Справа № 363/4559/15-ц Головуючий у І інстанції Войнаренко Л. Ф.
Провадження № 22-ц/780/92/17 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 56 18.01.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Березовенко Р.В., Приходька К.П.

за участі секретаря Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Платинум банк» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 30 травня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Платинум банк» про захист прав споживачів, стягнення коштів та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що між сторонами було укладено Договір №00368632 від 25.06.2015. про розміщення вкладу «Готівка щомісяця».

У відповідності до даного договору відповідач прийняв від нього на Вкладний рахунок № НОМЕР_2 грошову суму у розмірі 9000 доларів (дев'ять тисяч доларів США 00 центів) та зобов'язався повернути його на умовах та порядку, передбачених Договором.

Також, у відповідності до вищезазначеного Договору на його ім'я в ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» було відкрито поточний/картковий рахунок НОМЕР_3.

05 серпня 2015 року позивач через свого представника за довіреністю, звернувся до ПАТ «Платинум Банк» з письмовою заявою (вих.. № 20-03-08/х-389-к3) про видачу всіх коштів, що знаходяться на його рахунку в ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» в сумі 9000 доларів США готівкою через касу банку.

У відповідь на дану заяву отримано лист від 10.08.2015 р. № 60-07-02/17755 за підписом начальника відділу клієнтської кореспонденції А.В.Макаренко, в якому міститься посилання на Постанову Правління національного банку України №354 та зазначається, зокрема, що зараз існує напружена ситуація з наявністю в касах всіх банків України, тому намагаємось задовольнити всіх Клієнтів пропонуючи їм альтернативні варіанти для вирішення ситуації щодо повернення коштів з депозитного рахунку.

Разом з тим, відповідачем зобов'язання щодо повернення депозиту так виконано і не було, що призвело до порушення майнових прав позивача та завдало моральних страждань.

На підставі викладеного просив суд першої інстанції стягнути з відповідача депозит в розмірі 9000 (дев'ять тисяч) доларів США, пеню у розмірі 3% річних за кожен день прострочення в розмірі 18090 (вісімнадцять тисяч дев'яносто) доларів США та моральну шкоду в розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 30 травня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» на користь ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1 суму заборгованості за договором № 00368632 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» в розмірі 9 000 (дев'ять тисяч)грн. доларів США у валюті в вкладу доларах США.

Стягнуто з ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» на користь ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн..

Стягнуто з ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» , судовий збір в розмірі 2 264 (дві тисячі двісті шістдесят чотири) грн. 94 коп. на користь держави.

Не погоджуючись з таким рішенням суду ПАТ «Платинум Банк» подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не було зазначено мотивів з яких він дійшов до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди.

Окрім того позивачем не було надано суду жодних доказів на підтвердження факту заподіяння банком моральних страждань.

На підставі викладеного скаржник просив апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду в частині стягнення моральної шкоди, а в іншій частині залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами укладено Договір №00368632 від 25.06.2015. про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» (а.с.7).

У відповідності до даного договору ПАТ "Платинум Банк" прийняв від ОСОБА_2 на вкладний рахунок № НОМЕР_2 грошову суму у розмірі 9000 доларів (дев'ять тисяч доларів США 00 центів) та зобов'язався повернути його на умовах та порядку, передбачених Договором.

У відповідності до вищезазначеного Договору на позивача в ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» було відкрито поточний/картковий рахунок НОМЕР_3.

Факт зарахування та знаходження на ОСОБА_2 рахунку вказаної грошової суми у розмірі 9000 доларів (дев'ять тисяч) доларів США 00 центів підтверджується Договором від 25.06.2015 р., а також «Платіжним дорученням в іноземній валюті №11» від 25.06.2015 р., а також випискою по угоді (а.с.8).

05 серпня 2015 року ОСОБА_2 через свого представника за довіреністю звернувся до ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» з письмовою заявою (вих.. № 20-03-08/х-389-к3) про видачу всіх коштів, що знаходяться на рахунку в ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» в сумі 9000 доларів США готівкою через касу банку (а.с.10).

У відповідь на дану заяву ОСОБА_2 отримано лист від 10.08.2015 р. № 60-07-02/17755 за підписом начальника відділу клієнтської кореспонденції А.В.Макаренко, в якому міститься посилання на Постанову Правління національного банку України №354 від 315р. та зазначається, зокрема, що «зараз існує напружена ситуація з наявністю в касах всіх банків України», «... ми продовжуємо виконувати свої зобов'язання в купленого готівкового долара США та намагаємось задовольнити всіх Клієнтів та висловлено пропозицію «альтернативних варіантів» для вирішення ситуації, як мстити гроші на депозитному рахунку або забрати кошти в національній валюті у встановленим поточним курсом (а.с.11).

Враховуючи викладене та ту обставину, що банком не виконано належним чином зобов'язання щодо повернення депозитних коштів, суд першої інстанції дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача моральної шкоди.

Колегія суддів не може повною мірою погодитися з висновком суду щодо стягнення з відповідача моральної шкоди враховуючи таке.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України.

Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов'язань у випадках, передбачених договором або законом.

Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених Цивільним кодексом та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди, а також коли відшкодування моральної шкоди передбачене умовами договору.

Окрім того, застосування положень Закону України «Про захист прав споживачів» про стягнення моральної шкоди можливе лише у випадку коли таке питання не врегульовано нормами цивільного законодавства.

Отже, виходячи з аналізу зазначених норм цивільного законодавства та обставин справи слід дійти висновку про те, що ні чинним законодавством, ні договором вкладу, укладеним між сторонами по справі, не передбачено право позивача на відшкодування моральної шкоди у зв'язку з несвоєчасним неповерненням банком грошових коштів переданих на депозит.

У відповідності до ст.. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів, на підставі доводів апеляційної скарги, дійшла до висновку, що рішення суду в частині задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права. Таким чином, апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду - скасуванню в частинні стягнення моральної шкоди, В іншій частині рішення суду колегією суддів не переглядалось.

Керуючись ст..ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Платинум банк» задовольнити .

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 30 травня 2016 року скасувати в частині стягнення моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Платинум банк» про стягнення моральної шкоди відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді