Номер провадження: 22-ц/785/2662/17
Головуючий у першій інстанції Плавич І.В.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів - Станкевича В.А., Цюри Т.В., при секретарі - Колмакові В.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2016р. по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановила:

07 грудня 2015р. представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач вказав, що 06 грудня 2006р. між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2, був укладений кредитний договір №ODG0AL01590058, відповідно до умов якого банк надає ОСОБА_2 кредит в розмірі 8695 доларів США під 1,03% на місяць на споживчі цілі строком до 05 грудня 2011р. з погашенням кредиту та процентів за користування кредитом щомісячно згідно із відповідним графіком, а ОСОБА_2 зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором.

Виконання грошового зобов'язання було забезпечено договором поруки, укладеним з відповідачем ОСОБА_2

Позивач вказав, що не зважаючи на взяті на себе зобов'язання ОСОБА_2, в порушення умов укладеного договору, суму кредиту не повертає та проценти не сплачує, у зв'язку з чим банк звернувся з позовом в суд.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 березня 2016р. позов банку було задоволено (а.с.39-42).

За заявою відповідача ОСОБА_2 ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18 липня 2016р. заочне рішення було скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку (а.с.70).

При новому розгляду справи банк уточнив позовні вимоги, і просив стягнути з боржника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_3 суму заборгованості за кредитним договором з урахуванням процентів та штрафних санкцій в загальному в розмірі 35423,53 доларів США, що складає 906488 грн. 13 коп. (а.с.94-95).

Рішенням суду від 14 грудня 2016р. у задоволені позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено у повному обсязі (а.с.124-126).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову банку, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи (а.с.140-144).

Справу розглянуто у відсутності сторін, які були належним чином сповіщені про слухання справи в апеляційній інстанції, причини не явки суду не повідомили.

Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно ст. 309 п.п.3,4 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції було встановлено, що 06 грудня 2006р. між ЗАТ КБ «Приватбанк» (в теперішній час - ПАТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №ODG0AL01590058, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 8695 доларів США під 1,03% на місяць на споживчі цілі строком до 05 грудня 2011р. з погашенням кредиту та процентів за користування кредитом щомісячно згідно із відповідним графіком, а ОСОБА_2 зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором.

На забезпечення виконання основного зобов'язання 06 грудня 2006р. між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № ODG0AL01590058/1, згідно якого поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором по зобов'язанням боржника ОСОБА_2

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, передбачені вимогами ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України, ч.1 ст.626 ЦК України, ч.ч.1,2 ст. 1054 ЦК України, ч.2 ст. 1054 ч.2 ЦК України, ч.1 ст. 1046 ЦК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Виходячи з положень кредитного договору, боржник ОСОБА_2. отримала визначену суму кредитних коштів в користування до 05 грудня 2011р. включно.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ч.4 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України), а до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (ст. 258 ч.2 п.1 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 ч.1 ЦК України).

Згідно правового висновку, наведеного Верховним Судом України у постанові від 19 листопада 2014року у справі №6-160цс14, відповідно до статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Відповідно до вимог статті 266, частини другої статті 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Заявив позовні вимоги Банк виходив з розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 04 листопада 2016р., за яким загальна сума боргу ОСОБА_2. - 35423,53 доларів США, яка складається з наступного: 5896,10 доларів США - заборгованість за кредитом; 10168,87 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 19358,56 доларів США - пеня. Банком було поставлено питання про стягнення з відповідачів вказаного боргу, розрахованого починаючи з 07 грудня 2006р., в той час як первісно Банк звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з відповідними вимогами лише в грудні 2014р.

Згідно ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 грудня 2014р. позовна заява була повернута Банку для подачі до належного суду.

Вказана ухвала суду не була оскаржена, та Банк лише 07 грудня 2015р. звернувся з вказаним позовом до Малиновського районного суду м. Одесі, тобто з пропуском строку позовної давності, якій сплинув 06 грудня 2014р.

Тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про застосування позовної давності, та обґрунтовано з вказаних підстав відмовив в задоволенні вимог ПАТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судова колегія вважає, що позивач не надав суду першої та апеляційної інстанції відповідні докази на підтвердження своїх позовних вимог, Тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2016р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: В.А.Станкевич

Т.В. Цюра