АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 676/7282/15-ц
Провадження № 22-ц/792/119/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Костенка А.М.,

суддів: Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретар Гриньова А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку ст. 197 ЦПК України цивільну справу №676/7282/15-ц за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 17 жовтня 2016 року по справі за позовом Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» звертаючись до суду з позовом, який в подальшому уточнила, просила стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 12 455 грн. 31 коп..

В своїй позовній заяві позивач зазначав, що 31 січня 2012 року між сторонами було укладено кредитний договір відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 5 000 грн., які відповідач отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером № 26/43 від 31 січня 2012 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язовувався проводити сплату нарахованих процентів і погашати частину кредиту щомісяця не пізніше 25- го числа, а також сумами не меншими, ніж вказані в Графіку платежів. Проте, відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, в зв'язку із чим в нього виникла заборгованість, яку позивач просив стягнути.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 17 жовтня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь

Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» заборгованість за кредитним договором в сумі 1719 грн. 13 коп.. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі апелянт з рішенням суду не погоджується, просить його змінити та постановити нове, яким стягнути із ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 12 455 грн. 31 коп. Зазначав, що судом першої інстанції в порушення норм процесуального права не було

____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Бондар О.О. Провадження № 22-ц/792/119/17

Доповідач -Костенко А.М. Категорія № 27

йому надіслано копію ухвали, якою позов в частині стягнення з відповідача коштів в розмірі 3 712 грн. 11 коп., різниці між 16 167 грн. 42 коп. та 12 455 грн. 31 коп. було залишено без розгляду. Проте, судом першої інстанції у вказаній вище ухвалі невірно було витлумачено уточнену позовну заяву, оскільки позивач просив не збільшити, а зменшити позовні вимоги та стягнути із відповідача заборгованість в розмірі 12 455 грн. 31 коп.. Крім того, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог (оскільки вирішувалося стягнення заборгованості за інший період) і перевищив повноваження переглянувши по суті рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» від 22 лютого 2013 року.

Апеляційна скарга Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Так судом встановлено, що 31 січня 2012 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № В-54/0005/12/95/06, за умовами якого позивач надав ОСОБА_1 кредит на споживчі цілі в розмірі 5 000 грн. строком до 25 січня 2014 року. Відповідач зобов'язався повернути отриману суму кредиту зі сплатою процентів за користування грошима в розмірі 72 % в строки відповідно до передбаченого договором графіка до 25 січня 2014 року ануїтентними платежами. У випадку, затримки сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць, несплата позичальником більше однієї виплати, перевищення суми заборгованості по кредиту більш ніж на десять відсотків кредитодавець має прав вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів. У випадку прострочення позичальником термінів платежів, зазначених в договорі кредитодавець має право стягувати з позичальника пеню в розмірі 1% за кожен день прострочки від простроченої заборгованості по сплаті кредиту та відсотків. Сторони погодили наступну послідовність погашення кредиту за цим Договором: в першу чергу сплачується нарахована пеня, потім нараховані проценти, залишок платежу зараховується на зменшення суми кредиту (п. п. 1,1. 1.2., 2.1, 3.1-3.4, 3.8, 5.1, 6.1 договору).

На час укладення кредитного договору Кредитна спілка «Центр фінансових послуг» була зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців як юридична особа, вид діяльності - інші види кредитування.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надав відповідачу кредитні кошти в сумі 5000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером.

Відповідач, взятих на себе зобов'язань по погашенню кредиту не виконувала, в зв'язку з чим позивач звернувся до третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору на підставі третейської угоди укладеної між сторонами. При цьому, як на підставу звернення до третейського суду відповідач послався на третейську угоду між сторонами від 31 січня 2012 року.

Рішенням третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» від 22 лютого 2013 року позов було задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь КС «Центр фінансових послуг» заборгованість по кредитному договору № В-54/0005/12/95/06 від 31 січня 2012 року за період з 1 лютого 2012 року по 29 січня 2013 року в сумі 2970,99 грн. несплачених вчасно процентів по кредитному договору, 2000 грн. витрат на правову допомогу, 700 грн. сплаченого третейського збору, 2500 грн. штрафу, 3571,92 грн. пені, а всього 11742 грн. 91 коп..

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2013 року прийнято рішення про видачу виконавчого листа на підставі рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» від 22 лютого 2013 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь КС «Центр фінансових послуг» 11742 грн. 91 коп. та стягнення судових витрат в сумі 229 грн. 40 коп..

18 травня 2013 року Печерським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь КС «Центр фінансових послуг» 11742 грн. 91 коп. та стягнення судових витрат в сумі 229 грн. 40 коп.

Вказаний виконавчий лист було пред'явлено до примусового виконання і 22 липня 2014 року державним виконавцем Кам'янець-Подільського районного відділу державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження.

За повідомленням начальника Кам'янець-Подільського районного відділу державної виконавчої служби станом на 4 липня 2016 року залишок заборгованості ОСОБА_1 за даним виконавчим листом складав 289 грн. 27 коп., в решті борг сплачений.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 27 квітня 2015 року третейську угоду між КС «Центр фінансових послуг» та ОСОБА_1 від 31 січня 2012 року визнано недійсною, однак саме рішення третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» від 22 лютого 2013 року в порядку ст. 51 Закону України «Про третейські суди» компетентним судом скасовано не було.

