Справа № 06.54/3//2017 Головуючий у 1-ій інстанції - Парамонов М.Л.
У Х В А Л А

25 січня 2017 року суддя Апеляційного суду м. Києва Шахова О.В., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року у справі за позовом Закритого недтиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду «ОТП Солюшин» Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ЛТП Капітал» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення,

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року до Апеляційного суду м. Києва надійшла зазначена заява.

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 08 грудня 2016 року заява згідно з вимогами ст.ст. 373, 119-120 ЦПК України залишена без руху.

Як убачається із супровідного листа, копія ухвали від 08 грудня 2016 року про залишення заяви без руху направлена ОСОБА_2 на адресу, вказану нею у заяві, проте поштове відправлення повернуто об'єктом поштового зв'язку із неможливістю вручення через закінчення встановленого терміну зберігання.

Будь-яка кореспонденція від заявника не надходила.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч. 4 ст. 76 ЦПК України, у разі відсутності адресата, особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з відміткою про причини невручення.

Отже, відсутність заявника за адресою, вказаною в заяві, неотримання поштового відправлення (його повернення за закінченням терміну зберігання), слід розцінювати як належне повідомлення про залишення заяви без руху.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25 січня 2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Заява в суді знаходиться тривалий час, протягом якого заявник не цікавиться рухом своєї заяви, а отже, зловживає своїми процесуальними правами, затягуючи розгляд справи.

Оскільки заявник недобросовісно користується своїми процесуальними правами, в заяві зазначив адресу, за якою не отримує поштову кореспонденцію, тривалий час недоліки заяви не усуває, то заява вважається неподаною і підлягає поверненню.

Повернення заяви не перешкоджає повторній подачі заяви до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст. 121, 295, 297 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року у справі за позовом Закритого недтиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду «ОТП Солюшин» Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ЛТП Капітал» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз'яснити, що повернення заяви не перешкоджає їй подати повторно до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя О.В. Шахова