№ 243/1100/17
Справа № 2/243/1034/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
21 березня 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Кузнецова Р.В.
при секретарі - Малиновській І.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Словянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Горлівської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом,
Позивач звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Горлівської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги обґрунтував тим, що він є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері ОСОБА_2, яка померла 21 січня 2014 року. Після смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається з квартири № 41, розташованої за адресою: Донецька область, м. Горлівка, вул. Фізкультурна, буд. № 4. Зазначив, що він звертався до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини у передбачений законом строк, проте оформити свої спадкові права не встиг, оскільки у м.Горлівка розпочалася Антитерористична операція і він був вимушений виїхати з м.Горлівка. Згодом він звернувся до Першої горлівської державної нотаріальної контори, яка перемістилася у м.Бахмут Донецької області, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Але нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки оригінал спадкової справи знаходиться в м.Горлівка, тобто на тимчасово окупованій території.
Тому просить суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1, як на майно, отримане в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 21 січня 2014 року.
В судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, за участю його представника адвоката ОСОБА_3, в якій заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі /а.с.20/.
Представник позивача адвокат ОСОБА_3, який діє на підставі договору на представництво інтересів у суді першої, апеляційної та касаційної інстанції по цивільній справі від 08.02.2017 р., не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Відповідач - Горлівська міська рада була повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, але представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив.
Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачем недобросовісно здійснюються процесуальні права, у звязку з чим суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду позивача, суд вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом.
Враховуючи наявність таких клопотань, суд вважає можливим провести розгляд справи по суті у відсутність сторін по справі.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-НО № 410743, виданого Калінінським районним ЗАЦС м.Горлівка Донецької області 10 березня 1972 року, ОСОБА_1 народився 22 лютого 1972 року, його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 /а.с.9/.
Як вбачається з копії договору купівлі-продажу квартири від 20.09.2004 р., ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_2 купила квартиру АДРЕСА_2 у Центрально-Міському районі м.Горлівка /а.с.12/. Зазначений договір був 21 вересня 2004 року зареєстрований у КП «БТІ» /а.с.14/. Таким чином, ОСОБА_2 набула право власності на вищезазначену квартиру.
11 березня 2008 року ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого спадкоємцем всього її майна, що належатиме їй на день її смерті, де б воно не знаходилося та з чого б не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, призначила ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.10/.
ОСОБА_2 померла 21 січня 2014 року у віці 73 роки /а.с.26/.
Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 22579638 від 11 січня 2010 року, у Першій горлівській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 48713284 до майна померлого 30 липня 2009 р. ОСОБА_6 /а.с.21/.
Постановою державного нотаріусу Першої горлівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 01.07.2016 р. позивачу ОСОБА_8 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 у звязку із перебуванням оригіналу спадкової справи у м.Горлівка на тимчасово окупованій території /а.с.22/.
Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 46847073 від 22.02.2017 р. до майна померлої 21 січня 2014 року ОСОБА_2 03 лютого 2014 року у Першій Горлівській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 55681725 (73-2014). Відомості про видані свідоцтва про право на спадщину відсутні /а.с.28/.
Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти / спадкові договори) № 46846440 від 22.02.2017 р. виявлено чинний заповіт ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_1, від 11.03.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу ОСОБА_9, відповідно до якого спадкоємцем всього майна призначено ОСОБА_1 /а.с.29/.
Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до положень ч.1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Положенням ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 03 лютого 2014 року позивач на виконання вищенаведених законодавчих приписів позивач ОСОБА_1 звернувся до Першої Горлівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.
У розумінні положень ст.1241 ЦК України осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині судом не встановлено.
Відповідно до положень частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Свідоцтво про право на спадщину, згідно положень частини 1 статті 1298 ЦК України, видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Згідно розяснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Постановою державного нотаріуса Першої Горлівської державної нотаріальної контори від 18.01.2017 р. ОСОБА_1 відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадкова справа № 73-2014 знаходиться у Першій Горлівській державній нотаріальній конторі за адресою: Донецька область, м.Горлівка, проспект Леніна, 15, яка на даний час є тимчасово окупованою територією /а.с.17/.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, оскільки позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, у передбачений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через перебування спадкової справи на тимчасово окупованій території у м.Горлівка, і в іншому - позасудовому порядку, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, тому права позивача підлягають захисту у судовому порядку.
На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 11, 57-61, 209, 212, 213, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 334, 1216-1218, 1261, 1270, 1296, 1298 Цивільного кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Горлівської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_2, право власності на квартиру № 41 у будинку № 4, який розташований у м. Горлівка, по вул. Фізкультурній, загальною площею 33,9 кв.м., житловою площею 18,0 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після померлої 21 січня 2014 року року ОСОБА_2.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Словянського
міськрайонного суду ОСОБА_10