Справа № 426/8936/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

11 травня 2017 року Сватівський районний суд Луганської області в складі головуючого судді Попової О.М. при секретарі судового засідання Крикуновій Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове одноособово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Луганській області, територіальної громади Луганської міської ради, треті особи - ОСОБА_2, нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру та скасування заборони відчуження, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на квартиру та скасування заборони відчуження, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 28.11.2007 року між нею і ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання, згідно якого вона передала у власність набувачу квартиру АДРЕСА_1. Після укладення договору ОСОБА_2 його умови не виконувала та в подальшому виїхала з території України. Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 19.04.2016 року договір довічного утримання, який було укладено між нею та ОСОБА_2 28.11.2007 року, реєстраційний запис № 2827, посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_3 розірвано та скасовано державну реєстрацію цього договору. Оскільки нотаріус ОСОБА_3 на даний час нотаріальну діяльність по Луганському міському нотаріальному округу не здійснює, а є діючим нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та документи нотаріального діловодства до Луганського обласного державного нотаріального архіву не передала у звязку з проведенням АТО, вона не має можливості отримати документ, який посвідчує її право власності на квартиру. Будучи фактично власником квартири зареєструвати право власності на неї та зняти заборону на її відчуження у встановленому законом порядку із наведених підстав вона не має можливості.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні участі не брала та надала заяву про розгляд справи за її відсутності на задоволенні позовних вимог наполягала.

Представники відповідачів - Головного територіального управління юстиції у Луганській області, територіальної громади Луганської міської ради, будучи повідомленими у встановленому законом порядку у судове засідання не прибули.

Треті особи ОСОБА_2, нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, повідомлені належним чином у судове засідання не прибули, жодних заяв суду не надавали.

Суд, дослідивши в судовому засіданні надані сторонами докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У правовій позиції від 18 лютого 2015 року, висловленій Верховним Судом України у справі № 6-244 цс14 також зазначено, що за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

28.11.2007 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання, згідно якого вона передала у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 6-9).

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 19.04.2016 року договір довічного утримання, який було укладено між нею та ОСОБА_2 28.11.2007 року, реєстраційний запис № 2827, посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_3 розірвано та скасовано державну реєстрацію цього договору (а.с. 4-5).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру правочинів на нерухоме майно набувачем квартири за адресою м. Луганськ, вул. Коцюбінского б. № 27АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 на підставі вказаного вище договору довічного утримання (а.с. 12).

До укладення договору довічного утримання право власності ОСОБА_1 на спірну квартиру підтверджувалось свідоцтвом про право власності на житло від 21 вересня 2000 року виданим Відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської ради народних депутатів, свідоцтво записане в реєстрову книгу за № 15/2561 (а.с. 13), право власності на квартиру зареєстроване у встановленому законом порядку (а.с. 14).

Рішення від 19 квітня 2016 року про розірвання договору довічного утримання в частині скасування державної реєстрації цього договору не виконано, за інформацією Головного територіального управління юстиції у Луганській області нотаріус ОСОБА_3 на даний час нотаріальну діяльність по Луганському міському нотаріальному округу не здійснює, а є діючим нотаріусом Київського міського нотаріального округу, документи нотаріального діловодства до Луганського обласного державного нотаріального архіву не передала. Отже зняття заборони відчуження зазначеної квартири та отримання документа, що посвідчує право власності на квартиру неможливо (а.с. 16-17).

Відповідно до Наказу № 953/5 від 17.06.2014 року Міністерства юстиції України «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 червня 2014 року за № 640/25417, з 20.06.2014 року тимчасово припинений доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру, Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, Єдиного реєстру довіреностей, Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення, до закінчення антитерористичної операції на сході України на території, зокрема м. Луганська Луганської області.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру створює обєктивні перешкоди для реалізації прав власника, з урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви.

На підставі викладеного керуючись ст. 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 212 - 215 ЦПК України, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Луганській області, територіальної громади Луганської міської ради, треті особи - ОСОБА_2, нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру та скасування заборони відчуження - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 33,50 кв.м., в тому числі: житлова 13,20 кв.м., кухні площею 6,50 кв.м., коридору 6,30 кв.м., вбиральні поєднаної 3,30 кв.м., вбудованої шафи 0,60 кв.м. у звязку зі скасуванням реєстрації договору довічного утримання та зняти заборону на відчуження вказаної квартири.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд Луганської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Попова