Справа № 630/210/17
Провадження № 2/630/206/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участі секретаря Косенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Люботинської міської ради Харківської області про визнання права власності на житловий будинок, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, в особі свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Олександра Довженка (колишня вул. Блюхера), № 8, в 1/2 частині в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 06 квітня 2005 року, та в 1/2 частині в порядку набувальної давності.

В обґрунтування заявлений вимог позивач вказувала, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Олександра Довженка (колишня вул. Блюхера), № 8, належав на праві власності в рівних частках, по 1/2 частині, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які разом проживали в будинку та вели спільне господарство. 17 лютого 1984 року ОСОБА_4 помер, а належною йому частиною будинку продовжила користуватися ОСОБА_3, яка користувалася предметами домашньої обстановки, доглядала за будинком в цілому та обробляла город. Після смерті матері, ОСОБА_3, у 2005 році відкрилася спадщина, яку вона, ОСОБА_1, прийняла, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем. Відтоді, вона користується усім житловим будинком, який, як вона вважала, належав матері в цілому. Але свої спадкові права після смерті матері на житловий будинок вона не може оформити через відмову нотаріуса у вчиненні видачі свідоцтва про право на спадщину. Іншою половиною житлового будинку, якою вона заволоділа добросовісно, оскільки вважала його спадщиною, володіє відрито і безперервно більше десяти років, тому набула на нього право власності в порядку набувальної давності.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, але її представника ОСОБА_2 подав до суду заяву про підтримання позовних вимог і про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, Люботинська міська рада Харківської області, в судове засідання не з'явився, але направив до суду листа з проханням проводити судовий розгляд за відсутності його представника.

В судовому засіданні встановлене наступне.

Спірним є житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Олександра Довженка (колишня вул. Блюхера), № 8, який в 1/2 частині належить на праві власності ОСОБА_4, а інша 1/2 частина належить ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданий 15 січня 1963 року виконавчим комітетом Люботинської міської ради народних депутатів, що підтверджується довідкою КП «Люботинське БТІ» від 23 січня 2017 року.

Як вбачається з технічного паспорту, виготовленого станом на 18 січня 2017 року, на земельній ділянці за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Олександра Довженка (колишня вул. Блюхера), № 8, розташовані житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 63,30 кв.м, у тому числі житловою площею 44,20 кв.м, з тамбуром літ. «а» і ганком літ. «а1», який було збудовано у 1962 році, та надвірні будівлі і споруди: літня кухня літ. «Г» з сіньми літ. «г» та льохом літ. «ги», сараї літ. «В» і «З», вбиральня літ. «Ж», які буди збудовані у 1970 році, а також гараж літ. «Б», який був збудований у 1987 році, та сарай літ. «Д», який побудували у 1991 році.

ОСОБА_4 помер 17 лютого 1984 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 06 грудня 2016 року. За повідомленням Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області після його смерті з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, відкритої спадкової справи немає.

Згідно з записами в будинковій книзі для прописки громадян, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня вул. Блюхера) в м. Люботин, разом з ОСОБА_4 на час його смерті постійно проживали у спірному житловому будинку ОСОБА_3, починаючи з 12 квітня 1963 року, та її донька ОСОБА_5, починаючи з 21 лютого 1979 року, родинні стосунки між яким підтверджується свідоцтвом про народження ІV-УР № 1696318 від 26 травня 1962 року. В книзі також зазначені відомості про зміну прізвища ОСОБА_5 на ОСОБА_1 внаслідок реєстрації шлюбу, що потягло за собою отримання позивачем 14 грудня 1983 року паспорту на нове прізвище.

Після смерті ОСОБА_4 усім житловим будинком з надвірними будівлями і спорудами продовжила користуватися ОСОБА_3, про що свідчать дані з технічного паспорту про роки будівництва на території земельної ділянки за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Олександра Довженка (колишня вул. Блюхера), № 8, гаражу літ. «Б» та сараю літ. «Д».

ОСОБА_3 померла 06 квітня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом, виданим повторно 28 травня 2015 року відділом державної РАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківської області. Після її смерті відкрилась спадщина у виді 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами.

У відповідності до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За повідомленням Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області після смерті ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась.

Позивач ОСОБА_1 є рідною донькою померлої ОСОБА_3 та постійно мешкала зі спадкодавцем на час її смерті в житловому будинку № 8 по вул. вул. Олександра Довженка (колишня вул. Блюхера) в м. Люботин. Таким чином, позивач після смерті матері у встановленому порядку прийняла спадщину у виді 1/2 частини спірного житлового будинку.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила ст. 344 цього Кодексу про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Позивач ОСОБА_1 за життя матері ОСОБА_3 користувалася усім житловим будинком та продовжила його використовувати в цілому, сприймаючи його як усю спадщину, яку вона отримала після її смерті.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 у 2005 році добросовісно заволоділа 1/2 частиною спірного житлового будинку, яка належала померлому ОСОБА_4, відкрито та безперервно володіла нерухомим майном протягом останніх десяти років, а також те, що ніхто не заявив про свої права на спірний будинок, суд задовольняє позов в цій частині та визнає за нею право власності на 1/2 частини будинку в порядку набувальної давності.

Керуючись ст. 344, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 63,30 кв.м, у тому числі житловою площею 44,20 кв.м, з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Олександра Довженка (колишня вул. Блюхера), № 8, в 1/2 частині в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 06 квітня 2005 року, та в 1/2 частині в порядку набувальної давності.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Люботинського міського суду Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. О. Малихін