Справа № 466/8363/16 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/783/1557/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П., Савуляк Р.В.

при секретарі Куцик І.Б.

за участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 25 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

27.09.2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів, просила суд постановити рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.09.2016 року, до досягнення дитиною ОСОБА_4 повноліття; стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням у Львівському інституті економіки і туризму, щомісячно, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 27.09. 2016 року до досягнення нею двадцяти трьох років.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19 січня 2013 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку за актовим записом №8. Від спільного шлюбу з відповідачем у них народилися син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Внаслідок воєнних дій в м.Донецьку, позивач разом з дітьми змушена переїхати до Львова. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25.11.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Зазначає, що після розірвання шлюбу донька та син залишились проживати разом з нею, та є на її повному утриманні, оскільки син є неповнолітнім та навчається в школі, а донька хоча повнолітня, проте є студентом 3 курсу денної форми навчання Львівського інституту економіки та туризму. Крім того, позивач зобов'язана щороку сплачувати за навчання доньки. Діти потребують додаткових витрат пов"язаних з їхнім навчанням та розвитком. Одразу після переїзду позивача з дітьми та навіть після розірвання шлюбу, відповідач частково продовжував фінансово допомагати їх спільним дітям, однак літом 2016 року повідомив, що в подальшому відмовляється від надання будь-якої допомоги дітям.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 25 листопада 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 вересня 2016 року (з часу подачі позову до суду), до досягнення дитиною ОСОБА_4 повноліття та стягувати з ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням у Львівському інституті економіки і туризму, щомісячно, в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини від всіх видів заробітку(доходу), починаючи з 27 вересня 2016 року( з часу подачі позову до суду) до досягнення нею двадцяти трьох років.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_3. Вважає рішення суду таким, що ухвалене з недотриманням норм ст.ст. 182, 199 СК України. В апеляційній скарзі апелянт просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, зменшивши їх розмір з урахуванням знаходження на його утриманні малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, дружини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х річного віку та непрацездатної матері, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_9, яка не отримує пенсію. В частині вимог про сплату аліментів на повнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 просить залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Згідно ст.10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що сторони по справі є колишнім подружжя.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25 листопада 2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9, зареєстрований 19 січня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку за актовим записом №8.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10, батьками дітей є ОСОБА_2 та ОСОБА_9.

Також встановлено, що ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10 проживають з ОСОБА_2 - позивачем та перебувають на її матеріальному утриманні.

Згідно довідки від 03.11.2016 року виданої Управлінням Верховного Комісара ООН у справах біженців, відповідач по справі ОСОБА_3 перебуває у трудових відносинах з Представництвом Управління Верховного Комісара ООН у справах біженців в Україні на посаді водія на підставі Контракту.

Згідно довідки ОСОБА_3 про заробітну плату за період з листопада 2015 року по жовтень 2016 року, його середньомісячна заробітна плата становить 19865,81 грн.

Відповідно до довідки №1356 від 21.11.2016 року ОСОБА_5 навчається на 3-курсі у Львівському інституті економіки і туризму, термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2018 року(а.с.33).

Постановляючи оскаржуване рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 27 вересня 2016 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття та на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка потребує матеріальної допомоги у зв"язку з навчанням у Львівському інституті економіки і туризму, починаючи з 27 вересня 2016 року і до досягнення нею двадцяти трьох років, суд виходив з тих обставин, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання як неповнолітнього сина так і на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання на денні формі.

З такими висновками про необхідність стягнення аліментів як на неповнолітнього сина так і на повнолітню дочку, яка продовжує навчання колегія суддів погоджується. Так само колегія суддів погоджується з розміром аліментів, 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_3, визначених судом для стягнення на користь неповнолітнього сина - ОСОБА_4.

Також, колегія суддів погоджується з висновоком про необхідність стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, проте, не погоджується з розміром аліментів визначених судом 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача на її утримання.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обовязок не залежить від матеріального становища батьків. Отже, обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька.

Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Разом з тим відповідно до ст.180 СК України участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття повинен приймати кожен з батьків.

Згідно із ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України).

Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

За ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

В пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом ст.199 СК України обов'язок утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків.

Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За вимогами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, як то: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Чинним законодавством передбачено обов"язок батьків утримувати неповнолітніх дітей до 18 років та за можливості надавати допомогу їх повнолітнім дітям на період навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

В даному випадку, діти сторін по справі, неповнолітній син та повнолітня дочка, якій не виповнилося 23 роки, яка продовжує навчання, проживають та перебувають на утриманні позивача ОСОБА_2.

Враховуючи розмір доходу відповідача, ту обставину, що з ним проживають та на його утриманні перебувають: його мати ОСОБА_8, дружина ОСОБА_7, син ОСОБА_6, розмір стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.09.2016 року, до досягнення дитиною ОСОБА_4 повноліття, є достатнім та таким, що забезпечить йому належне утримання і приблизно становитиме 4900 грн. щомісячно. Разом з тим, розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу),колегія суддів вважає за необхідне зменшити до 1/6 частини з усіх видів заробітку(доходу) відповідача, оскільки такий розмір становити приблизно 3300 грн. щомісячно, доповнити абзац третій резолютивної частини фразою, що аліменти стягуються до завершення ОСОБА_5 навчання у Львівському інституті економіки і туризму, щомісячно, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, в зв"язку з чим абзац третій резолютивної частини рішення слід викласти в наступній редакції:

Стягувати з ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/6 (одної шостої) частини з усіх видів заробітку (доходів), починаючи з 27 вересня 2016 року (з часу подачі позову до суду) до завершення ОСОБА_5 навчання у Львівському інституті економіки і туризму, щомісячно, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 не дають підстав для повного її задоволення та скасуванням рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 листопада 2016 року з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2, оскільки рішення суду є законним і таке підлягає лише зміні в частині визначення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їх повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

В решті рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 листопада 2016 року колегія суддів вважає законним, обгрунтованим та таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Окрім цього, колегія суддів вважає за необхідне роз"яснити сторонам, що в разі зміни матеріального становища вони вправі звернутись до суду із позовом про збільшення чи зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.2 ст.314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304 п.3 ч.1 ст. 307, ст. 309, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 25 листопада 2016 року змінити в частині стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5, зменшивши розмір стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_1) аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 з 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) та викласти абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Стягувати з ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/6 (одної шостої) частини з усіх видів заробітку (доходів), починаючи з 27 вересня 2016 року (з часу подачі позову до суду) до завершення ОСОБА_5 навчання у Львівському інституті економіки і туризму, щомісячно, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

В решті рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 25 листопада 2016 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_10