Провадження № 2/161/202/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді - Подзірова А.О., при секретарі Кубяк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 селищної ради про визнання права власності на спадкове майно.

Свій позов мотивує тим, що 14 березня 2009 року померла її свекруха ОСОБА_3. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку та господарських споруд, який знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки, 16 смт. Торчин, Луцький район, Волинська область. 13 березня 2009 року ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого все належне їй майно заповіла позивачу ОСОБА_1 Інші спадкоємці за законом чи заповітом не заявляли своїх прав на спадщину.

З моменту відкриття спадщини і по даний час позивач не може отримати в нотаріуса свідоцтво про право власності на спадщину на будинок та господарські споруди у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявився проте, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради в судове засідання не зявився проте, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Дослідивши письмові докази у справі, матеріали інвентаризаційної справи № 219 на житловий булинок № 16 в смт. Торчин Луцького району, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 14 березня 2009 року померла її свекруха ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 197999 від 18.11.2016 року (а.с. 5, 26 ).

13.03.2009 року ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого належний їй житловий будинок з належними господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в селищі Торчин по вул. Лесі України, 16 та все інше належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не склалось, що буде належати їй на день смерті заповіла ОСОБА_1 (а.с. 6 ).

При встановленні того факту, що спадкодавцю ОСОБА_3 за життя належав житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки, 16 смт. Торчин, Луцький район, Волинська область суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 22 КпШС, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його сумісною власністю. Кожен з подружжя має різні права володіння, користування і розпорядження майном. Подружжя користується рівними права на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав права самостійного заробітку.

Згідно ст. 28 КпШС, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 529 ЦК РСР (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилась після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 548 ЦК РСР (в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття.

Згідно ст. 549 ЦК РСР (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 з 05.02.1947 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ЯР № 324323 від 25.01.1950 р.

Під час перебування в шлюбі, ОСОБА_5 виділено земельну ділянку для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності в селищі Торчин по вул. Лесі Українки, 10а, загальною площею 1200 кв.м., що підтверджується договором про надання і безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 27.12.1960 р. та рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 районної ради депутатів трудящих Волинської області № 370с від 28.11.1960 р. (а.с. 43).

З копії будинкової книги для прописки громадян, вбачається, що в будинку № 16 по вул. Лесі Українки в смт. Торчин Луцького району прописані та постійно проживали ОСОБА_5, ОСОБА_3

Після смерті, 26 квітня 2001 р. ОСОБА_5 (а.с.29), його дружина ОСОБА_6 успадкувала ? частку житлового будинку по вул. Лесі Українки, 16 смт. Торчин, Луцький район, Волинська область шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном на підставі ст. ст. 529, 548, 549 ЦК РСР (в редакції 1963 року), а тому набула право власності на весь обєкт нерухомості.

З матеріалів спадкової справи № 09/2016, заведеної приватним нотаріусом Луцькою районного нотаріального округу ОСОБА_7 до майна померлої 14 березня 2009 року ОСОБА_3 вбачається, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 про що подала відповідну заяву до нотаріальної контори, інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, яка померла 14 березня 2009 року, що складається з житлового будинку та господарських споруд за адресою: Волинська область, Луцький район, смт. Торчин, вул. Лесі Українки, 16.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 11, 58 - 60, 88, 213 215 ЦПК, на підставі ст. ст. 22, 28 КпШС України, ст. ст. 529, 548, 549 ЦК РСР (в редакції 1963 року ст.ст.1217, 1222, 1223, 1261, 1268 1270, 1273 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, яка померла 14 березня 2009 року, що складається з житлового будинку та господарських споруд за адресою: Волинська область, Луцький район, смт. Торчин, вул. Лесі Українки, 16.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_8