Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/175/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Шепетько В. І.
Доповідач Головань А. М.
УХВАЛА

Іменем України

18.01.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - Голованя А.М.

суддів - Гайсюка О.В., Мурашка С.І.

за участю секретаря - Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07 листопада 2016 року, за позовом ОСОБА_2 до Шишкінської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, третя особа без самостійних позовних вимог ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування правового акту індивідуальної дії, і

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що виконкомом Шишкінської сільської ради було прийнято рішення №20 від 29.04.2011 року "Про оформлення права власності на будівлю зерносховища (ангар) гр. ОСОБА_2" та №47 від 30.08.2011 року "Про внесення змін до рішення № 20 від 29.04.2011 року" та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 08.12.2011 р., на ім'я ОСОБА_2 на майно - комплекс будівель, розташованих у АДРЕСА_1.

Проте у відповідача не було підстав приймати зазначені рішення та видавати свідоцтво, оскільки він не подав заяв до сільської ради про оформлення на себе права власності на вказане майно у зв'язку з тим, що мав намір після завершення його будівництва оформити його за ФГ " ОСОБА_3", головою якого він є.

Крім того, оскаржувані рішення винесені із порушенням чинного законодавства, оскільки як на момент винесення рішень, так і на даний час, будівництво нежитлового примі-щення є не завершеним й не було документів від дозвільних організацій на введення його в експлуатацію.

Посилаючись на це, позивач просив визнати недійсними та скасувати зазначені рішення та свідоцтво про право власності.

Ухвалою суду від 17 березня 2016 року до участі в справі залучено ОСОБА_3 як третю особу без самостійних вимог. (а.с. 34)

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07 листопада 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач, його представник та відповідач доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник третьої особи заперечив проти скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За правилами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач відмовився залучити до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_3, яка є співвласником нежитлового приміщення щодо законності процедури оформлення права власності на яке виник спір, то це порушує її права, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно рішення виконкому Шишкінської сільської ради Новоукраїнського району №20 від 29.04.2011 року "Про оформлення права власності на будівлю зерносховища (ангар) гр. ОСОБА_2", рішення цього виконкому №47 від 30.08.2011 року "Про внесення змін до рішення №20 від 29.04.2011 року", свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 08.12.2011 року, виданого Шишкінською сільською радою на ім'я ОСОБА_2, останній є власником нерухомого майна - комплексу будівель, розташованих у АДРЕСА_1 (а.с.14,15,80,81).

Згідно рішення Новоукраїнського районного суду від 15.11.2013 року, яке набрало законної сили, співвласниками вказаного нежитлового нерухомого майна визнано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із частками по 1/2 у кожного (а.с.186-192).

Звертаючись із позовом до Шишкінської сільської ради Новоукраїнського району позивач просив визнати незаконними та скасувати згадані вище рішення, якими вирішено питання щодо оформлення права власності на будівлю зерносховища та свідоцтво про право власності на нього.

В апеляційній скарзі, позивач вказує на те, що при вирішенні справи суд неправильно визначив зміст позовних вимог та спірних правовідносин і відповідно помилково відмовив у задоволенні позову, оскільки ОСОБА_3 приймала участь у справі як третя особа.

Проте доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на матеріалах справи та законі.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 Постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Відповідно до ч. 6 ст. 130 ЦПК України, якщо спір не врегульовано у порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідачами за позовами відповідно є особи, якими порушено, не визнано або оспорено права, свободи чи інтереси позивача.

Відповідно до ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Захист прав та інтересів особи реалізують за допомогою широких процесуальних гарантій, а незалучення кого-небудь з цих осіб до розгляду справи, інтересів яких стосується цей спір, позбавляє їх можливості скористатися для захисту своїх прав та свобод процесуальними правами та гарантіями.

Як убачається зі змісту ст. ст. 11, 33, 119 ЦПК України на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред'явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов'язується вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції поставив на обговорення питання про залучення до участі в справі співвідповідачем ОСОБА_3, як співвласника нежитлового приміщення щодо законності процедури оформлення права власності на яке виник спір.

При цьому, встановивши, що склад осіб, які беруть участь у справі, має бути доповненим, суд вчинив дії, які від нього вимагає положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України, а саме роз'яснив наслідки не залучення до участі у справі як відповідача іншого співвласника майна.

Проте позивач не скористався наданим йому законом диспозитивним правом і відмовився від залучення до участі у справі зазначеної особи.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано, не входячи в оцінку доводів сторін, відмовив у задоволенні позову, оскільки розгляд справи без залучення співвласника майна, яка не була відповідачем у справі, буде порушувати права цієї особи.

За таких обставин рішення суду першої інстанції зміні чи скасуванню не підлягає з підстав встановлених ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскарженою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: