АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Панченка М.М., Волошиної В.М.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року

в справі за позовом органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та накладення арешту на житло дитини.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року органу опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, який діє в інтересах ОСОБА_2, звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 та просив позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, на користь осіб або установ які будуть її утримувати; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, передати органу опіки та піклування для подальшого влаштування до сімейних форм виховання; накласти заборону на відчуження житла за адресою: АДРЕСА_1, де зареєстрована та має право користування житловим приміщенням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що повідомити нотаріат Голосіївського району м. Києва №17.

В обґрунтування позову представник зазначав, що ОСОБА_1 є матір'ю неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до наказу служби у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації від 27 листопада 2012 року, у зв'язку з вчиненням ОСОБА_1 фізичного насильства відносно дочки, ОСОБА_2, остання поставлена на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, як дитина, яка зазнала фізичного насильства в сім'ї, а наказом № 56 від 29 жовтня 2014 року переведена на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах з причин ухилення матері від виконання батьківських обов'язків.

Протягом перебування сім'ї на обліку, службою у справах дітей, Центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації та Голосіївським РУ ГУ МВС України в м. Києві з ОСОБА_1 постійно проводилась профілактична робота, направлена на виконання нею батьківських обов'язків відносно дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не зважаючи на проведену профілактичну роботу, яка давала лише тимчасове покращення ситуації, ОСОБА_1 не змінила свого ставлення до дочки та до виконання батьківських обов'язків.

Зазначав, що відповідачка не працює, не займається утриманням та вихованням дитини, проживає окремо, не цікавиться її життям, здоров'ям, розвитком та навчанням, не купує їй необхідні одяг та речі, не годує дитину, зловживає спиртними напоями, не працює, що підтверджується характеристикою на ОСОБА_1 від дільничного інспектора міліції Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3, характеристиками середньої школи № 273 м. Києва, пояснювальними ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, даними актів обстеження житлових умов.

18 лютого 2015 року комісія з питань захисту прав дитини Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації прийняла рішення про необхідність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі якого органом опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації зроблено висновок № 100-3339 від 23 березня 2015 року про необхідність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідачка, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення районного суду і постановити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

На неодноразові виклики до суду ОСОБА_1 не з'являлася, про день і час судового розгляду справи повідомлена належно, а тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у її відсутність (а.с.8-9).

Колегія суддів, вислухавши представника Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, яка просила апеляційну скаргу відхилити, думку неповнолітньої ОСОБА_2 про законність рішення суду, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, про що 08 червня 2000 року проведено актовий запис про її народження в графі батьки зазначено: мати ОСОБА_1, батько ОСОБА_6 Відомості про батька внесені за заявою матері згідно ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю України (а.с.16).

Відповідно до наказу № 56 від 29 жовтня 2014 року Служби у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про внесення змін до наказу Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 27 листопада 2012 року № 56 «Про постановку на облік малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, неповнолітню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, переведено з обліку дітей, які зазнали фізичного та психологічного насилля в сім'ї, або існує реальна загроза вчинення насильства в сім'ї на облік дітей, які проживають в сім'ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини - без поважних причин не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання (а.с.8).

Встановлено, що 11 лютого 2015 року на звернення Служби у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, начальник ВКМСД Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві повідомив, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1 з своєю неповнолітньою донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та з повнолітньою дочкою ОСОБА_5 ОСОБА_1 за місцем мешкання характеризується з негативної сторони, остання зловживає спиртними напоями, за дочкою не слідкує та не виховує. Протягом тривалого часу ОСОБА_1 ніде не працює та матеріально не утримує дочку, крім того, за зазначеною адресою постійно виникають конфлікти. Згідно перевірки баз Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві, ОСОБА_1 притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. ст. 178, 183 КУпАП (а.с.12).

