№ 336/4460/16-ц
пр. № 2/336/114/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Голубковій М.А. при секретарі Когут С.І. розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про припинення прав осіб на частку в житловому будинку, який належить на праві спільної часткової власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що їй на праві спільної сумісної власності разом з іншими особами належить квартира АДРЕСА_1, по 1/3 кожному відповідно трьом співвласникам: ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, на підставі свідоцтва № 2919 про право власності на житло від 18.01.1995 року.

Спірна квартира є двокімнатною, загальною площею 41,28 кв.м., житловою площею 26,50 кв.м., складається з кімнати площею 14,60 кв.м. і кімнати площею 11,90 кв.м. До складу квартири входять також службові приміщення: кухня площею 6,40 кв.м., ванна кімната площею 1,90 кв.м., туалет площею 1,00 кв.м., коридор площею 4,10 кв.м., комора площею 0,6 кв.м., балкон площею 0,78 кв.м.

Належна відповідачу ОСОБА_2 1/3 частка житлової площі квартири складає 8,83 кв.м. (26,50 кв.м.: З « 8,83 кв.м.). В квартирі відсутня відокремлена кімната площею 8,83 кв.м., тому виділити належну відповідачу частку в натурі або встановити порядок користування жилим приміщенням в спірній квартирі неможливо, відповідач не є її родичем і вони не пов'язані спільним побутом. Окрім того відповідач тривалий час не проживає в спірній квартирі, про що 12.05.2015 року за № 154 складено акт спеціалістами МКП «Основаніє» та відповідно не бере участі у оплати житлово-комунальних послуг, відповідач, на думку позивача, не має потреби в житлі.

Фактично у спірній квартирі мешкають позивачка з сином та онуком. Позивачка вимушена звернутися до суду, оскільки спільне володіння та користування спірною квартирою разом з відповідачем у подальшому не можливе.

Посилаючись на ст.ст.183, 365 ЦК України, за позовом ОСОБА_1 просить припинити право спільної власності ОСОБА_2 на 1/3 частку в квартирі АДРЕСА_2; присудити на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за належні йому 1/3 частку вищезазначеної квартири в розмірі 65170,00 грн. з депозитного рахунку Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, на який ОСОБА_1 внесено 65170,00 грн., що становить ринкову вартість частки, яка належить ОСОБА_2 визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2.

Позивачка та її представник в судове засідання не зявився, 28.02.2017 року представник позивачки ОСОБА_4 подав заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі з вказаних в позові підстав.

Відповідач, який належним чином повідомлений в судове засідання не зявився, заперечень не надав, внаслідок чого суд на підставі ст. 224-226 ЦПК України розглянув справу за відсутності відповідача, та ухвалює заочне рішення.

Третя особа ОСОБА_3 подав письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого, він вважає обставини викладені в заяві ОСОБА_1 такими, що відповідають дійсності, а позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню.

Суд розглядає справи без участі сторін без технічної фіксації процесу технічними засобами фіксації процесу.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_3 по 1/3 частці кожен на підставі свідоцтва № 2919 про право власності на житло від 18.01.1995 року.

З травня 2015 року відповідач в квартирі не проживає, участі у витратах на утримання житла не приймає, спільне господарство та бюджет не ведуть, стосунки не підтримують, відповідач переїхав до іншого помешкання, його речі в квартирі відсутні. На даний час фактично в спірній квартирі проживає позивачка з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та онукою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2

Спільне користування сторонами спірною квартирою неможливе з огляду на неприязні стосунки.

Згідно ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам її сімї.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою під час розгляду справи №6-37цс13 від 15 травня 2013 року, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна квартира є річчю неподільною(стаття 183 ЦК України),в якій частку відповідача виділити в натурі неможливо.

Такий висновок суду ґрунтується на матеріалах технічного паспорту на квартиру.

Також обґрунтованими та підтвердженими є посилання позивача, про те, що спільне володіння і користування майном є неможливим.

Рішення може бути постановлено за умови завчасного внесення позивачем вартості частки на депозит суду, що було виконано, виходячи з ринкової вартості об'єкту нерухомості, згідно експертної оцінки.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Аналізуючи наведене суд встановив передбачені законом підстави для задоволення вимог позивачки в частині припинення права відповідача на частину спірної квартири та про визнання за нею права власності на цю частину квартири, звернулася до суду за захистом свого права у спосіб, визначений ст.16 ЦК України.

Оцінивши, надані позивачем докази у сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись 3, 10, 11, 57, 60, 88, 169, 174, 208-209, 212, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. 183, 328, 365 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про припинення прав осіб на частку в житловому будинку, який належить на праві спільної часткової власності- задовольнити.

Припинити право власності відповідача - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_4, яка належить відповідачу ОСОБА_2 Івановичу18.09.1966 р.н.

Грошову суму 65170,00 гривень, яка була внесена 22.02.2017 р. ОСОБА_1 по квитанції № 2 на рахунок 1205 ТУДСА України в Запорізькій області як зарахування суми по цивільній справі № 336/4460/16-ц, після набрання чинності судовим рішенням видати ОСОБА_2 Івановичу18.09.1966 р.н. як компенсацію вартості 1/3 частки квартири АДРЕСА_5.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 Івановича18.09.1966 р.н. на користь позивача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1 сплачений судовий збір в розмірі 651,71 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після його проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів після отримання копії рішення.

Суддя М.А.Голубкова