Провадження № 2/161/390/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_6 цивільну справу за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_2 до ОСОБА_6 міської ради, ОСОБА_4 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості),

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_2 в своїх інтересах звернулися в суд з позовом до відповідачів про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Позов мотивували тим, що вони є співвласниками житлового будинку № 35 по вул. Франка в м. Луцьку, також по 1/5 частини житлового будинку належить ОСОБА_4 та ОСОБА_9 30.08.2005 ОСОБА_9 померла, право власності на спадкове майно після її смерті належним чином ніхто із спадкоємців не оформив. На підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_6 міської ради від 30.06.1998 за даним будинокм закріплена земельна ділянка розміром 860 кв.м, на якій він розміщений.

На даний час між співвласниками встановлений порядок користування земельною ділянкою, яка призначена для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. Будинок фактично розділений на три окремі частини, кожен співвласник має окремий вхід.

З метою отримання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки з подальшою її приватизацією сторона позивачів зверталася до ОСОБА_6 міської ради з відповідною заявою. У звязку із смертю одного із співвласників житлового будинку, виготовити документацію у порядку передбаченому законодавством не можливо. Інший співвласник не має наміру приймати участь у приватизації земельної ділянки.

А тому просять суд, надати ОСОБА_8, ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на належні їм чатини земельної ділянки, призначеної для обслуговування своєї частини житлового будинку та господарських споруд по вул. Франка, 35 в м. Луцьку, для подальшої її приватизації із присвоєнням окремого кадастрового номеру.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 ОСОБА_3 вимоги позову підтримала з викладених у позовній заяві підстав та просила позов задовольнити. Суду пояснила, що для виготовлення технічної документації необхідне письмове звернення усіх співвласників житлового будинку. Оскільки, один із співвласників помер, а спадщина після смерті ОСОБА_9 не прийнята, виготовити технічну документацію немає можливості.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 міської ради в судовому засіданні вимоги позову не визнала, просила відмовити у їх задоволенні з підстав зазначених в письмових запереченнях. Вказала, що житловий будинок по вул. Франка, 35 належить особам на праві спільної власності, в ньому є квартири, а тому даний будинок відноситься до багатоквартирних будівель. Нормами земельного законодавства не передбачено можливості передачі у власність окремим співвласникам багатоквартирних будинків земельної ділянки або її частини. Земельна ділянка має бути єдиною для обслуговування житлового будинку незалежно від кількості квартир або часток будинку у ньому. Чинним законодавством не встановлено права співвласника будинку, якому належить певна ідеальна частка у праві власності на цей будинок, на приватизацію земельної ділянки для обслуговування лише його частини. Встановлений рішенням суду порядок користування земельною ділянкою між співвласниками будинку, не надає права самостійно приватизувати частину вказаної земельної ділянки, чому передує розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) її меж в натурі. Окрім того, кадастровий номер присвоюється на усю земельну ділянку. а не на її частину.

Відповідач ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши доводи представника позивача, позивача, заперечення представника відповідача ОСОБА_6 міської ради, пояснення відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає.

З матеріалів справи та пояснень сторін судом встановлено, що ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 30.01.1978 належить на праві власності 6/25 частин житлового будинку з надвірними спорудами що знаходиться в місті Луцьку по вул.І.Франка, 35. А також, по 1/5 частині даного будинку належить ОСОБА_9 та ОСОБА_4 та 9/25 частин ОСОБА_2 (а.с. 11-19).

З пояснень в судовому засіданні сторін встановлено, що частки в будинковолодінні в натурі співвласникам не виділені.

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_6 міської ради № 296 від 30.06.1998 року було вирішено закріпити земельну ділянку площею 860 кв.м. в постійне користування за житловим будинком № 35 по вул.І.Франка в місті Луцьку.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 18.03.2015 про встановлення порядку користування земельною ділянкою по вул. І. Франка, 35, вищевказані обставини були предметом розгляду та встановленні судом, а тому відповідно до ст. 61 ЦПК України не потребують доказування при розгляді даної цивільної справи.

Відповідно до рішення суду (а.с. 20-22) ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_9, як співласникам будинку було визначено та встановлено порядок користування земельною ділянкою по вул.І.Франка,35 в місті Луцьку площею 0,0833 га, призначеної для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

Один із співвласників будинку ОСОБА_9 померла 30.08.2005. Відомості про спадкоємців відсутні, спадкова справа до майна померлої не заводилась.

Згідно ст. 116 Земельного кодексу України громадяни набувають права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Відповідно до ч.1 ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 9 ст.55 Закону України «Про землеустрій» установлено, що, якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельної ділянки державної чи комунальної власності у власність чи користування, на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано, така технічна документація розробляється на замовлення власника житлового будинку без надання дозволу Верховною ОСОБА_1 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України.

Крім того, ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України передбачено, що право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами.

Згідно ч. 2 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

З пояснень в судовму засіданні сторони позивача вбачається, що ОСОБА_7 звертався до виконкому ОСОБА_6 міської ради з заявою щодо приватизації частини земельної ділянки.

Із відповіді виконавчого комітету ОСОБА_6 міської ради від 27.11.2015 № С-3065/1-020 наданої ОСОБА_7 вбачається, що в приватизації чатсини земельної ділянки відмовлено з посиланням на те, що приватизація земельної ділянки по вул. Франка, 35 в м. Луцьку, можлива за заявою усіх співвласників у спільну часткову власність. Лише після оформлення права спільної часткової власності на земельну ділянку, учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки, як окремо, так і спільно з іншими учасниками, які вимагають виділення (а.с. 23,24).

Відповідно до п.6 ч.1.ст.1 Закону України «про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Відповідно до положень ст.42 ЗК України, прибудинкова земельна ділянка для обслуговування житлового будинку може бути передана у спільну часткову власність усім співвласникам будинку, яким належать ідеальні його частки.

З матеріалів справи та оглянутої в судовому засіданні інвентаризаційної справи на будинковолодніння по вул. Франка, 35 в м. Луцьку судом встановлено, що належні на праві власності частки в будинковолодінні в натурі не виділені, право спільної часткової власності не припинене.

Встановлення рішенням суду порядку користування земельною ділянкою між співвласниками будинку не надає права кожному окремому співвласнику на приватизацію частини земельної ділянки, якою він користується, без виділу в натурі належної йому частини житлового будинку.

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки право спільної часткової власності позивачів на житловий будинок не припинене, вони не можуть окремо від інших співвласників приватизовувати земельну ділянку. Відтак, позову є безпідставними і до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 59, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 355, 356, 357, 358, 364, 373, 374, 377 ЦК України, ст.ст. 40, 42, 88, 116, 118, 120 ЗК України, ст. 55 Закону України «Про землеустрій», суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_7, ОСОБА_2 до ОСОБА_6 міської ради, ОСОБА_4 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій