грн.

На виконання вказаного рішення 06 серпня 2012 року Деснянським районним судом

м. Києва видано виконавчий лист про солідарне стягнення заборгованості.

07 березня 2013 року відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа.

06 червня 2013 року проведено опис й арешт земельної ділянки площею 0,2500 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Постановами державних виконавців Броварського міськрайонного управління юстиції 06 червня 2013 року та 14 жовтня 2014 року призначено експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції від 28 жовтня 2015 року повернуто виконавчий документ № 2-267/2012 виданий 06 серпня 2012 року стягувачу.

З матеріалів справи також вбачається, що у травні 2015 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2015 року позов про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 28 січня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено у частині розміру заборгованості.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2016 року вищевказане рішення апеляційного суду від 28 січня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року відмовлено у позові публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про звернення стягнення на предмет іпотеки».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» (далі за текстом - Закон № 898-IV) іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі статтею 17 Закону № 898-IV іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом.

За змістом частин першої та третьої статті 49 Закону № 898-IV протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду.

Системний аналіз положень статей 3, 17 та 49 Закону № 898-IV свідчить про те, що припинення іпотеки у зв'язку з застосуванням цього Закону є правом суду, рішення якого повинно прийматись з урахуванням конкретних обставин справи.

Відповідно до частини п'ятої статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Як вбачається із матеріалів справи, основне зобов'язання за кредитним договором від 11 квітня 2008 року не припинилося, отже будь-які підстави для припинення похідного - іпотеки на даний час відсутні. Також судом враховується строк дії іпотечного договору, визначений у пункті 18, а саме до повного виконання іпотекодавцем своїх зобов'язань за кредитним договором, а також ті обставини, що припинення іпотеки приведе до порушення прав та інтересів іпотекодержателя. Суд не погоджується із твердженнями позивача щодо відсутності у іпотекодержателя бажання погасити заборгованість за рахунок предмету іпотеки, з огляду на ті обставини, що відповідач звертався до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ним права власності на майно, обравши при цьому неналежний спосіб захисту. Доказів, які б свідчили, що відповідач діє недобросовісно або відмовляється від предмету іпотеки, судом при розгляді даної справи здобуто не було.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даного позову з огляду на його необґрунтованість.

Керуючись статтями 212 - 215 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин