Справа № 495/4487/16-ц
№ провадження 8/495/1/2017
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

14 березня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Савенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся з заявою до суду про перегляд заочного рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та в позові Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 відмовити, вказуючи, що заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.09.2015 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості був задоволений та стягнуто заборгованість в сумі 13 004,46 грн. за кредитним договором б/н від 29.11.2012 року, а також судовий збір в сумі 243,60 грн.

Так, зазначає, що 16 вересня 2015 року він отримав виписку по картці рахунку в період з 01.01.2012 року по 16.09.2015 року, де в графі списання засобі на рахунку 31.01.2013 року вказано, що списано 2917,89 грн.

На його письмове звернення щодо підстав списання грошових коштів з картки від 31.01.2013 року, ним було отримано письмову відповідь, згідно якої зазначено, що він являється поручителем клієнта ОСОБА_3 за його кредитним договором від 16.03.2007 року, тому списання здійснено в порядку статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, відповідно до якого поручитель несе солідарну відповідальність.

Проте, таке списання можливе лише за умови винесення відповідного рішення.

Вказує, що саме дане списання стало пусковим підрахунком для звернення ПАТ КБ «Приватбанк» до суду та з цієї суми нарахована пеня, відсотки, річні та штрафні санкції, значені в судовому рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.09.2015 року по справі №495/2286/15-ц.

Разом з тим, судове рішення, як підстава списання коштів, не виносилось напередодні вказаного списання.

Так, ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом ОСОБА_3 від 16.03.2007 року. Позивач просив стягнути солідарно на свою користь прострочення за несвоєчасне виконання ОСОБА_3 кредитних зобов'язань у сумі 75 307,93 грн.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2013 року позов було задоволено частково, стягнуто заборгованість з основного боржника ОСОБА_3, а в частині задоволення вимог щодо стягнення боргу з поручителів судом було відмовлено, з підстав відсутності спільного договору поруки.

Більш того, позивач в супереч положень ЦПК України, за якими не можна звертатись до суду із позовом до тих саме осіб, з одним самим предметом спору, якщо в іншому судовому процесі вже було винесено рішення за суттю, - звернувся із аналогічним позовом про солідарне стягнення з боржників до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, та 09.02.2016 року по справі №495/9256/15-ц було винесення рішення, яке має аналогічний зміст із рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2013 року.

Зазначає, що вказане рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2013 року по справі №202/24180/13-ц є нововиявленими обставинами, так як існувало на момент розгляду даної справи, однак про існування якого не було відомо йому, оскільки він участі в справі, яка розглядалась в м. Дніпропетровськ не брав, тому і звернувся до суду з заявою.

Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, згідно наданого листа від представника, просить заяву задовольнити та в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовити, а справу розглядати у їх відсутність.

Представник позивача по цивільній справі Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи двічі сповіщений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи, однак причини неявки суду не сповістив.

Суд розглядає справу за відсутність заявника та його представника, відповідно до наданої заяви, а також у відсутність належним чином повідомленого представника позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк».

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.09.2015 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості був задоволений та стягнуто заборгованість в сумі 13 004,46 грн. за кредитним договором б/н від 29.11.2012 року, а також судовий збір в сумі 243,60 грн. /а.с. 66-68/

16 вересня 2015 року ОСОБА_1 отримав виписку по картці рахунку в період з 01.01.2012 року по 16.09.2015 року, де в графі списання засобів на рахунку 31.01.2013 року вказано, що списано 2917,89 грн. /а.с. 111-118/

22.09.2015 року ОСОБА_6 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» із інформаційним запитом, про надання йому інформації щодо виписки по картці, а саме підстави списання засобів за рахунок кредиту від 31.01.2013 року в розмірі 2 917,89 грн. /а.с. 78/

У відповіді ПАТ КБ «Приватбанк» від 12.10.2015 року №20.1.0.0.0./7-20151004/532, зазначено, що він являється поручителем клієнта ОСОБА_3 за кредитним договором №32 MBD від 16.03.2007 року, тому списання здійснено в порядку статей 526, 527, 530 , 554 Цивільного кодексу України, відповідно до якого поручитель несе солідарну відповідальність. /а.с. 79/

Однак, заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2013 року по справі №202/24180/13-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено частково. В частині вимог позивача про стягнення суми боргу у розмірі 75 307, 93 грн. з поручителів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 відмовлено. /а.с. 88-89/

18 грудня 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» повторно звернувся із аналогічним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, однак вже до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області. Заочним рішенням по вказаній справі позовні вимоги задоволено частково та в частині вимог до поручителів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 відмовлено. /а.с. 122-124/

Відповідно до ст. 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Як видно з матеріалів справи будь-якого рішення суду про списання коштів з картки ОСОБА_1 не було, оскільки в задоволенні позовних вимог банку до ОСОБА_1 було відмовлено; розпорядження відповідача на списання з його рахунку коштів на погашення кредитної заборгованості відсутнє та доказів того, що списання з рахунку відповідача було на підставі договору між ним та банком позивачем не надано.

Однак, в супереч вказаного ПАТ КБ «Приватбанк», 31.01.2013 року з картки ОСОБА_1 було списано кошти в сумі 2 917,89 грн., та дане списання стало початковим підрахунком для звернення ПАТ КБ «Приватбанк» до суду та з цієї суми нарахована пеня, відсотки, річні та штрафні санкції, зазначені в заочному рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.09.2015 року по справі №495/2286/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 30.03.2012 року № 4 "Про застосування цивільно - процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами", встановлено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Так, вказане рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2013 року по справі №202/24180/13-ц є нововиявленими обставинами, так як існувало на момент розгляду даної справи, однак про існування якого заявникові не було відомо, оскільки він участі в справі не брав, тому заява ОСОБА_1 про перегляд рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду за нововиявленими обставинами є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог частини другої статті 365 ЦПК за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд приймає нове судове рішення або ухвалою залишає її без задоволення.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_6 задовольнити, переглянути заочне рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 01 вересня 2015 року по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В позові Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Керуючись ст. 1071 ЦК, ст. ст. 10, 11, 60, 213, 214, 215, 218, 361, 365 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Переглянути заочне рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 01 вересня 2015 року по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за нововиявленими обставинами.

В позові Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С У Д Д Я :