Справа 206/105/17
Провадження 2-з/206/1/17
У Х В А Л А

"10" січня 2017 р. суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Сухоруков А.О., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, шляхом надання постійного безперешкодного доступу та про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

06 січня 2017 року від представника позивача поштою до суду надійшов зазначений позов.

Разом із позовом представник позивача подала заяву про забезпечення позову.

З метою забезпечення позову заявник просить передати житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, на зберігання ТОВ «ДЕБТ СЕКЮРІТІ» (м. Київ, вул. Спаська, буд. 39, літера А, офіс 3, код за ) шляхом надання безперешкодного доступу ТОВ «ДЕБТ СЕКЮРІТІ» (м.Київ, вул. Спаська, буд. 39, літера А, офіс 3, код за ) і встановлення охоронної сигналізації.

Заява мотивована тим, що до уваги суд повинен приймати, як обєктивні обставини, так і припущення позивача. Відповідно до акту обстеження майна від 21.11.2016 року майно знаходиться у житловому стані, немає жодних видимих пошкоджень, а відповідно до акту обстеження майна від 28.11.2016 року стан цього ж майна встановити не можна, не надано доступ до лічильників газу, води, електричної енергії, внаслідок чого неможливо встановити їх справність та використання відповідно до норм. Зазначені факти свідчать про створення перешкод позивачу, як власнику житлового приміщення із ціллю пошкодження та знищення його майна. З викладеного вбачається неможливість виконати рішення суду про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, тоді коли майно буде фізично знищено, адже саме з наявності цього майна випливають правомочності власника (володіння, користування, розпорядження) і можливість їх захисту шляхом усунення перешкод їх реалізації. Щодо виду забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності відповідно до Узагальнення це є вказівкою на спосіб забезпечення позову, який, на думку заявника, є найбільш адекватним). Вважає, що видом забезпечення позову, який належить застосувати, є такий: шляхом передання майно на зберігання. При цьому, хоча такого виду забезпечення позову немає в переліку ч. 1 ст. 152 ЦПК України, проте його застосування, як зазначено в постанові ВСУ від 22.12.2006р. № 9, є можливим, з огляду на те, що ч. 4 ст. 154 ЦПК не містить прямої заборони на його застосування. Вони письмово звернувся до ТОВ «ДЕБТ СЕКЮРІТІ» із пропозицією передачі останньому на зберігання житлового приміщення. ТОВ «ДЕБТ СЕКЮРІТІ» надіслало лист у відповідь, яким будо надано згоду на таке зберігання при умові оплати за послуги 5 000 грн. щомісяця. ТОВ «ДЕБТ СЕКЮРІТІ» має ліцензію на здійснення охоронної. Отже, товариство має можливість створити сприятливі умови для зберігання майна і може надати обєктивні гарантії щодо такого зберігання. Окрім цього, при задоволенні забезпечення позову і переданні ТОВ «ДЕБТ СЕКЮРІТІ» майна на зберігання, судом не буде жодним чином порушено ані баланс інтересів позивача та відповідача, ані вирішено спір по суті, адже, фактично, майно буде передано на зберігання не позивачу, а охоронній службі, яка є професійним зберігачем та не допустить знищення чи пошкодження майна.

Розглянувши доводи, що викладені представником позивача в заяві про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність в задоволенні заяви відмовити.

В силу ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до ч.2, 3 ст.152 ЦПК України у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Верховний Суд України в своїй Постанові № 9 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року розяснює судам, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам

Суд вважає заяву представника позивача необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки не було приведено доказів того факту, що незабезпечення позову зможе утруднити чи зробити неможливим виконання процесуального рішення суду в разі задоволення позовних вимог позивача чи при їх частковому задоволенні.

Обставини, на які посилається представник позивача в обґрунтуванні своєї заяви не є безумовними і заснованими на припущеннях, що слугувати доказом не може. Будь-яких реальних даних про те, що відповідач якимось чином буде ухилятися від виконання процесуального рішення суду, в разі задоволення чи часткового задоволення позовних вимог позивача, суду не надано.

Крім того, задоволення заяви у такий спосіб є аналогічним виконанню рішення суду у разі його задоволення, а наслідком розгляду справи може бути як відмова у задоволенні позовних вимог, так і їх повне або часткове задоволення.

Враховуючи викладені обставини суд доходить висновку про необхідність відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 208-210, 293 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, шляхом надання постійного безперешкодного доступу та про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Ухвала про забезпечення позову може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подання протягом 5 днів апеляційної скарги.

Суддя А.О. Сухоруков