Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Шеремет А.М., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Москалик Т.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на своє утримання

заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 1000 грн. щомісяця на кожну дитину, з дня звернення із позовом до суду та до повноліття дітей. Крім цього, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, тобто до 9 листопада 2019 року.

Заочним рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з 13 січня 2017 року і до повноліття дітей. Рішення в частині стягнення аліментів в сумі платежів за один місяць звернуто до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісяця до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку, тобто до 9 листопада 2019 року. Стягнуто з ОСОБА_1 640 грн. судового збору в дохід держави.

В поданій на вказане рішення суду апеляційній скарзі представник відповідача- Симончук І.І. покликається на його незаконність в звязку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що твердження позивача про невиконання відповідачем свого батьківського обов'язку по утриманню дітей є необґрунтованими, оскільки, починаючи з дня народження дітей і по теперішній час, відповідач не припиняв їх утримувати та матеріально забезпечувати, постійно приймає участь у їх вихованні, намагається надати їм повноцінне батьківське піклування та турботу, щодня прикладає зусилля у вирішенні їх повсякденних питань та проблем, не зважаючи на те, що спільно з позивачем не проживає.

У зв'язку з тим, що відповідач не має ані середньої спеціальної, ані вищої освіти та проживаючи в селищі міського типу, влаштуватися на добре оплачувану роботу не може, його щомісячний дохід рідко перевищує мінімальну заробітну плату що становить 3200 грн.

Крім того, стягнення із відповідача аліментів в такому розмірі, який визначив суд першої інстанції, призведе до того, що останній опиниться в гіршому положенні ніж його неповнолітні діти, які мають право на таке ж саме утримання і з боку своєї матері, оскільки відповідно до ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.

Просить рішення суду першої інстанції змінити та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 650 грн. щомісяця на кожну дитину по досягненню ними повноліття, та аліменти на її утримання в розмірі 300 грн. щомісяця до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку, тобто до 09.11.2016 року.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 14 серпня 2013 року перебуває у шлюбі із ОСОБА_1, який було зареєстровано Клесівською селищною радою Сарненського району Рівненської області.

Від вказаного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні.

ОСОБА_1 проживає окремо від дітей, однак це не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє відповідача від обов'язку щодо їх утримання.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, що доказів того, що відповідач має інших утриманців або за станом здоров'я є непрацездатним, не надано.

Однак, повністю з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Згідно із ст. ст.141 та 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини.

Відповідно до п.3 ст.181 СК України одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є присудження за рішенням суду коштів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Судом вірно встановлено, що офіційно відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, а тому у відповідності до ч.1ст.184 СК України наявні підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідач свого обов'язку по сплаті аліментів на утримання дітей не заперечує, однак у поданій апеляційній скарзі зазначав, що обґрунтованим вважає їх розмір по 650 грн. на кожну дитину щомісячно, оскільки сплачувати їх в розмірі по 1000 грн. він не спроможний.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

Позивачем не доведено того, що відповідач має роботу і спроможний сплачувати аліменти в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, а також не надано доказів розміру витрат, які позивач несе у зв'язку з утриманням дітей і, що є необхідність у стягненні аліментів саме у тій сумі, що вона просить.

За наведеного, визначений судом першої інстанції розмір аліментів на утримання дітей є дещо завищеним, не відповідає засадам розумності і справедливості, а тому підлягає зменшенню.

Разом з цим, колегія суддів не може погодитись із розміром аліментів на утримання дітей, який погоджується сплачувати відповідач, а саме по 650 грн. на кожну дитину щомісячно.

Враховуючи рівність обов'язку матері та батька по утриманню дітей, стан здоров'я та матеріальний стан дітей і платника аліментів, необхідний можливий та розумний обсяг матеріальних витрат на утримання дітей, що на думку суду, буде забезпечувати нормальний розвиток дітей, яких відповідач зобов'язаний утримувати, колегія суддів вважає за необхідне визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача в розмірі по 800 грн. на кожну дитину щомісячно.

Добровільне матеріальне забезпечення дітей відповідачем не позбавляє права позивачки на звернення до суду та отримання нею аліментів за рішенням суду, а тому доводи скарги в цій частині уваги не заслуговують.

Також, безпідставними є покликання представника відповідача на відсутність у ОСОБА_1 середньої спеціальної або вищої освіти та неможливість останнього влаштуватися на добре оплачувану роботу, так як в матеріалах справи відсутні докази перебування відповідача на обліку у центрі зайнятості, як такого, що шукає роботу, або вчинення ним будь-яких інших дій по своєму працевлаштуванню.

Стягуючи аліменти на утримання позивачки в розмірі 700 грн. щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ст.84 СК України ОСОБА_3 має право на отримання від відповідача такої допомоги та відсутні заперечення з їх приводу з боку відповідача.

Такий висновок суду першої інстанції не ґрунтується на законі.

Відповідно до норм ст.84 СК України позивачка має право на отримання аліментів на своє утримання від відповідача до досягнення дитиною трьохрічного віку, за умови спроможності відповідача надавати таку допомогу.

Відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання позивачки в розмірі 300 грн. щомісяця до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку.

Доказів на підтвердження того, що відповідач має дохід, який дає йому можливість сплачувати аліменти у розмірі 700грн., ОСОБА_3 ані суду першої, ані суду апеляційної інстанцій не надано та, з врахуванням часткового визнання позову в цій частині відповідачем, розмір аліментів на її утримання підлягає зменшенню до 400 грн. на місяць.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 405,31 грн.

Керуючись ст. ст.303, 304, 307, 309, 313, 314, 316,317,325 ЦПК України, ст.ст.84,182 СК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2017 року змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1000 грн. до 800 (вісімсот) грн. на кожну дитину, аліментів на її утримання з 700 грн. до 400 (чотириста) грн., а також розмір стягнутого з ОСОБА_1 в дохід держави судового збору з 640 грн. до 405 (чотириста пять) грн. 31 коп.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_6

ОСОБА_7