АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 4-с/759/133/16
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1771/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Борденюк В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

24 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів -Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою «NIBULON S.A.» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року у справі за скаргою «NIBULON S.A.» на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України, зацікавлена особа: Публічне акціонерне товариство «Компанія «Райз»,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року скаргу залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник «NIBULON S.A.» подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвали скасувати та постановити нову про задоволення скарги, вважаючи що судом порушено норми процесуального права.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність осіб, які не з'явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у червні 2016 року представник заявника звернувся до суду зі скаргою про визнання протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, якому доручено примусове виконання виконавчого листа №759/16206/14-ц, виданого 25 травня 2016 року Святошинським районним судом м. Києва на виконання ухвали Апеляційного суду м. Києві від 14 січня 2016 року, яким надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення апеляційної колегії арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA від 23.05.2014 року №4323А(і) у виконавчому провадженні №51256578, що полягала в не розгляді та не вирішенні клопотання від 28 травня 2016 і невжитті заходів щодо перевірки майнового стану боржника у розумні строки, зобов'язання державного виконавця розглянути та вирішити клопотання, посилаючись в обґрунтування скарги на те, що на виконанні у ВПВР ДВС МЮУ перебуває виконавче провадження №51256578 з примусового виконання виконавчого листа №759/16206/14-ц, виданого Святошинським районним судом м. Києва на виконання ухвали Апеляційного суду м. Києві від 14 січня 2016 року, яким надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення апеляційної колегії арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA від 23 травня 2014 року №4323А(і), зобов'язано ПАТ «Компанія Райз» сплатити на користь «NIBULON S.A.» грошові кошти.

27 травня 2016 року стягувач звернувся до Відділу з клопотанням про накладення арешту на кошти боржника, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 27 травня 2016 за №5662-0-30-16, в якому вказав установи банків та фінансових установ, в яких відкрито рахунки боржника.

14 червня 2016 року, при ознайомленні із матеріалами виконавчого провадження представнику стягувача стало відомо, що постанови про накладення арешту на кошти боржника державним виконавцем винесено не було.

«NIBULON S.A.» вважає дану обставину такою, що свідчить про протиправну бездіяльність державного виконавця і просить зобов'язати винести постанову про арешт коштів боржника.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №51256578 з примусового виконання виконавчого листа №759/16206/14-ц, виданого Святошинським районним судом м. Києва на виконання ухвали Апеляційного суду м. Києві від 14 січня 2016 року, яким надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення апеляційної колегії арбітражного суду Міжнародної організації торгівлі зерном та кормами GAFTA від 23 травня 2014 року №4323А(і), про сплату ПАТ «Компанія Райз» на користь «NIBULON S.A.» 17 536 000 дол. США (414 585 410, 56 грн.), а також суми витрат на арбітраж за розгляд Апеляції 54 594,85 фунтів стерлінгів (1 826 821,68 грн.). Рішення суду боржником не виконано.

25 травня 2016 рооку до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся представник стягувача - компанії NIBULON S.A. із заявою про прийняття до примусового виконання виконавчого листа виданого Святошинським районним судом м.Києва № 759/16206/14-ц від 25 травня 2016 року та вимогою накладення арешту на кошти боржника ПАТ «Компанія «Райз» та на його нерухоме майно.

27 травня 2016 року постановою про відкриття виконавчого провадження старшим державним виконавцем Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва № 759/16206/14-ц від 25 травня 2016 року Боржнику було надано строк у сім днів від дня винесення постанови добровільно виконати рішення суду.

З копії постанови державного виконавця від 7 червня 2016 року ВП №1256578 вбачається, що на все майно боржника ПАТ «Компанія «Райз» було накладено арешт.

9 червня 2016 року винесено постанову про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №50612962.

З копії виконавчого провадження вбачається, що у межах виконавчого провадження №50612962 постановами державного виконавця від 24 березня 2016 року було накладено арешт на майно та грошові кошти боржника, що обліковуються на його банківських рахунках у межах суми стягнення - 14 913 928,28 грн.

13 червня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі ухвали Верховного суду України від 9 червня 2016 року про відкриття провадження за заявою ПАТ «Компанія «Райз» про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2016 року; даною ухвалою було зупинено виконання зазначеної ухвали Апеляційного суду м. Києва від 14 січня 2016 року.

Статтею 383 ЦПК України зазначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11 Закону). Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання (ч. 2 ст. 11 Закону).

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи Національної поліції (п. 3, п. 5, п. 6 ч. ст. 11 Закону).

За ч.1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до п.1.4.8. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Міністерством юстиції України від 2 квітня 2012, № 512/5 , розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, державний виконавець зобов'язаний винести постанову відповідно до частини другої статті 57 Закону (арешт і вилучення майна боржника).

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону, державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника.

Державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. (ч. 8 ст. 52 Закону).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа є підставою для обов'язкового зупинення виконавчого провадження.

Протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться. Накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, не знімається. У період зупинення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів щодо розшуку боржника (його майна) або перевірки його майнового стану (частина 4 статті 39 Закону).

Відмовляючи у задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що виконавче провадження із виконання виконавчого листа №759/16206/14-ц, виданого 25 травня 2016 року Святошинським районним судом м. Києва на виконання ухвали Апеляційного суду м. Києві від 14 січня 2016 року зупинено, що унеможливлює здійснення державним виконавцем виконавчих дій у даному провадженні.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції не перевірено обставини, що оскаржувана бездіяльність державного виконавця призвела до порушення прав стягувача, оскільки судом надана оцінка, що права стягувача не порушені, так як арешт на зазначені вище рахунки накладений ще постановою державного виконавця в іншому виконавчому провадженні ( №50612962 ) 24 березня 2016 року.

Також колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції не надано оцінки бездіяльності державного виконавця, яка мала місце від моменту спливу строку для самостійного виконання боржником рішення суду до зупинення виконавчого провадження , а саме в період з 6 червня 2016 року і до 13 червня 2016 року (винесення постанови про зупинення виконавчого провадження) з огляду на наступне.

На момент звернення представником «NIBULON S.A.» із скаргою до суду виконавче провадження за виконавчим листом №759/16206/14-ц на виконання ухвали Апеляційного суду м. Києві від 14 січня 2016 року зупинено, а тому здійснення державним виконавцем виконавчих дій у даному провадженні з метою примусового виконання виконавчого листа є неможливим.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу «NIBULON S.A.» відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді