Провадження № 4-с/161/15/17
У Х В А Л А

27 січня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника скаржника ОСОБА_2,

представника субєкта оскарження ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області,

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ПАТ «Дельта Банк» звернувся в суд з даною скаргою, яку мотивував тим, що заступником начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3 було винесено постанови про відмову у відкритті виконавчих проваджень (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) з примусового виконання виконавчих листів № 2-1724/2010, виданих на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 30 березня 2010 року про стягнення з ОСОБА_4 І В. та ОСОБА_4 заборгованості по кредитному договору в користь ПАТ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк». Відмова вмотивована тим, що рішення суду частково виконане, залишок боргу не перевищує трьох мільйонів гривень, а тому дані виконавчі документи підлягають до виконання ВДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області. Вважає, що дії державного виконавця є неправомірними, оскільки до виконання приймається виконавчий лист з вказаною в ньому сумою до стягнення, а вже в процесі виконання рішення державний виконавець встановлює, який розмір заборгованості існує та яка сума підлягає до стягнення в звязку із погашенням заборгованості. А тому, правових підстав для винесення постанов про відмову у відкритті виконавчого провадження у державного виконавця не було. На підставі викладеного, просив скасувати постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження № 52493470 та № 52494018 від 04 жовтня 2016 року, винесені заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 з примусового виконання виконавчих листів № 2-1724/2010, виданих на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 30 березня 2010 року про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заборгованості по кредитному договору в користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», та зобовязати заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області прийняти вказані виконавчі листи до виконання.

Представник скаржника ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав з викладених у ній підстав, просив скаргу задовольнити. Додатково пояснив, що у звязку зі спірною підвідомчістю таких виконавчих листів виникає питання з розміром авансового внеску при зверненні їх до виконання, а саме з якої суми потрібно обчислювати авансовий внесок: з суми, вказаної у виконавчому документі, чи з суми залишку заборгованості.

Представник субєкта оскарження ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги не визнав. Суду пояснив, що при вирішенні питання про відкриття провадження було зясовано, що сума зобовязання за виконавчими документами зменшилась. Було два виконавчих провадження по одному судовому рішенню, по двох солідарних боржниках. На виконавчому листі про стягнення з ОСОБА_5 є відмітка про те, що стягнення проведено на суму 1 653 835 грн. Тобто, залишок суми, яка підлягає стягненню з обох боржників менший за 3 000 000 грн. і тому дані виконавчі документи не підвідомчі відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ. Просив в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали скарги суд приходить до висновку, що скарга до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 30.03.2010 у справі за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_4 на користь акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» 3 213 478,20 грн. та по 910 грн. витрат по оплаті судового збору з кожного. Рішення суду набрало законної сили 09.04.2010.

10.12.2010 Луцьким міськрайонним судом Волинської області у даній справі видано два виконавчі листи №2-1724/2010 щодо боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 6,7).

На виконавчих листах містяться відмітки про виконання.

11.06.2015 виконавче провадження завершено згідно ч.1 п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», при чому на виконавчому листі про стягнення коштів з солідарного боржника ОСОБА_5 міститься відмітка «Стягнуто боргу 1 653 835,00 грн.».

04.10.2016 заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 було відмовлено у відкритті виконавчого провадження по обох виконавчих листах (ВП № 52493470, ВП №52494018), у звязку з не підвідомчістю виконавчих документів ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області, оскільки за даними виконавчими документами залишок боргу не перевищує трьох мільйонів гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час винесення оскаржуваних постанов) встановлено, що на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими сума зобовязання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

З досліжених копій виконавчих листів, судом встановлено, що до солідарного стягнення на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» з боржників ОСОБА_5, ОСОБА_4 підлягала заборгованість в розмірі 3 213 478,20 грн.(а.с. 6,7).

Разом з тим, з відмітки у виконавчому листі щодо боржника ОСОБА_5 вбачається, що в ході примусового виконання стягнуто боргу 1 653 835,00 грн.

Відповідно до рішення суду боржники ОСОБА_5, ОСОБА_4 є солідарними боржниками у єдиному зобовязанні. Часткове виконання зобовязання одним із боржників, є частковим виконанням зобовязання обома боржниками.

Тобто, розмір основного зобовязання по обох виконавчих листах зменшився на вказану суму і на час повторного предявлення до виконання є меншим за 3 000 000 грн.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час винесення оскаржуваних постанов), зважаючи на розмір основного зобовязання виконавчі листи станом на день їх предявлення до виконання 04.10.2016 не підвідомчі відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Чинна на час розгляду справи редакція Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає особливостей підвідомчості виконавчих листів на суму за якими сума зобовязання перевищує три мільйони гривень відділу примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в області.

Предявлення виконавчих листів до виконання здійснюється за місцем виконання рішення, відповідно до вимог ст.24 діючого Закону. При чому, відповідно до вимог ст.26 Закону до заяви про примусове виконання рішення стягував повинен додати квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, тобто, в даному випадку від суми залишку заборгованості.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних постанов державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області не було допущено порушення вимог закону, як і гарантованих законом прав фізичних і юридичних осіб, в звязку з чим скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, на підставі ст.ст.6, 11, 21, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали, повний текст якої буде виготовлено 30.01.2017.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій