Справа № 588/1080/16-ц
провадження № 2/588/15/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді - Маслова В.В., за участі секретаря Ноздріної В.О., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тростянець Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 04.08.2013 між ним та відповідачкою було укладено договір позики, згідно з яким відповідачка отримала 463000 грн. строком до 04.09.2013. У встановлений договором позики термін відповідачка зобовязання з повернення грошових коштів не виконала. У звязку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідачки суму основного боргу у розмірі 463000 грн. та суму 3% річних за час прострочення виконання взятих на себе зобовязань у розмірі 41670 грн.

Позивач у судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник позивача у судове засідання зявився, позов підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові.

Відповідачка та її представник в судове засідання повторно не зявились, хоча були повідомлені належним чином про час та день розгляду справи, та не повідомили про причини своєї неявки.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, мотивуючи судове рішення, зазначає про наступне.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

З матеріалів справи судом встановлено, що між сторонами існують договірні відносини позики, що підтверджується копією нотаріально посвідченого договору позики від 04.08.2013. (а.с.9)

За умовами п. 1-3 вказаного договору відповідачка отримала в борг у позивача 463000 грн. та зобовязалась повернути йому позичені кошти у строк до 04.09.2013.

Згідно з поясненнями представника позивача, на час розгляду справи в суді, борг відповідачкою повернуто не було. Водночас, відповідачка не надала доказів зворотного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем у позові було надано розрахунок заборгованості відповідача за договором позики, складений за період з 04.09.2013 по 03.09.2016, згідно з яким заборгованість відповідача складає 504670 грн., з яких: 463000 грн. сума основного боргу та 41670 грн. 3% річних від простроченої суми.

Відповідачка у свою чергу заперечень проти такого розрахунку чи власного розрахунку суду всупереч положенням ст. 10,60 ЦПК України не подала.

З огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Зокрема, позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача суми основного боргу в сумі 463000 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

У той же час, беручи до уваги, що останнім днем повернення суми коштів отриманих за умовами договору є 04.09.2013, то розрахунок 3% річних від простроченої суми слід здійснювати починаючи з 05.09.2013, тобто з наступного дня за тим, коли відповідачка мала повернути отримані кошти.

З урахуванням такого розрахунку сума 3% річних від простроченої суми заявлена позивачем підлягає зменшенню та становитиме 41632 грн. (463000 грн. * 3% / 365) * 1094 (кількість днів прострочення).

З цих підстав в задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також необхідно стягнути судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 5046,30 грн. (504670 (сума заявлених вимог) / 100 = 5046,7; 504632 (сума задоволених вимог) / 5046,7 = 99,99 (% задоволених позовних вимог); 5046,70 (сума сплаченого судового збору)*99,99 %= 5046,30), які складаються із суми сплаченого позивачем при подачі позову судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 загальну суму боргу за договором позики у розмірі 504632 грн. та 5046,32 грн. судових витрат.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 діб з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. В. Маслов