Номер провадження 2/243/586/2017
Номер справи 243/41/17-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» січня 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Каліух К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі №19 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24 квітня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, ОСОБА_2, і проживала з ним разом до грудня 2016 року. Від цього шлюбу у них є донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає із нею.

Протягом останніх шести місяців сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю, тому між ними постійно виникають сварки, під час яких, відповідач,у нетверезому стані використовує фізичне насилля, свідками яких нерідко стає їхня донька, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє доньці та їй душевні страждання.

Шлюбні відносини між ними припиненні з грудня 2016 року. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Спору про поділ майна немає.

Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 24 квітня 2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області. Залишити прізвище після розірвання шлюбу ОСОБА_2. А також судові витрати покласти на відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. 24 січня 2017 року надала Заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити (а.с.16).

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. 24 січня 2017 року до суду надав Заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує (а.с.17).

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 24 квітня 2015 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 157 (а.с.2).

Сторони мають дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвами про народження дітей (а.с.3).

У теперішній час шлюбні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство ними не ведеться. Тобто, зараз кожний живе своїм окремим особистим життям, ніяким чином не переймаючись проблемами іншого. І таке спільне життя стало для сторін неприйнятним і неможливим.

Таким чином, їх сімя фактично розпалась, шлюб існує тільки формально і зберегти його неможливо. Надання часу для примирення ОСОБА_1 вважає недоцільним, так як всі можливості зберегти сімю вичерпані.

В Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у звязку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно правових актів, що регулюють сімейні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімя є первинним та основним осередком суспільства.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_1 не просить суд відновити дошлюбне прізвище і бажає надалі іменуватися прізвищем «Кравченко».

Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сімї неможливе.

Згідно із частиною 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України «Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати».

У відповідності до п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (частина друга ст. 88 ЦПК)».

Відповідно до п.3 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (з відповідними змінами) з позовної заяви про розірвання шлюбу справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від від 6 грудня 2016 року N 1774-VIII прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року складає 1600,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу позивач сплатив судовий збір у сумі 640,00 грн. (а.с.10).

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, а тому з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, ст.ст. 5-8, 10-15, 74, 77, 82, 88, 107, 130, 174, 208-209, 212-215, 218, ЦПК України, ст.ст. 3, 24, 56, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 24 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 157, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та КРАВЧЕНКО (до шлюбу Ендеберя) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - «Кравченко».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, площа ДзержинськогоАДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, площа ДзержинськогоАДРЕСА_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Головуючий:

суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_5