У Х В А Л А

Справа №901/2156/12

20 січня 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді : Битківського Л.М.

з участю секретаря Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Богородчанського районного відділу ДВС управління юстиції, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою в порядку ст.383 ЦПК України в якій поставив питання про визнання неправомірною бездіяльності старшого державного виконавця Богородчанського районного відділу ДВС ОСОБА_2, що проявилась у несвоєчасному надсиланні до Івано-Франківської філії ДП «Національні інформаційні системи» постанови про арешт майна боржника ОСОБА_3 від 11.05.2016 року.

Подану скаргу представник скаржника ОСОБА_4 в судовому засіданні обґрунтовував тим, що на підставі виконавчого листа від 04.02.2013 року №901/2156/12 про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у солідарному порядку на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики, державний виконавець Дидич І.П. 03.03.2016 року винесла постанову про відкриття виконавчого провадження. Однак арешт боржника в порушення ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» було накладено за постановою державного виконавця лише 11.05.2016 року, а реально заборона була внесена до реєстру обтяжень 28.07.2016 року. Такі дії виконавця вважає протиправними. Зазначив, що довідався про них лише 05.12.2016 року, коли ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, а тому просив поновити строк на оскарження бездіяльності виконавця.

Старший державний виконавець Дидич І.П. в судовому засіданні вимоги поданої скарги заперечила. Вказала, що виконавчий лист про який йдеться поступив до виконавчої служби повторно. Вперше виконавче провадження за цим же виконавчим листом було відкрито 11.12.2013 року постановою державного виконавця Шемрая В.Я. №41189601 і цією ж постановою було накладено арешт на все майно ОСОБА_3 Копія постанови надсилалась в органи і установи, які реєструють обтяження. Попри те, що виконавчий лист повертався стягувачу без виконання, чинність арешту зберігалась. Тому при повторному відкритті провадження ще раз вирішувати питання про накладення арешту на майно ОСОБА_3 не було змісту. Такі дії були нею вчинені лише тоді, коли вона дійшла висновку про необхідність зупинення виконавчого провадження, оскільки в цьому випадку термін дії арешту продовжувався ще на 5 років. Заяву про повторне обтяження рухомого майна подала в Державний реєстр обтяжень лише в день винесення постанови про зупинення виконавчого провадження. Вважає, що ОСОБА_1 пропустив десятиденний строк оскарження дій державного виконавця, оскільки знав про всі вчинені нею дії у виконавчому провадженні. Просила відмовити у поновленні строку на оскарження дій державного виконавця.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали за скаргою, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, який обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Такий строк є процесуальними і може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця суд виходить з того, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Виходячи з наведеного, суд не вбачає підстав для поновлення строку на оскарження дій державного виконавця, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 387 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Богородчанського відділу ДВС ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №50353382, що полягає у несвоєчасному надсиланні до Івано-Франківської філії ДП «Національні інформаційні системи» постанови про арешт майна боржника ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом пяти днів шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя