АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №639/5591/16ц
Провадження № 22-ц /790/823/17 Головуючий 1 інст. - Єрмоленко В.Б.
Категорія: виселення Доповідач - Гуцал Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Гуцал Л.В.,

суддів -Піддубного Р.М., Котелевець А.В.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Естейт-сервіс» на ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 14 листопада 2016 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Естейт-сервіс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення з квартири, -

встановила:

У липні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Агентство нерухомості «Естейт-сервіс» звернулося до суду з зазначеним позовом.

Позивач просив виселити відповідачів з квартири АДРЕСА_1.

Посилався на те, що на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_3 і ТОВ «Агентство нерухомості «Естейт-сервіс» 06 червня 2016 року та нотаріально посвідченого, Товариство є власником зазначеної вище квартири. Відповідачі порушують законні права власника на вільне розпорядження та користування нерухомістю, оскільки продовжують проживати в спірній квартирі.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 14 листопада 2016 року було задоволено клопотання відповідача ОСОБА_1, і провадження у даній справі зупинено до розгляду Жовтневим районним судом міста Харкова по суті цивільної справи №639/6817/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ТОВ «Агентство нерухомості «Естейт-сервіс», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П., про визнання договору припиненим, зняття заборони відчуження та визнання договору недійсним.

В апеляційній скарзі ТОВ «Агентство нерухомості «Естейт-сервіс», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та безпідставне зупинення провадження у даній справі, просить ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

До суду апеляційної інстанції сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Згідно п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства.

Необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між двома справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок, а факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

У п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз'яснено, що визначаючи наявність передбачених ст.201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено в п.4 ч.1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується в тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Судом першої інстанції встановлено, що за договором купівлі-продажу, укладеним між ОСОБА_3 і ТОВ «Агентство нерухомості «Естейт-сервіс» 06 червня 2016 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відчужувана квартира належить ОСОБА_1, а право продажу квартири за п.1.3 договору виникло у продавця ОСОБА_3 у зв'язку з порушенням умов договору позики, укладеного між ОСОБА_3, та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 18 вересня 2008 року, а також застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного позову є виселення відповідачів з квартири, яка належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 06 червня 2016 року.

Задовольняючи клопотання про зупинення провадження по даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що розгляд справи про виселення є неможливим до вирішення справи за позовом ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу квартири від 06 червня 2016 року недійсним, оскільки судове рішення у справі №639/6817/16-ц може вплинути на рішення по даній справі.

Судова колегія з таким висновком погоджується.

Матеріали справи свідчать, що однією з позовних вимог за позовом ОСОБА_1 є визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_3 і ТОВ «Агентство нерухомості «Естейт-сервіс» 06 червня 2016 року, на підставі якого позивач набув право власності на спірну квартиру. Отже між справою, що розглядається та справою №639/6817/16-ц існує тісний матеріально-правовий зв'язок.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду міста Харкова дійсно перебувала цивільна справа №639/6817/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ТОВ «Агентство нерухомості «Естейт-сервіс», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П., про визнання договору припиненим, зняття заборони відчуження та визнання договору недійсним.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Харькова від 25 листопада 2016 року було визнано припиненим договір від 18 вересня 2008 року про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., та зареєстрований у реєстрі за №3117; знято заборону відчуження нерухомого майна на квартиру АДРЕСА_1, накладену приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І., та зареєстрований у реєстрі за №3118; визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 06 червня 2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Агенство нерухомості «Естейт-сервіс», який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., зареєстрований в реєстрі за № 4486, та повернуто сторони правочину в первинний стан.

Ухвалою того ж суду від 17 лютого 2017 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 25 листопада 2017 року.

Відтак розгляд даної справи неможливий до розгляду цивільної справи №639/6817/16-ц, оскільки від наслідків її розгляду - визнання чи не визнання договору купівлі-продажу недійсним - залежить вирішення спору про виселення, а саме, право ТОВ «Агентство нерухомості «Естейт-сервіс» на заявлення такої вимоги.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно зупинив провадження у справі.

Посилання позивача на те, що розгляд справи №639/6817/16-ц не пов'язаний з вирішення спору про виселення є помилковим, оскільки ОСОБА_1 фактично оспорюється право власності ТОВ «Агентство нерухомості «Естейт-сервіс» на спірну квартиру, а позовні вимоги останнього базуються саме на порушенні його прав власника цього житла. У разі визнання договору купівлі-продажу спірної квартири недійсним Товариство втрачає право власності на спірну квартиру, а відтак і право вимоги про виселення.

Процесуальні порушення, які за твердженням позивача були допущені районним судом при постановленні оскаржуваної ухвали, та на які ТОВ «Агентство нерухомості «Естейт-сервіс» посилається в апеляційній скарзі, зокрема щодо недостатнього мотивування судом свого рішення, не призвели до неправильного вирішення питання по суті, а відтак, не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають.

З огляду на викладене, на підставі п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, судова колегія відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, як постановлену з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Естейт-сервіс» відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 14 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді