АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 березня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Чубрей І.І.

за участю: ОСОБА_1 та її представників ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» про визнання недійсними рішень загальних зборів товариства та визнання недійсною печатки товариства, третя особа ОСОБА_5, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 20 грудня 2016 року,

встановила:

В липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Просила:

- визнати недійсними рішення загальних зборів членів Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» від 13 березня 2016 року;

- визнати недійсною круглу печатку Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут», виготовлену без належних на те правових підстав ОСОБА_5;

- скасувати відомості про внесення змін до ЄДР запису про зміну керівника Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут», що проведені на підставі протоколу загальних зборів членів товариства від 13 березня 2016 року.

Посилалася на те, що 13 березня 2016 року було проведено загальні збори членів товариства Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» на яких обрано головою товариства ОСОБА_5, а позивачку звільнено з посади голови товариства та виключено з його членів.

Вважає рішення загальних зборів членів товариства незаконними, оскільки збори були проведені з порушення норм законодавства та положень статуту товариства.

Зазначала, що інформація зазначена в протоколі про те, що під час прийняття спірного рішення на зборах товариства були присутніми 61 член товариства з загальної кількості осіб 111 осіб не відповідає дійсності.

ОСОБА_5 не мала права надавати доручення ОСОБА_4 на проведення зборів 13 березня 2016 року та виготовляти круглу печатку товариства, оскільки не була головою товариства.

Також вказувала на порушення порядку та процедури проведення чергових загальних зборів членів Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут».

Членів товариства не було повідомлено про день та час проведення зборів та включених до них питань порядку денного.

Питання про виключення ОСОБА_1 із членів товариства не було зазначено в порядку денного загальних зборів членів Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» 13 березня 2016 року.

Обставини, які стали підставою для виключення ОСОБА_1 з членів товариства та звільнення її з посади голови не підтверджені доказами та не відповідають дійсності.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 20 грудня 2016 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції виходив з того, що на загальних зборах членів Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» були присутні 61 член такого товариства, що є достатньою кількістю для прийняття рішення.

Голос позивача, яким вона не скористалася при прийнятті рішення, не міг вплинути на хід голосування.

Рішення прийняті на загальних зборах є правомірними, підстави для визнання їх незаконними відсутні.

Позивачкою не надано доказів про те, що ОСОБА_5 незаконно виготовлено печатку товариства. Посилання позивачки на те, що печатка виготовлена без належних на те правових підстав ґрунтуються на припущеннях.

З такими висновками суду першої інстанції повністю погодиться не можна.

Згідно статті 6 Закону України «Про кооперацію» від 10 липня 2003 року, N 1087-IV (далі - Закону N 1087-IV) відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі.

За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Згідно статті 13 Закону України Закону N 1087-IV членство в кооперативі припиняється у разі:

добровільного виходу з нього;

припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу;

несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу;

смерті члена кооперативу - фізичної особи;

ліквідації члена кооперативу - юридичної особи;

припинення діяльності кооперативу.

Виключення з членів кооперативу може бути оскаржене до суду.

Статтею 12 Закону встановлено основні права та обов'язки члена кооперативу.

Статтею 15 Закону визначено компетенцію загальних зборів членів кооперативу.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи рішення повинен вирішити такі питання:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємцівСадово-городнє товариство ветеранів війни та праці «Прут» є обслуговуючим кооперативом і товариство налічує 115 членів ( а.с. 10, 11 ).

13 березня 2016 року були проведені загальні збору членів Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут».

На вказаних зборах товариства вирішені наступні питання:

- внесено зміни в пункт 1.8 в статуту товариства, а саме змінена юридична адреса та зазначено її як АДРЕСА_1;

- змінено пункт 3.2 статуту, а саме зазначено, що вищим керівним органом товариства є Загальні збору його членів, які скликаються правлінням не менше одного разу на рік, а позачергові - на вимогу правління, або 1/3 частини членів товариства;

- обрано землевпорядником ОСОБА_6;

- обрано головою товариства ОСОБА_5;

- за антигромадську діяльність, яка призвела до розколу товариства, повної дезорганізації роботи товариства на протязі чотирьох років виключено з членів товариства «Прут» ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

- зобов'язано ОСОБА_11 повернути ОСОБА_12 2,5 сотки землі.

Вказані рішення були оформлені протоколом загальних зборів членів Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» від 13 березня 2016 року (а.с.15-16).

Ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність підстав для скасування рішення зборів товариства про виключення позивачки з його членів.

Зазначена в рішенні загальних зборів товариства підстава для виключення ОСОБА_1 з членів товариства відсутня серед підстав визначених статтею 13 Закону, який є вичерпним.

Саме правила статті 13 Закону N 1087-IV підлягають застосуванню до спірних правовідносин, а не пункт 4.5 статуту Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут», затвердженого рішенням загальних зборів вказаного товариства від 17 січня 2007 року, який суперечить вимогам закону.

