У Х В А Л А

19 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Лященко Н.П., Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Чугуївського міського нотаріального округу Алексик Тетяна Вікторівна, орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Чугуївської міської ради, ОСОБА_5, про визнання договорів кредиту та іпотеки недійсними,

в с т а н о в и л а :

Чугуївський міський суд Харківської області рішенням від 8 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 1 березня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 задовольнив частково: визнав недійсним договір іпотеки, укладений 21 грудня 2007 року між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (далі − ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7; у задоволенні решти позовних вимог відмовив; вирішив питання розподілу судових витрат.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 21 вересня 2016 року касаційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» задовольнила частково, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 1 березня 2016 року скасувала, справу передала на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

17 грудня 2016 року до Верховного Суду України звернулися ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2016 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статті 177 Сімейного кодексу України (далі − СК України), статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», статті 17 Закону України «Про охорону дитинства», що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а також на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах зазначених норм матеріального права.

На обґрунтування своїх вимог заявники послались на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року та постанову Верховного Суду України від 1 липня 2015 року.

Перевіривши доводи заявників, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі − ЦПК України) Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є: неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2016 року, яку просять переглянути заявники, суд касаційної інстанції скасував ухвалене у справі рішення суду апеляційної інстанції та передав справу на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України у зв'язку з порушенням норм права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

У зв'язку з цим, підстави для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а також невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах зазначених норм матеріального права, передбачені пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутні.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Чугуївського міського нотаріального округу Алексик Тетяна Вікторівна, орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Чугуївської міської ради, ОСОБА_5, про визнання договорів кредиту та іпотеки недійсними, за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

Я.М. Романюк