В заяві про уточнення позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором за період з 30 січня 2013 року по 14 липня 2016 року в сумі 12 455 грн. 31 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 1878 грн. 40 коп., заборгованості по процентам в сумі 8795 грн. 05 коп., пені в сумі 1781 грн. 86 коп. за період з 30 січня по 25 березня 2013 року.

Вказані обставини підтверджуються кредитним договором, рішенням третейського суду, виконавчим листом, копією постанови про відкриття виконавчого провадження, розрахунком заборгованості та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч.1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Частиною 1 ст. 549 цього ж Кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно п. 1 ст. 611 даного Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги про стягнення заборгованості по кредитному договору підлягають задоволенню.

При цьому, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги частково, прийшов до висновку, що стягнуті за рішення третейського суду грошові кошти в сумі 2000 грн. витрат на правову допомогу, 700 грн. сплаченого третейського збору, були безпідставно стягнуті згідно виконавчого листа, оскільки позивач не довів понесення ним таких витрат, а 2500 грн. штрафу взагалі не підлягали стягненню, оскільки відповідач не порушила умови договору, за які передбачено нарахування штрафу. При цьому, суд зарахував вищевказані, стягнуті з відповідача кошти, як погашення заборгованості по процентам та тілу кредиту. Однак, з таким висновком суду погодить не можна.

Так відповідно до ст.ст. 45, 50 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду приймається після дослідження усіх обставин справи третейським суддею, що одноособово розглядав справу, або більшістю голосів третейських суддів, які входять до складу третейського суду. Рішення оголошується у засіданні третейського суду. Сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов'язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень.

Ст. 51 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ. Рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване компетентним судом лише з вичерпного переліку підстав, в тому числі визнання третейської угоди недійсною.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про третейські суди» заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Ухвала про видачу виконавчого документа направляється сторонам протягом п'яти днів з дня її прийняття. Ухвала компетентного суду про відмову у видачі виконавчого документа, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання, апеляції ухвала компетентного суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Ст. 57 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

У відповідності до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції на час видачі та виконання виконавчого листа відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами, у тому числі на підставі рішень третейського суду

Згідно ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи хоча за позовом відповідача було скасовано третейську угоду на підставі, якої було ухвалено рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» від 22 лютого 2013 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь КС «Центр фінансових послуг» 11742 грн. 91 коп. та стягнення судових витрат в сумі 229 грн. 40 коп., однак саме це рішення не скасовано, в зв'язку з цим є чинною як судове рішення на даний час і ухвала Печерського районного суду від 23 квітня 2013 року про видачу виконавчого листа на підставі рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» від 22 лютого 2013 року, на підставі якої цим судом було видано виконавчий лист.

За таких обставин суд першої інстанції у відповідності до норм Конституції України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів», цивільно-процесуального законодавства при вирішенні справи про стягнення заборгованості за кредитним договором не мав права ревізувати ухвалу Печерського районного суду від 23 квітня 2013 року про видачу виконавчого листа на підставі рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов'язок» від 22 лютого 2013 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь КС «Центр фінансових послуг» 11742 грн. 91 коп. та стягнення судових витрат в сумі 229 грн. 40 коп., саме рішення третейського суду, давати оцінку законності як рішення третейського суду, так і ухвали Печерського районного суду від 23 квітня 2013 року.

Лише після можливого скасування даного рішення третейського суду можна було б давати оцінку правомірності проведених стягнень та вирішення питань щодо їх можливого зарахування за згодою сторін, як погашення боргу по кредитному договору.

При цьому, без згоди сторін та відповідної вимоги однієї з сторін чинним цивільним законодавством не передбачено зарахування грошових коштів, стягнутих на підставі рішення суду на погашення одних видів платежів боржника перед кредитором, на погашення інших видів платежів по кредитному договору.

З врахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 12 455 грн. 31 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 1878 грн. 40 коп., заборгованості по процентам в сумі 8795 грн. 05 коп., пені в сумі 1781 грн. 86 коп. з підстав невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

При цьому, суд не приймає до уваги заперечення відповідача, що вона повністю погасила борг за кредитним договором, а сам кредитний договір суперечить вимогам чинного законодавства.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідач ОСОБА_1 не надала суду жодних доказів погашення нею кредитної заборгованості в повному обсязі, а також в спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем, клопотань щодо призначення експертизи не заявляла, свій розрахунок суду не надала.

Крім того, відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідач зверталась до суду про визнання кредитного договору недійсним, а суд визнав його недійсним.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» задовольнити.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 17 жовтня 2016 року скасувати та постановити нове рішення.

Позов Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» заборгованість за кредитним договором в сумі 12 455 грн. 31 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 1878 грн. 40 коп., заборгованості по процентам в сумі 8795 грн. 05 коп., пені в сумі 1781 грн. 86 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Центр фінансових послуг» судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2557 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий (підпис) А.М. Костенко

Судді: (підписи) Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк

Згідно з оригіналом А.М. Костенко