справа №619/3226/16-ц
провадження №2/619/135/17
Рішення

іменем України

16 березня 2017 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Нечипоренко І.М.

за участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області, приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання заповіту нікчемним,

установив:

Позивач просить суд, з урахуванням змінених позовних вимог, ухвалити рішення, згідно якому визнати нікчемним заповіт від імені ОСОБА_5 на імя ОСОБА_6, посвідчений 26.11.2013 приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 посилаючись на те, що він являється рідним братом померлої 15 січня 2014 року ОСОБА_5, яка проживала у житловому будинку №17 по вул. Луговій в м.Дергачі та 26 листопада 2013 року склала заповіт на імя ОСОБА_6, який був підписаний вдома у заповідача ОСОБА_7 у присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з істотним порушенням процедури посвідчення, а саме: заповіт підписано ОСОБА_7, яку ОСОБА_5 ообисто не уповноважувала, при цьому, 23.11.2013 особисто у робочому кабінеті нотаріуса підписала довіреність. Нотаріус приїхала додому до ОСОБА_5 з готовим надрукованим текстом, у якому були заздалегідь занесені дані всіх учасників. Текст заповіту прочитаний був лише нотаріусом, при цьому, заповідач знаходилася у зовсім іншій кімнаті, куди нотаріус навіть не ходила. ОСОБА_8 являється цивільним чоловіком матері відповідача, на користь якої складено заповіт, таким чином, являється членом сімї відповідача.

Відповідач та представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали у повному обсязі, зазначивши, що позов є недоведеним та необґрунтованим, на його підтвердження не надано жодного доказу. Заповіт ОСОБА_5 відповідає волі заповідача та її волевиявлення було вільним. ОСОБА_5 не спілкувалася зі своїм рідним братом позивачем по справі, у них були дуже складні відносини. Заповідач не страждала суттєвими хворобами, які впливали на її волевиявлення та свідомість, а померла за старістю. Свідки були запрошені за бажанням заповідача та підписант на день вчинення заповіту були дієздатними та правоздатними особами. Свідки за підписант були присутні, оскільки заповідач в силу похилого віку не могла самостійно підписати та прочитати текст заповіту. ОСОБА_8 являється сторонньою людиною для відповідача. Заповіт відповідає загальним вимогам щодо форми. Вона особисто займалася похованням ОСОБА_5

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, про обставини справи пояснив, як зазначено вище. Крім того, пояснив, що при посвідченні заповіту 26.11.2013 було порушено його процедуру, оскільки ОСОБА_5 була спроможною особисто підписати заповіт та прочитати його, крім того, 23.11.2013 вона особисто, у кабінеті того ж нотаріуса, надала довіреність ОСОБА_10 та ОСОБА_6 на представлення її інтересів та розпорядження належним їй житловим будинком, яку особисто підписала. Будь-кого як свідка чи підписанта особисто не запрошувала, а це було зроблено іншими особами.

Представник Дергачівської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника.

Третя особа приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі та письмові пояснення, відповідно яким 23.11.2013 нею була посвідчена довіреність від імені ОСОБА_5, на якій підпис вона ставила особисто та цього ж дня, виявила бажання скласти заповіт на імя ОСОБА_11, але в силу того, що їй було важко фізично підписувати довіреність, нотаріусом встановлено, що вона не зможе власноручно підписати заповіт, оскільки на заповіті заповідачем повинна бути написана фраза: «Цей заповіт мною прочитано вголос та підписаний власноручно» та прізвище, імя та по-батькові. Тому, в таких випадках, коли заповідач не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою особою. Заповідач в силу похилого віку не міг сам прочитати заповіт, тому посвідчення заповіту має відбуватися при свідках. 26.11.2013 за особистим розпорядженням заповідача вдома у присутності свідків нею був посвідчений заповіт, проект якого нею було складено за допомогою загальноприйнятих технічних засобів у приміщенні нотаріальної контори, оскільки волевиявлення нею було зясовано за три дні до того.

Суд, вислухавши пояснення сторін, показання свідків, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15 січня 2014 року померла ОСОБА_5 у віці 88 років, причина смерті дистрофія міокарда, старість, про що мається копія свідоцтва про смерть та копія лікарського свідоцтва про смерть (а.с.57-58).

