Маловисківський районний суд Кіровоградської області
Справа № 392/354/15-ц
Провадження № 2/392/445/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2017 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі:
Головуючої: судді Кавун Т.В.
при секретарі Стець Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мала Виска питання щодо ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім"єю та визнання права власності на частку у спільному майні,
26.02.2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з ОСОБА_4 вона проживала без реєстрації шлюбу в період з 1980 року, потім в 1983 році уклали шлюб, який рішенням Олександрійського районного суду від 14.10.1999 року було розірвано, хоча фактично вони шлюбні відносини не припинили та продовжили проживати однією сім"єю до 03.07.2008 року. За період проживання однією сім"єю у відділеннях ПАТ " Державний ощадний банк України" та ПАТ КБ " ПриватБанк" було відкрито на ім"я ОСОБА_4 депозитні рахунки. Тому просить суд встановити факт проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 в період з 15.10.1999 року по 03.07.2008 року та визнати за нею право власності на частку у спільному майні подружжя.
21.12.2016 року судом було ухвалено рішення, яким відмовлено позивачу у задоволенні його позовних вимог. Але під час ухвалення рішення, судом не було вирішено питання щодо судових витрат у зв'язку із чим справу було повернуто з апеляційного суду Кіровоградської області в Маловисківський районний суд для вирішення даного питання, шляхом постановлення додаткового рішення.
Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не було вирішено питання про судові витрати.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
21.12.2016 року рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім"єю та визнання права власності на частку у спільному майні - відмовлено.
Однак, відповідно до ч.1 п.6 ст.214 ЦПК України, судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору на момент звернення до суду з позовною заявою майнового характеру становив - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, ставка судового збору на момент звернення до суду з позовною заявою немайнового характеру - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.
Згідно ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік" передбачено розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня - 1218 грн.
Однак, позивачем в позовній заяві не визначено ринкову вартість нерухомого та рухомого майна відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» на час звернення до суду, крім того, судом, під час розгляду справи, не було встановлено майна, яке було придбане за час спільного проживання позивача з померлим ОСОБА_4.
Тому, згідно ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.
Як вбачається із прохальної частини, позивач просить суд встановити факт проживання чоловіка і жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнати за нею права власності на частку у спільному майні подружжя на депозитні рахунки в ПАТ КБ "Приватбанк" та ПАТ Державний Ощадний банк України, визнати за нею право власності на частку у спільному майні подружжя на будинок з господарсько-побутовими будівлями за №13 по вул.Шевченка в с.Паліївка Маловисківського району Кіровоградської області, а також визнати за нею право власності на частку у спільному майні подружжя на легковий автомобіль.
Тобто, позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру та трьома вимогами майнового характеру, але судовий збір сплачено на суму 365 грн. 40 коп.
Суд, визначаючи ціну позову, враховує розмір мінімальної заробітної плати на час звернення до суду та вважає, що позивач мала б сплатити за вимогу немайнового характеру 243 грн. 60 коп. та 730 грн. 80 коп. за три вимоги майнового характеру.
Тому, з позивача необхідно стягнути недоплачену суму судового збору в розмірі 609 грн. на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.80, 220, 208,209, ЦПК України,-
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави недоплачену суму судового збору у розмірі 609 грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання до Маловисківського районного суду Кіровоградської області апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.В. Кавун