Суд першої інстанції також не врахував, що згідно частин 9, 10 статті 15 Закону кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі.

Загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати

питання, якщо на них присутні більше половини його членів.

Відповідно до пункту 3.3 Статуту Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» збори членів товариства вважаються повноважними, якщо на них присутні більше 50 відсотків усіх членів товариства.

Пункт 3.3 Статуту в частині того, що член товариства може передати свої повноваження на зборах своєму представнику, що оформляється письмово суперечить Закону, там не підлягає застосуванню при вирішенні спору.

З протоколу загальних зборів товариства від 13 березня 2016 року вбачається в ньому є підписи 57 членів товариства.

З заяви ОСОБА_13 вбачається, що вона за станом здоров'я не могла бути на загальних зборах товариства 13 березня 2016 року, тому замість неї був її син ОСОБА_14, який розписувався за неї під час реєстрації (а.с.119).

З заяви ОСОБА_15 вбачається, що вона не була присутня на загальних зборах Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» 13 березня 2016 року (а.с.63).

ОСОБА_16 та ОСОБА_17 також не були присутні на зборах членів товариства, що підтверджується показаннями свідків.

Отже, на загальних зборах товариства 13 березня 2016 року були присутні 53 члени товариства .

З списку членів Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут», який був наданий товариством департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин виконавчого комітету Чернівецької міської ради станом на 1 січня 2016 року вбачається, що в ньому було 122 члена, з яких 3 члени померли, а 2 вибули, тобто станом на 1 січня 2016 року всього було 117 членів товариства. (а.с.17).

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що станом на 13 березня 2016 року в товаристві було 111 членів, як це зазначено в протоколі загальних зборів, або ця кількість була меншою.

Враховуючи наведені обставини колегія суддів вважає , що на момент проведення загальних зборів товариства, а саме станом на 13 березня 2016 року Садово-городнє товариство ветеранів війни та праці «Прут» налічувало 115 членів, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємцівСадово-городнє товариство ветеранів війни та праці «Прут» ( а.с. 10, 11 ).

Отже для того щоб загальні збори товариства були правомочними на них мали бути присутніми 58 членів товариства.

На загальних зборах товариства була відсутня необхідна кількість його членів для прийняття рішення про припинення членства позивачки у товаристві, а тому є підстави для його скасування в цій частині.

Ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції також не взяв до уваги те, що відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У частині другій статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів судом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Статтею 16 ЦПК України визначено компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ. Так, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Однак, серед встановлених статтею 16 ЦК України способів захисту цивільних прав та інтересів судом, не зазначено такого способу захисту, як оскарження дій, рішень та повноважень кооперативу, які відповідно до закону, статуту об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої компетенції, та оскарження таких дій не підлягає захисту в судовому порядку.

У контексті обставин справи, зміст спірних правовідносин обмежується з`ясуванням правової природи дій та/ чи бездіяльності зборів, які за законом і статутом віднесені до повноважень цієї самоврядової організації і є питанням їхньої внутрішньої (статутної) діяльності.

Таким чином, на такі спірні правовідносини компетенція суду, згідно вимог статті 16 ЦК України, не поширюється, оскільки дані питання стосуються внутрішньо статутної діяльності цієї організації.

Таку правову позицію Верховний Суд України виклав у своїй постанові від 19 жовтня 2016 року №752/12003/13-ц.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку відкриття бізнесу" від 15 квітня 2014 року N 1206-VII (внесені зміни до низки кодексів та законів України, які спрямовані, зокрема, на запровадження відмови від обов'язковості та перехід до добровільності використання печаток суб'єктами господарювання приватного права.

29 грудня 2010 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову N 1216 "Про внесення змін до Положення про дозвільну систему", якою із переліку предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, вилучено штемпельно-граверні майстерні, печатки і штампи.

Тобто вказаним рішенням Уряду було вилучено норми стосовно функції Міністерства внутрішніх справ України щодо нормативно-правового регулювання правил відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів, оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів.

У зв'язку з цим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2011 року N 5 визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 1999 року N 17 "Про затвердження Інструкції про порядок видачі міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, підприємствам, установам, організаціям, господарським об'єднанням та громадянам дозволів на право відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів, а також порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів, та затвердження Умов і правил провадження діяльності з відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів" (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 року за N 264/3557).

З огляду на викладене підприємство самостійно визначає порядок організації своєї діяльності, при вирішенні питання подальшого використання печаток.

Питання про наявність чи відсутність печаток, та питання про те, чи має печатка використовуватись, належать до поточної діяльності юридичної особи. Тож за загальним правилом ці питання вирішуються виконавчим органом юридичної особи.

Виконавчий орган юридичної особи може в будь-який час прийняти рішення про використання печатки, або про припинення її використання.

