Справа № 712/2047/17
Провадження № 2/712/1008/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Пересунька Я.В.,

при секретарі Сагун Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення сином повноліття.

Позов обґрунтовує тим, що за час перебування у шлюбі з відповідачем 28 лютого 2009 року у них народився син ОСОБА_3, який проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні.

Відповідач добровільної участі в його утриманні не приймає, що стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Додатково пояснила, що 7 березня 2017 року Соснівським районним судом м. Черкаси було ухвалено рішення про розірвання шлюбу між сторонами. На час розгляду справи судом вона та син проживають у її матері, а відповідач у квартирі, в якій вони всі зареєстровані. Розмір аліментів у 2 500 грн з відповідача щомісяця було б достатньо для забезпечення дитини.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову у заявленому позивачем розмірі заперечив. Додатково пояснив, що погоджується сплачувати аліменти в розмірі 25 % від його доходів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову частково з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_4 України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом установлено, що 9 серпня 1997 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб (а.с. 10).

Під час перебування у шлюбі у сторін народилась дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9)

Згідно довідки про склад сімї №2/4 від 16 лютого 2017 року, виданої ОСББ БПК 3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_2 та матірю ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Предявлення позивачем позову про стягнення аліментів свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обовязку утримувати дитину.

Частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 181, 182 СК України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Статтею ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017рік" визначено, що у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

Відповідно до довідки ПАТ «Черкасиобленерго» Черкаського РЕМ від 20 березня 2017 року № 654, ОСОБА_2 працює на посаді старшого майстра та за період із березня 2016 року по лютий 2017 року отримав заробітну плату (після вирахування податків та обовязкових платежів) у розмірі 80 353 грн 07 коп., тобто в середньому по 6 696,09 грн на місяць.

Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_2, у нього немає хронічних хвороб, а також відсутні інші непрацездатні особи на утриманні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Суд не вважає за можливе стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісяця, як просить позивач, оскільки відповідач офіційно працює та має стабільний заробіток.

З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд робить висновок про те, що розумним і достатнім буде стягнення з батька аліментів на утримання неповнолітнього сина до його повноліття, у розмірі ? частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісячно, починаючи з 17 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Разом з цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст. 11, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини з а д о в о л и т и ч а с т к о в о.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області, шляхом подання через Соснівський районний суд м. Черкаси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після розгляду справи в апеляійному порядку апеляційним судом Черкаської області, якщо воно не буде скасовано.

Суддя: Я.В. Пересунько