Кодимський районний суд Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа № 503/386/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2017 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Гури А.І.

при секретарі Поліковській О.І.

особи, які приймають участь у справі: позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2 сільська рада Кодимського району Одеської області

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, Кодимського району, Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, 06 березня 2017 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті батька ОСОБА_3, померлого 15 лютого 2016 року.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 15 лютого 2016 року помер його батько ОСОБА_3. Після смерті батька залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 1,69 га вартістю 49776,85 грн., надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території ОСОБА_2 сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №007256, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлого. Він, як спадкоємець за заповітом у визначений судом додатковий строк звернувся із заявою до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, відсутні правовстановлюючі документи (їх оригінали) на спадкове майно державний акт на право власності на землю серії І-ОД №007256. Залишилась лише його ксерокопія. Про втрату правовстановлюючого документу він публікував оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Це позитивного результату не дало. Все вище назване і змусило його звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на: земельну ділянку площею 1,69 га вартістю 49776,85 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території ОСОБА_2 сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №007256, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлого 15 лютого 2016 року ОСОБА_3 який був утрачений.

В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача (ОСОБА_2 сільської ради, Кодимського району, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом установлено наступне.

ОСОБА_3 був власником земельної ділянки площею 1,69 га вартістю 49776,85 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території ОСОБА_2 сільської ради, право власності на яку посвідчувалось державним актом на право власності на землю серії І-ОД №007256, виданого Кодимською райдержадміністрацією. Це вбачається з дослідженої в судовому засіданні Інформації відділу Держгеокадастру в Кодимському районі Одеської області №29-1516-0. 1-307/2-17 від 02 березня 2017 року.

Згідно пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно рішення Кодимського районного суду від 20 січня 2017 року (справа №503/37/17-ц), ОСОБА_1 було надано додатковий строк шість місяців, для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3.

Як убачається з дослідженого в судовому засіданні Заповіту, складеного в с. Загнітків, Кодимського району Одеської області і зареєстрованого в реєстрі ОСОБА_2 сільської ради за №21, ОСОБА_3 на випадок своє смерті заповідав все своє майно ОСОБА_1.

Згідно частини першої статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Звернення до суду за захистом свого права позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, зясувалося, що відсутні документи на спадкове майно (оригінал державного акту на право власності на землю).

Про втрату правовстановлюючого документу позивачем опубліковане оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №9 від 04 березня 2017 року.

З огляду на викладене нотаріусом було відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину ( лист №154/02-14 від 02 березня 2017 року).

В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» розяснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Іншого способу захисту свого права у позивача не було. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України).

Отже, суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 і тим самим набув право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 1,69 га вартістю 49776,85 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території ОСОБА_2 сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №007256, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлого 15 лютого 2016 року ОСОБА_3 який був утрачений.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 1235 ч.1 ЦК України, керуючись ст.ст.10,60, 130, 174, 213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, Кодимського району, Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 1,69 га вартістю 49776,85 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території ОСОБА_2 сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №007256, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлого 15 лютого 2016 року ОСОБА_3, який був утрачений.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І.ГУРА