Справа № 128/4460/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

23 травня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Саєнко О.Б., при секретарі Кіяниця А.О., без участі сторін, та їх представників

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області цивільну справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні правом власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Вінницького районного суду із позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні правом власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житлом.

З врахуванням заяви про зменшення позовних вимог (а.с.33-34) позов позивачем мотивовано тим, що їй на праві приватної власності належить 27/50 частки житлового будинку з господарськими будівлями №2 А повул. Поштовій, в смт. Вороновиця Вінницького району.

Вказує, що відповідачі за позовом: ОСОБА_2 тітка позивача, ОСОБА_3 - двоюрідний брат позивача зареєстровані в будинку із дозволу попереднього власника- бабусі позивача ОСОБА_4, яка померла 17.01.2015 р., і належний їй будинок позивач успадкувала за заповітом.

Зазначає, що з того часу, коли вона стала власником будинку, тобто з 05.12.2015 р. відповідачі в будинку не проживали, особистих речей, меблів, побутової техніки не мали.

Вказує, що не проживаючи в будинку з 05 грудня 2015р. ОСОБА_2О, ОСОБА_3 залишились в ньому зареєстрованими.

Зазначає, що за весь період відповідачі не виявляли бажання проживати в будинку, користуватись ним.

Вважає, що оскільки відповідачі не є членами її сім'ї, то їх реєстрація створює для неї ряд труднощів, зокрема, при визначенні житлової субсидії, а також такі перешкоди будуть виникати і в подальшому при реалізації відповідачами своїх цивільних прав та обов'язків.

Просить суд усунути перешкоди в користуванні належним їй на праві власності будинком № 2 А по вул. Поштовій в смт. Вороновиця Вінницького району шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування вище вказаним будинком.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не зявились, представник позивача ОСОБА_5 через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просили їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 двічі в судове засідання не зявились, по невідомим суду причинам, про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлялись належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надав, у звязку з чим, суд вирішив провести заочний розгляд справи, про що виніс відповідну ухвалу.

Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез*явившихся осіб.

Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не обґрунтований та такий, що не підлягає задоволенню виходячи з такого.

З свідоцтва про право власності № 97 від 28.09.2005 року, наявне в матеріалах інвентаризаційної справи № 1504 , розпочатої 26.04.1991 року ОСОБА_4 на праві власності належав житлові будинок № 2а ,розташований по вул.Польова, смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, який складається з : житлового будинку з прибудовами літ. «А», житловою площею-81,3 кв.м.; сараю ліфт. «Б»; вбиральні літ. « В»; огорожі № 1. ( а.с23)

Позивачу ОСОБА_1 належить 27/50 ( ідеальної ) частки житлового будинку з господаськими будівлями та спорудами, розташованого в смт. Вороновиця, вул. Поштова, 2а, Вінницького району Вінницької області, що вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від (а.с.4). Дана обставина також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно якого вищезазначене будинковолодіння належить позивачу на праві спільної часткової власності (а.с.4 зі звороту-5).

З акту обстеження фактичного місця проживання від 19.02.2016 року, затвердженого в.о. селищного голови Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, вбачається, що при перевірці фактичного місця проживання встановлено, що гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_3, але фактично не проживають за даною адресою .(а.с.8).

Та обставина, що відповідачі зареєстровані, але не проживають в вищезазначеному будинку також підтверджується довідкою Вороновицької селищної ради Вінницького району від 21.01.2016 року №156 (а.с.9).

Згідно матеріалів інвентаризаційної справи №1504, по житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами №2а по вул. Поштова в смт. Вороновиця, вбачається, що ОСОБА_1 належить 27/50 часток даного домоволодіння, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.12.2015 року; ОСОБА_6 - 23/50 часток, згідно Договору дарування частини житлового мошку від 21.10.2005 року, посвідченого ОСОБА_7, приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №5731.

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" судам роз'яснено, що, застосовуючи положення ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу УРСР з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Право членів сім'ї (зокрема колишніх членів сім'ї) власника на користування жилим приміщенням є похідним від права власника і з припиненням для власника права власності на жиле приміщення члени його сім'ї (колишні члени сім'ї - за відсутності між ними договірних відносин, зокрема найму, оренди тощо) втрачають право користування цим приміщенням.

Судом встановлено, що позивачу належить 27/50 частки будинку №2а по вулиці Поштовій в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, крім цього, співвласником даного будинковолодіння , а саме 23/50 частки є ОСОБА_6, згідно договору дарування , тобто будинок належить цим особам на праві спільної часткової власності без виділу у натурі їх часток із майна.

Відповідно до положень ч.1 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Тому суд вважає, що звернення до суду співвласника частки даного домоволодіння ОСОБА_1, без звернення із аналогічним позовом співвласника частки будинку ОСОБА_6, - будинку , який належить їм на праві спільної часткової власності без виділу у натурі їх часток із майна, є передчасним , оскільки не можливо суду визначити можливо зі згоди саме співвласника ОСОБА_6- відповідачі гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_4, як члени його сім*ї.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК України, статті 3 і 4 ЦПК України ).

Тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог позивачем , враховуючи, що вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві, суд вважає за необхідне відмовити у задоволені позову з вище приведених підстав.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають залишенню за позивачем.

Керуючись ст.ст. 212-215, 224, 225 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні правом власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Повне заочне рішення виготовлено судом 26 травня 2017 року.

Суддя: