Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/552/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Отян О. В.
Доповідач Авраменко Т. М.
УХВАЛА

09.03.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Авраменко Т.М.,

суддів: Кіселика С.А., Чельник О.І.

секретар Яковлєва Ю.Ю.

за участю позивача

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 25 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: орган Опіки та піклування Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав та встановлення піклування.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа: орган Опіки та піклування Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав та встановлення піклування.

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 25 січня 2017 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України, оскільки справа не підсудна цьому суду.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу суду, постановлену з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що суд постановив ухвалу без дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, не звернув уваги на те, що висновок органу опіки та піклування зроблено за фактичним місцем проживання відповідача, яким є Олександрівський район.

В засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги, пояснила, що її донька ОСОБА_4, мама онуки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_4. Онука проживає з нею, проте оформити піклування над онукою з часу смерті її матері вона не може, бо в неї є батько ОСОБА_3. Після смерті доньки вона звернулася до органу опіки та піклування Новомиргородської районної державної адміністрації Кіровоградської області, однак їй повідомили, що батько дитини в районі не проживає. Фактично відповідач проживає в АДРЕСА_1, працює в ДП «Дослідне господарство «Ставидлянське» Олександрівського району, саме орган опіки та піклування Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області вивчав питання щодо участі батька у вихованні ОСОБА_5. Крім того, перед тим як повернути позовну заяву, суд залишив її без руху, зобов'язавши сплатити судовий збір, всього нею сплачено за розгляд справи Олександрівським районним судом 1102 грн.40 коп., після чого їй позов повернули і при зверненні до іншого суду вона змушена знову платити судовий збір. З метою захисту інтересів неповнолітньої дитини, яка тривалий час перебуває без опіки, просила розглянути справу за фактичним місцем проживання відповідача.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01 березня 2013 року, якщо інше не встановлено ЦПК,позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а щодо юридичної особи - за положеннями статті 93 ЦК.

Згідно з ч.1 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Документами, до яких вносяться відомості про місце перебування, є довідка про звернення за захистом в Україні, та довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Реєстрацією є внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження (ч.2 ст.2 Закону).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач ОСОБА_3 на території Дібрівської сільської ради Новомиргородського району не проживає з 2012 року (а.с.69) та проживає в АДРЕСА_1 з 13 грудня 2013 року по цей час (а.с.67).

Виходячи із засад верховенства права, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, не внесення відповідачем відомостей про місце проживання на підставі Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не позбавляє позивача права на подання позову до суду за фактичним місцем проживання відповідача, яке підтверджується належними доказами.

За таких обставин відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню, а матеріали позовної заяви - поверненню в суд першої інстанції.

Керуючись п.4 ч.2 ст.307, ст.311, п.3 ч.1 ст.312, п.2 ч.1 ст.314,ст. 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 25 січня 2017 року, а матеріали позовної заяви повернути в суд першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: С.А.Кіселик

О.І.Чельник