Справа № 527/395/17
провадження 2/527/310/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2017 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Левицької Т.В.,
при секретареві судового засідання - Папенко Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Глобине цивільну справу за позовом Глобинського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення допомоги по безробіттю, -
Глобинський районний центр зайнятості 17.02.2017 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення допомоги по безробіттю.
Мотивував наступним. З 27.11.2015 по 24.06.2016 відповідач перебував на обліку в Глобинському районному центрі зайнятості, як безробітний. В період з 16.05.2016 по 26.05.2016 йому було виплачено допомогу по безробіттю в розмірі 478,51 грн.
При проведенні розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним було виявлено, що під час перебування на обліку у центрі зайнятості ОСОБА_1 не повідомив про своє працевлаштування в філію «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» з 16.05.2016 на посаду слюсаря-ремонтника зміни №2 цеху забою та переробки птиці №2 департаменту мясопереробного виробництва , чим приховав відомості про обставини, що впливають на умови реєстрації в службі зайнятості, призначення й виплати допомоги по безробіттю, про що 10.01.2017 працівником РЦЗ було складено відповідний Акт № 18.
Згідно чинного законодавства не можуть бути визнані безробітними громадяни, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством. Про факт зайнятості вони зобовязані інформувати РЦЗ протягом трьох робочих днів.
Відповідач за зазначених обставин не мав право на отримання допомоги по безробіттю, але в добровільному порядку, на вимогу центру зайнятості, виплачені кошти не повернув.
Посилаючись на викладене, позивач прохав суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Глобинського районного центру зайнятості 478,51 грн. - суму виплаченої допомоги по безробіттю.
У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, згоден на ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України.
Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що відповідач 27.11.2015 звернувся до Глобинського районного центру зайнятості з письмовими заявами про надання йому статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю. Своїм підписом підтвердив викладену в тексті заяви інформацію про те, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно; ознайомлений з правами та обовязками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення.
Відповідно до витягу із наказів про прийняті рішення по особі ОСОБА_1, наказом Глобинського РЦЗ від 03.12.2015 № НТ151203 йому було надано статус безробітного з 27.11.2015.
Згідно наказу районного центру зайнятості № НТ 151204 від 04.12.2015 було призначено допомогу по безробіттю. Наказом № НТ151204 від 04.12.2015 було розпочато виплату допомоги по безробіттю з 04.12.2015. Наказом № НТ 160609 від 09.06.2016 року скорочено виплату допомоги по безробіттю з 08.06.2016 по 22.06.2016, у зв»язку з недоотриманням безробітним рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню. Відповідно до наказу НТ 160630 від 30.06.2016 припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію ОСОБА_1 як безробітного, у зв'язку з невідвідуванням без поважних причин територіального органу протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування.
В Акті № 18 від 10.01.2017 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» зафіксовано, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Глобинському РЦЗ як безробітний з 27.11.2015 по 27.11.2016. Допомогу по безробіттю йому було призначено з 04.12.2015 по 27.11.2016. З 16.05.2016 ОСОБА_1В працевлаштувався, але фахівця центру зайнятості про це не повідомив. Внаслідок цього виникла переплата допомоги по безробіттю у сумі 478,51 грн.
Згідно довідки № 2244 від 20.12.2016, виданої філією «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс», ОСОБА_1, відповідно до наказу № 332 КА від 13.06.2016 року, був прийнятий на посаду слюсаря-ремонтника зміни №2 цеху забою та переробки птиці №2 департаменту мясопереробного виробництва , наказом 656 КА від 05.08.2016 звільнений за власним бажанням.
Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їх прав на соціальний захист від безробіття, основні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття регулюються Законом України «Про зайнятість населення» та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
Згідно ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, належать до зайнятого населення, а тому не можуть бути визнані безробітними.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Частиною 3 ст. 36 зазначеного Закону встановлено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
За приписом ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» фонд має право, зокрема, стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.
Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 під час перебування на обліку в РЦЗ та виплати йому допомоги по безробіттю почав працювати у філію «Гаврилівський птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» по трудовому договору, в зв'язку з чим не мав права на отримання відповідних виплат. Про факт працевлаштування РЦЗ не повідомив, тобто умисно не виконав свій обов»язок, встановлений ст. 36 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача виплати по безробіттю в сумі 478,51 грн. є законними, обґрунтованими, підтверджуються наявними в справі доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Позивач є юридичною особою, яку звільнено від сплати судового збору при подачі позову, тому згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави стягується судовий збір в сумі 1600 грн.
Керуючись ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», ст. ст. 34, 36, 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.ст. 10, 11, 60 , 88, 158,197,212-215, 224ЦПК України, суд, -
Позов Глобинського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення допомоги по безробіттю задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 1600 грн.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Т. В. Левицька