Встановлено, що 23 березня 2015 року органом опіки та піклування Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації зроблено висновок № 100-3339, відповідно до якого на підставі рішення Комісії з питань захисту прав дитини від 18 лютого 2015 року Голосіївська районна у м. Києві державна адміністрація, а саме орган опіки та піклування, вважає за необхідне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

За даними акту обстеження житлово-побутових умов дітей, складеного 14 лютого 2015 року комісією у складі начальника Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_8, начальника відділу профілактичної роботи Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_9, щодо проживання ОСОБА_2 за адресою - АДРЕСА_1, встановлено, що на момент проведення обстеження матері ОСОБА_1 дома не було. З пояснень старшої дочки ОСОБА_5, їхня мати довгий час не проживає за місцем своєї реєстрації, до навчального закладу ОСОБА_2 не з'являється, кошти на утримання її не дає, вживає алкогольні напої. ОСОБА_2 часто харчується та ночує у сусідки ОСОБА_4 Матеріальний стан сім'ї не достатній. Комісією зроблено висновок про доцільність винесення питання про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно її дочки ОСОБА_2 (а.с.25).

Як видно зі змісту характеристики на ученицю групи № 106 Київського вищого професійного училища швейного та перукарського мистецтва від 16 листопада 2015 року, ОСОБА_2 систематично відвідує заняття, до навчання ставиться відповідально, обрана професія їй подобається. Дівчина фізично розвинена, займається спортом, бере активну участь у виховних заходах училища, поважає викладачів та майстрів, відносини з товаришами рівні. Батько з сім'єю не проживає, вихованням дочки не займається. На батьківські збори 27 серпня 2015 року мати ОСОБА_1 прийшла в нетверезому стані, не приділяє уваги вихованню дочки, на телефонні дзвінки не відповідає. ОСОБА_2 проживає у сусідки ОСОБА_4, яку називає бабусею (а.с.113).

Неналежне виконання ОСОБА_1 батьківських обов'язків вбачається і з пояснень допитаних судом у якості свідків ОСОБА_10, ОСОБА_4

Неповнолітня ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції підтвердила, що відповідачка, періодично з'являючись за місцем проживання, не утримувала її, не піклувалася, не виховувала, не цікавилася успіхами. Нею опікувалася старша сестра та сусідка. Нині ОСОБА_2 проживає у дитячому будинку сімейного типу, де створені їй належні умови для проживання та розвитку.

Згідно долученої до справи характеристики, ОСОБА_2 навчаючись в Київському вищого професійному училищі швейного та перукарського мистецтва та здобуває професію «Кухар, кондитер», виконує всі поставлені завдання, самостійно працює, бере активну участь у культурно-масових заходах. Батьки-вихователі приділяють належну увагу вихованню ОСОБА_2, слідкують за відвідуванням навчального закладу та виконанням домашніх завдань (а.с.10 т.2).

Відповідно до керівних роз'яснень, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 № 3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 згаданої постанови встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Матеріалами справи та поясненнями в суді апеляційної інстанції неповнолітньої доньки відповідачки - ОСОБА_2 доведено умисне ухилення відповідачки від виконання батьківських обов'язків, свідоме нехтування своїми правами, залишення неповнолітньої дитини на призволяще.

Встановлено, що відповідачка неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, веде аморальний спосіб життя.

За таких обставин, колегія суддів визнає безпідставними, необґрунтованими посилання апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 сумлінно виконувала свої батьківські обов'язки, піклувалася про дитину, створювала належні умови для її розвитку, що вонані до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності за неналежне виховання дитини вона не притягувалась.

Обов'язок батьків утримувати дитину, піклуватися про неї, створювати належні умови для розвитку передбачено нормами Сімейного Кодексу України та загально прийнятними нормами моралі, й вчинення таких дій батьками під примусом законом не передбачено.

З урахуванням викладених обставин, а також матеріалів справи у їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав до позбавлення відповідачки батьківських прав та стягнення аліментів.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає законними й обґрунтованими висновки районного суду про наявність правових підстав до задоволення позову.

Справа судом розглянута повно та об'єктивно. Викладені в рішенні висновки відповідають обставинам справи та зібраним доказам. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 752/5336/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2892/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Плахотнюк К.Г.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.