26 листопада 2016 року, за життя, ОСОБА_5 склала заповіт, яким заповіла все майно ОСОБА_11. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 об 11год.30хв., у реєстрі за №1882 (а.с.50).

ОСОБА_6 12 серпня 2016 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 та змінила прізвище на «Золотухіна» (а.с.71).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі ст. 1244 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Вимоги, щодо форми та порядку посвідчення заповіту, встановлені ст. ст. 1247-1253 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 14 постанови "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 6 листопада 2009 року, не допускається визнання дійсним заповіту, який є нікчемним у зв'язку з порушенням вимог щодо його форми та порядку посвідчення, оскільки норми глави 85 ЦК України не передбачають можливості визнання заповіту дійсним.

З тексту заповіту вбачається, що «у зв'язку з похилим віком, заповідач не може самостійно підписати заповіт, тому на її прохання і в її присутності текст заповіту підписано ОСОБА_7, а при посвідченні заповіту присутні запрошені заповідачем свідки, на підставі ст. 1253 ЦК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які стверджували, що не є спадкоємцями за заповітом, членами сімї та близькими родичами спадкоємців за заповітом. Заповіт до підписання зачитано зазначеними свідками вголос та підписано ними. Цей заповіт на прохання заповідача записаний нотаріусом зі слів заповідача за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Заповіт записаний нотаріусом зі слів ОСОБА_5 за її дорученням, у її та нотаріуса присутності, текст заповіту підписано ОСОБА_7 Заповіт повністю прочитаний заповідачем до його підписання у присутності запрошених нею свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Особу заповідача встановлено, її дієздатність перевірено, особи свідків, які прочитали заповіт уголос до його підписання і поставили на заповіті свої підписи, встановлено, їх дієздатність перевірено. У звязку з похилим віком, заповіт складено та посвідчено за місцем проживання заповідача за адресою: м. Дергачі вул. Лугова, 17. Особу ОСОБА_7, яка підписала заповіт у її присутності встановлено, її дієздатність перевірено.

Як роз'яснено у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

Однак, за змістом п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому.

Між сторонами виник спір щодо посвідченого ОСОБА_5 заповіту, позивач являється спадкоємцем другої черги за законом і спадщину прийняв шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що встановлено рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 09.04.2015, яке набрало законної сили (а.с.142-144).

За змістом ч.ч.2,3 ст. 1247 ЦК України заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 207 ЦК України, якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Статтею 1248 ЦК України передбачено, що нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Згідно вимог ч.1 ст. 1253 ЦК України на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках.

Відповідно до вимог п. 1.7, 1.8, 1.10, -1.11 Глави 3 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5: 1.7. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається перед його підписом. 1.8. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою. 1.10. Нотаріус при посвідченні заповіту зобов'язаний роз'яснити заповідачу зміст статті 1241 Цивільного кодексу України про право на обов'язкову частку у спадщині та зміст статті 1307 Цивільного кодексу України щодо нікчемності заповіту на майно, яке є предметом спадкового договору. 1.11. На бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сімї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, імя, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.

Відповідно до тексту заповіту при посвідченні заповіту присутні запрошені заповідачем свідки на підставі ст. 1253 ЦК України, якими заповіт до підписання зачитано вголос та підписано ними.

При цьому, свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що її запросила не ОСОБА_5, а інша особа, від ОСОБА_5 вона такого запрошення не отримувала. Заповіт вголос вона особисто не зачитувала, а зачитувала його нотаріус, при цьому, текст вже був заготовлений, надрукований, заповідач знаходилася в іншій кімнаті. У її присутності нотаріус тект заповіту ОСОБА_5 не зачитувала. Її паспорт, раніше брала мати відповідача ОСОБА_13.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що нотаріуса та всіх присутніх запросила мати відповідача ОСОБА_13, якій раніше вона давала свій паспорт. Процедура посвідчення заповіту відбулася дуже швидко, вони знаходилися в окремій кімнаті, не у тій, де знаходилася ОСОБА_5, яка взагалі спала в той час, коли все це відбувалося, заповідачу текст не оголошувався, нотаріус з заповідачем не спілкувалася. Доручення від ОСОБА_5 на підписання заповіту вона не отримувала, а підписалася на прохання матері ОСОБА_3, в інтересах якої і укладався заповіт.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що його запросила ОСОБА_10 бути присутнім при посвідченні заповіту. ОСОБА_5 лежала в окремій кімнаті, а він, нотаріус, та ще кілька жінок знаходилися в іншій кімнаті, де нотаріус оголосила їм текст, який вже був заготовлений. Заповідачу у його присутності нотаріусом текст заповіту не оголошувався, нотаріус з бабусею про щось спілкувалися, однак, про що саме він не чув.

