Справа № 342/492/16-ц
Провадження № 2/342/14/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника Городенківської міської ради ОСОБА_5

представників Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастру) ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши справу за позовом ОСОБА_8 до Городенківської міської ради, ОСОБА_3, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастру) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, скасування рішень міської ради №1426 від 06.11.2011 року та №2445 від 29.07.2015 року, зобов»язання внести запис про анулювання незаконного та безпідставного запису,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8 звернулась в суд із позовом до Городенківської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_3, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), в якому просить:

- усунути перешкоди користування земельною ділянкою ОСОБА_8 у спосіб зобов»язання ОСОБА_3 припинити незаконне і безпідставне право власності на земельну ділянку площею 0,0908 га по вул.Чупринки, 14 в м.Городенка, частина якої знаходиться у володінні ОСОБА_8 з 2005 року;

- визнати незаконним по безпідставності та скасувати рішення Городенківської міської ради Івано-Франківської області №1426 від 06.11.2012 року «Про дачу дозволу ОСОБА_3 на складання технічної документації на виготовлення документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,0908 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по вул.Чупринки в м.Городенка;

- визнати незаконним по безпідставності та скасувати рішення Городенківської міської ради Івано-Франківської області від 29.07.2015 року №2445 «Про затвердження землевпорядчої документації та про передачу ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 0,0908 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по вул.Чупринки, 14 в м.Городенка;

- зобов»язати Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) внести запис про анулювання незаконного та безпідставного запису в державній земельній кадастровій документації на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0556 площею 0,0908 га по вул.Чупринки, 14 в м.Городенка про реєстрацію права приватної власності на неї для ОСОБА_3;

- вирішити питання розподілу судових витрат згідно законодавства.

В ході розгляду справи представник відповідача ОСОБА_9- ОСОБА_4 заявив клопотання згідно якого просить на підставі п.1ч.1ст.205 ЦПК України, закрити провадження у даній справі в частині позовних вимог щодо скасування рішення Городенківської міської ради Івано-Франківської області №1426 від 06.11.2012 року та зобов»язання внести запис про анулювання незаконного та безпідставного запису в державній земельній кадастровій документації, посилаючись на те, що дані вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. В обгрунтування заявленого клопотання посилаючись на практику Верховного суду України щодо юрисдикційності спорів по оскарженню рішень розпорядників земель у сфері відведення земельних ділянок зазначає, що оскарження рішень про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки становить сферу адміністративної юрисдикції. Водночас, оскарження рішень про затвердження проекту землеустрою та оформлених правоустановлюючих документів на землю має здійснюватись за правилами господарського (цивільного) судочинства. А згідно правової позиції Верховного суду України та ст.16 ЦПК України не допускається об»єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_9 та її представник ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримали з підстав, викладених у клопотанні, просили суд клопотання задовольнити.

28.02.2017 року представником Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) також заявлено клопотання про закриття провадження у справі, у зв»язку з тим, що спірні правовідносини, котрі є предметом позовних вимог ОСОБА_8 підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так як в даному випадку має місце публічно-правовий спір, а саме спір фізичної особи із суб»єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дії чи бездіяльності.

В судовому засіданні представник Держгеокадастру заявлене клопотання підтримав, просив провадження у справі закрити.

Представник Городенківської міської ради Івано-Франківської області вважає, що заявлені клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1ч.1ст.205 ЦПК України, підлягають до задоволення.

Позивач та її представник в судовому засіданні зазначили, що клопотання є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки спір ОСОБА_8 з ОСОБА_3 це спір про право, а не спір про реалізацію владно-управлінських рішень інших відповідачів, які приймають участь в справі, оскільки саме ці відповідачі порушили право ОСОБА_8 Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення та заперечення сторін та їх представників, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Так, відповідно до ст.ст.16, 21 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів судом можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року № 3 передбачено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі-КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У звязку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Пунктами 6 та 7 цієї Постанови також передбачено, що при вирішенні питань, пов"язаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, судам слід ураховувати роз'яснення, викладені в пунктах 2 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (із змінами і доповненнями, внесеними згідно зпостановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), а також Рішення Конституційного Суду України від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів „а", „б", „в", „г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, суд має з'ясувати, є спір приватноправовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи пов"язані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин (п. 6 Постанови).

Земельні відносини, суб»єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об"єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї"), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі-ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128. 131, 144, 146, 147, 149, 151 3К та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-УІ „Про відчуження земельних ділянок, інших обєктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності.

Також, у постанові від 17.02.2015 року Верховний Суд України висловив правову позицію, яка полягає у тому, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення на підставі якого виникають цивільні права та обов»язки особи та такі права підтверджуються чи оформлені відповідним правовстановлюючим документом, подальше оспорювання іншою особою правомірності набуття фізичною чи юридичною особою права має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право (постанови 24.02.2015 року №21-34а15, від 11.11.2014 № 21-493а14, від 09.12.2014 №21-308а14).

Як видно з тексту позовної заяви, позивач звернулася за захистом порушеного права на земельну ділянку, заявлено вимоги про визнання недійсним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про дачу дозволу на складання технічної документації на виготовлення документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку та про затвердження землевпорядчої документації і передачу у власність земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю. Отже між сторонами існує спір, що виник із земельних відносин, а саме з приводу не правомірності надання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0908 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по вул.Чупринки, 14 в м.Городенка.

Крім цього, позивачем у позовній заяві пред'явлено позовні вимоги про зобов»язання Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) внести запис про анулювання незаконного та безпідставного запису в державній земельній кадастровій документації на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0556 площею 0,0908 га по вул.Чупринки, 14 в м.Городенка про реєстрацію права приватної власності на неї для ОСОБА_3.

Верховним Судом України в постанові №817/3053/14 від 31.01.2017 викладено правову позицію, що при розгляді справи, де законність реєстраційних дій, ґрунтується на юридичних фактах, стосовно яких існує спір про право на земельну ділянку, до вирішення якого і поза зв'язком з яким не можуть бути розв'язані питання, пов'язані з реєстрацією права власності на землю, такий спір не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Оскаржувана дія відповідача ґрунтується на юридичних фактах, стосовно яких існує спір про право на земельну ділянку, до вирішення якого і поза зв'язком з яким не можуть бути розв'язані питання, пов'язані з реєстрацією права власності на землю. Подальше оспорювання правомірності набуття фізичною особою земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Аналогічна правова позиція була висловлена, у постановах Верховного Суду України від 4 листопада 2015 року, 9 лютого 2016 року, 26 квітня 2016 (№№ 21-3296а15, 21-5465а15, 21-6579а15 відповідно).

На підставі викладеного, виходячи із заявлених вимог та суб"єктного складу спору, суд приходить до висновку, що даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, а тому в задоволенні клопотань про закриття провадження у справі слід відмовити.

керуючись ст.ст. 168, 208-210, 294, 296 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотань представника ОСОБА_3 та представника Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастру) про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_8 до Городенківської міської ради, ОСОБА_3, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастру) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, скасування рішення міської ради №1426 від 06.11.2011 року та №2445 від 29.07.2015 року, зобов»язання внести запис про анулювання незаконного та безпідставного запису в частині позовних вимог щодо скасування рішення міської ради №1426 від 06.11.2011 року та зобов»язання внести запис про анулювання незаконного та безпідставного запису в Державному земельному кадастрі - відмовити.

Суддя: Федів Л.М.