Водночас відповідно до ст.15 Закону України «Про кооперацію» загальні збори учасників членів кооперативу мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Тож загальні збори членів кооперативу можуть прийняти рішення з питань використання печатки кооперативу. У цьому разі вищий орган товариства може за бажання внести відповідні відомості до статуту, але це не є обов'язковим.

Незалежно від того, чи внесені відомості про наявність чи відсутність печаток до статуту, чи ні, рішення вищого органу кооперативу є обов'язковим для виконавчого органу.

Вирішення загальними зборами членів кооперативу питань про внесення змін до статуту товариства, обрання землевпорядника та голови товариства відповідно до положень Закону України «Про кооперацію» та статуту Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» також належить до внутрішньої діяльності кооперативу.

Враховуючи наведене провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» про визнання недійсним рішень загальних зборів членів кооперативу про внесення змін до статуту товариства, обрання землевпорядника та голови товариства, визнання недійсною печатки кооперативу слід закрити.

Оскаржуючи рішення загальних зборів про виключення ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_18, ОСОБА_10 з членів Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» та зобов'язання повернення ОСОБА_11 повернути земельну ділянку площею 2,5 соток ОСОБА_12, позивачка не врахувала, що в результаті прийняття загальними зборами вказаних рішень не були порушені законні права прав чи інтереси позивачки, а тому в задоволенні зазначених позовних вимог слід відмовити саме з цих підстав .

Позовна вимога про скасування відомостей про внесення змін до ЄДР запису про зміну керівника товариства є похідно від вимоги про скасування рішення загальних зборів товариства про обрання голови, а тому не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 20 грудня 2016 року про відмову в позові ОСОБА_1 про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» від 13 березня 2016 року про внесення змін до статуту товариства, обрання землевпорядника та голови товариства, виключення з членів товариства ОСОБА_1 ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_10, зобов'язання ОСОБА_11 повернути земельну ділянку ОСОБА_19, відмови в позові про визнання недійсною печатки кооперативу слід скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів товариства від 13 березня 2016 року про виключення позивачки з членів товариства слід задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів членів Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» від 13 березня 2016 року про виключення ОСОБА_1 з членів товариства.

В позові ОСОБА_1 до Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів товариства від 13 березня 2016 року про виключення з членів товариства ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_10, зобов'язання ОСОБА_11 повернути земельну ділянку ОСОБА_19 відмовити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів товариства від 13 березня 2016 року про внесення змін до статуту товариства, обрання землевпорядника та голови товариства, визнання недійсною печатки товариства слід закрити.

В решті рішення слід залишити без змін.

Відповідно до правил статті 88 ЦПК України слід змінити розподіл судових витрат.

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, N 3674-VI (в редакції на момент подання до суду позову) встановлено розмір судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону встановлено судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно пункту 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» 17 жовтня 2014 року, № 10 якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

З мотивувальної частини рішення вбачається, що колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» про зміни до статуту товариства, обрання землевпорядника та голови товариства, виключення ОСОБА_1 з членів товариства, задоволення позову про скасування рішення загальних зборів членів Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» від 13 березня 2016 року про виключення ОСОБА_1 з членів товариства, закриття провадження за позовом про визнання недійсним та скасування протоколу загальних зборів про зміни до статуту товариства, обрання землевпорядника та голови товариства.

З квитанції від 13 липня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 сплатила за подання до суду позову в сумі 551 гривня 20 копійок (а.с.1).

З квитанції №182 від 29 грудня вбачається, що апелянт за подання до суду апеляційної скарги сплатила судовий збір в сумі 606 гривень 32 копійки (а.с.131).

З квитанції №56 від 2 лютого 2017 року вбачається, що апелянт додатково сплатила судовий збір в сумі 606 гривень 32 копійки.

Отже, з Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 578 гривень 76 копійок в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 20 грудня 2016 року про відмову в позові ОСОБА_1 про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» від 13 березня 2016 року про внесення змін до статуту товариства, обрання землевпорядника та голови товариства, виключення з членів товариства ОСОБА_1 ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_10, зобов'язання ОСОБА_11 повернути земельну ділянку ОСОБА_19, відмови в позові про визнання недійсною печатки кооперативу скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів товариства від 13 березня 2016 року про виключення позивачки з членів товариства задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів членів Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» від 13 березня 2016 року про виключення ОСОБА_1 з членів товариства.

В позові ОСОБА_1 до Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів товариства від 13 березня 2016 року про виключення з членів товариства ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_10, зобов'язання ОСОБА_11 повернути земельну ділянку ОСОБА_19 відмовити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів товариства від 13 березня 2016 року про внесення змін до статуту товариства, обрання землевпорядника та голови товариства, визнання недійсною печатки товариства закрити.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з Садово-городнього товариства ветеранів війни та праці «Прут» на користь ОСОБА_1 578 (п'ятсот сімдесят вісім) гривень 76 копійок в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви та апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його вступу в законну силу.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: М.І. Кулянда

Н.Ю. Половінкіна