Як вбачається з тексту заповіту він підписаний ОСОБА_7 у звязку з похилим віком та неможливістю самостійно підписати заповіт ОСОБА_5, проте, яка саме хвороба або фізична вада, як того вимагає ч.4 ст. 207 ЦК України, послужила причиною неможливості останньою підписати заповіт, не зазначено, тоді як свідки у судовому засіданні, в тому числі і дільничний лікар показали, що заповідач не страждала будь-якими хворобами або фізичними вадами рук, які б завадили їй особисто підписати заповіт.

При цьому, за три дні до посвідчення заповіту, а саме 23 листопада 2013 року ОСОБА_5, як зазначено в тексті довіреності, перебуваючи в здоровому розумі і добрій памяті, добровільно, без будь-якого примусу, уповноважила ОСОБА_10 та ОСОБА_6 представляти її інтереси, на підтвердження чого складено довіреність, яку підписано особисто ОСОБА_5 та посвідчено приватним нотаріусом Дергачівського РНО ОСОБА_4 (а.с.68).

Судом була досліджена, у присутності дільничного лікаря ОСОБА_14, медична карта ОСОБА_5, зі змісту якої не вбачається суттєвих хвороб або фізичних вад рук.

Свідки, які були присутні при посвідченні заповіту і надали показання у судовому засіданні підтвердили факт, що нотаріусом зі слів ОСОБА_5 заповіт не записувався за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, уголос заповідачем не зачитувався, як про це зазначено у тексті заповіту, при цьому, суду не надано доказів, про наявні у заповідача фізичні вади, які б зашкодили заповідачу прочитати заповіт.

Таким чином, текст заповіту містить суперечливі дані щодо можливості заповідача підписати заповіт, обставин вад зору заповідача, тремтіння або паралічу рук, повної немічності або іншої хвороби, крім похилого віку, які унеможливили особистий підпис у заповіті, не встановлено, отже, для підпису заповіту ОСОБА_5 не потребувала допомоги інших осіб.

Як передбачено п. 1.3. та п.8 Порядку у заповіті зазначаються місце і час складення заповіту. Відомості про заповіти підлягають обов'язковій державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, установленому Положенням про Спадковий реєстр, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2011 № 1810/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.07.2011 за № 831/19569.

Встановлено, що заповіт складений 26.11.2013 об 11год.30хв. за адресою заповідача: м.Дергачі вул. Лугова, 17 та відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі даний заповіт зарестровано на робочому місці приватного нотаріуса 26.11.2016 об 11год.35хв., тобто через 5 хвилин після його складання, що є не можливим враховуючи, що ці дії вчинені за різними адресами та відстань між ними.

Крім того, нотаріусом не було враховано приписів ст. 1253 ЦК України, оскільки ОСОБА_8, який був свідком посвідчення заповіту, проживав однією сімєю без реєстрації шлюбу з матірю відповідача, що мало бути з'ясовано під час складання заповіту.

Наведене вище свідчить про порушення порядку та форми посвідчення заповіту, а також, що особисте прохання про підписання заповіту ОСОБА_7 та особисте запрошення свідків заповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами та спростовуються показаннями, залучених до посвідчення заповіту свідків та особою, яка підписала заповіт, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-216, 218, 224-226 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Встановити нікчемність заповіту від імені ОСОБА_5 на імя ОСОБА_6, посвідчений 26.11.2013 приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 за реєстровим №1882.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. М. Нечипоренко