Справа № 462/275/17
УХВАЛА

18 січня 2017 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Кирилюк А.І.

при секретарі Фрейдун А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові подання державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,

встановив:

Державний виконавець Залізничного ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1-Д.М. звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення закордонного паспорта шляхом заборони перетинати кордон до виконання ним своїх зобовязань по виконавчому листу № 556/1444/16-ц виданий 06.11.2016 року Володимирецьким районним судом Рівненської області про, зміну розміру аліментів, а саме: про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в розмірі 100 (сто) грн.на дитину щомісячно і до досягнення ним повноліття, починаючи з 05.11.2016 року.

В поданні заявник зазначив, що у Залізничному ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області на примусовому виконанні перебував № 556/1109/13-ц виданому 11.12.2012 року Володимирецьким районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 на утримання дитини - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 (тридцяти) відсотків мінімуму для дитини відповідного віку на дитину починаючи з 29 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте, станом на сьогоднішній день, у Залізничному ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист № 556/1444/16-ц виданий 06.11.2016 року Володимирецьким районним судом Рівненської області про, зміну розміру аліментів, а саме: про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в розмірі 100 (сто) грн..на дитину щомісячно і до досягнення ним повноліття, починаючи з 05.11.2016 року. Однак, боржник рішення суду злісно не виконує та станом на жовтень 2016 року заборгованість становить 35110,94 грн.В результаті проведених державним виконавцем заходів було встановлено, згідно повідомлення Територіального сервісного центру №4641 МВС у Л/о транспортні засоби за боржником не зареєстровані. ОСОБА_5 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на нерухоме майно боржника накладено обтяження. ОСОБА_5 відповіді з ДПІ у Залізничному районі м. Львова відкритих р/рахунків боржник не має, на обліку в органах ДПС не перебуває. ОСОБА_5 відповіді ПФУ інформації не знайдено. Державним виконавцем скеровані, боржнику, вимоги зявитися у Залізничний відділ державної виконавчої служби, та надати письмові пояснення щодо невиконання рішення суду. На виклик державного виконавця ні боржник, ні представник боржника не зявився, жодних пояснень щодо невиконання рішення суду не надано, вимогу державного виконавця боржником проігноровано. Дані вимоги згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» надсилаються адресатам простою кореспонденцією.

Дослідивши матеріали подання, заслухавши пояснення Державного виконавця Кушик Й.-Д. М., що просив його задоволити, суд дійшов висновку, що таке не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

У відповідності до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язання.

ОСОБА_5 з положеннями ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

ОСОБА_5 ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу виконавчої служби.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

За приписами п.18 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Таким чином, основною і єдиною підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є його ухилення від виконання зобов'язань.

Матеріалами справи встановлено, що 05.09.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 39650122 (а.с. 5). Відповідно до довідок з Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області, відповідей з ДПІУ, ПФУ, Львівського міського центру зайнятості відсутня інформація про наявність транспортних засобів, доходів, пенсійних нарахувань, отримання послуг в центрі зайнятості за боржником, ( а.с.6-12). Відповідно до довідки ГУДМСУ у Л/о боржнику 15.09.14 року виданий закордонний паспорт (а.с.18). ОСОБА_5 з Витягом з Реестру прав власності станом на 27.12.16 року за боржником зареестрована квартира за адресою: м.Львів, вул. Одеська, 11/11 (а.с. 13).

Однак, в матеріалах справи відсутні докази направлення державним виконавцем боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження докази отримання такої боржником. Відсутні докази направлення та отримання боржником інших документів від ВДВС.

Матеріали виконавчого провадження судом не оглядалися, у звязку з відсутністю у державного виконавця, на час судового розгляду подання, виконавчого провадження.

Таким чином, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, державний виконавець Залізничного ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області не надав суду доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, та що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на погашення боргу. При тому, що за боржником зареестровано нерухоме майно.

Хоча саме державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні, проте на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України державним виконавцем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, наведених у поданні, і вимоги про обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Оскільки особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, адже лише саме невиконання боржником зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків, а достатніх доказів ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обовязків немає, подання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 208-210, 377-1 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні подання державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: (підпис). З оригіналом згідно

Суддя: Кирилюк А.І.