Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/6939/16 Головуючий у 1 інстанції: Суркова В.П.
Провадження № 22-ц/778/725/17 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Подліянової Г.С.,

секретар: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25 листопада 2016 року про забезпечення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики в розмірі 82 155,91 грн. та заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об'єкт нерухомості, розташований по АДРЕСА_1, зареєстрований за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності №826, виданого 19 вересня 1991 року Міським комунальним господарством виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2016 року заяву задоволено. Накладено арешт на об'єкт нерухомості - будинок АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

За змістом п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 3 статті 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За роз'ясненнями п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У відповідності з положеннями ст. 210 ЦПК ухвала суду, що постановляється як окремий документ, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: часу і місця її постановлення; прізвища та ініціалів судді (суддів - при колегіальному розгляді); прізвища та ініціалів секретаря судового засідання; імен (найменувань) сторін та інших осіб, які брали участь у справі; предмета позовних вимог; 2) описової частини із зазначенням суті питання, що вирішується ухвалою; 3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; 4) резолютивної частини із зазначенням: висновку суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

При постановленні оскаржуваної ухвали судді порушено вимоги ст.ст. 153, 209 ЦПК України, оскільки оскаржувана ухвала не містить в собі належно викладеної мотивувальної частини, а саме, обґрунтування щодо співмірності обраного виду забезпечення позову із заявленими, а відповідно і підстав його обрання, в чому полягає реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Крім того, як вбачається з виділених матеріалів справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2016 року відкрито провадження у вказаній справі (а.с.11) та справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 14 грудня 2016 року на 10 год.30 хв.

Ухвала судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2016 року про забезпечення позову була постановлена після відкриття провадження у справі, про що свідчить її зміст (а.с. 12).

Таким чином, на момент постановлення ухвали від 25 листопада 2016 року про забезпечення позову справа вже перебувала в провадженні суду, а тому повинна була розглядатись за правилами Глави 4 ЦПК України, а не суддею одноособово.

У зв'язку із зазначеними порушеннями норм процесуального права постановлена за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 ухвала судді від 25 листопада 2016 року підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25 листопада 2016 року у цій справі скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: