Дата документу 18.01.2017
Справа № 334/7025/16-ц
Провадження № 2/334/880/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі:

- головуючого судді Добрєва М.В.,

- при секретарі Матвієнко О.І.,

розглянув у відкритому судовому засідання справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Запорізької міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності по 1/2 частині будинку в порядку спадкування за законом,

встановив:

Позивачі звернулися в суд з позовом до територіальної громади в особі Запорізької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності по 1/2 частині будинку в порядку спадкування за законом, вказавши, що 04.10.2012 року померла мати позивачів, ОСОБА_3.

08.05.1964 р. їй, рішенням виконкому ОСОБА_4 посилкової ради депутатів трудящих Ленінського району Запорізької області № 3 (протокол № 9), була виділена земельна ділянка колгоспом «Дружба» площею 700 кв.м. під забудову житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м.Запоріжжя, вул.Горького, 36-а.

На підставі даного рішення ОСОБА_5 райради від 08.05.1964р., виконком ОСОБА_6 райради видав дозвіл на побудову житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м.Запоріжжя, вул.Горького, 36-а.

Рішенням №333 від 30.07.1970 р. виконкомом Запорізької міської ради депутатів трудящих було проведено перейменування вулиць місця Запоріжжя, у звязку з чим, вул. Горького в м. Запоріжжі переіменовано на вул.Буревісника.

В 1964 році житловий будинок літ.А з житловою прибудовою літ.а за адресою: м.Запоріжжя, вул.Буревісника, № 36-а.

Згідно з додатком до Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів № 509/24 від 28.11.1996 року ОСОБА_3 була передана у приватну власність земельна ділянка № 36-а по вул.Буревісника в м.Запоріжжі площею 828 кв.м. Але, матір позивачів за життя не встигла оформити приватизацію землі.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий будинок № 36-а по вул.Буревісника в м.Запоріжжі.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, відповідно до якої у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки, позивачі, як діти, є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3.

Позивачі у відповідності до ст.1269, 1270 ЦК України, звернулися до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 з заявами про прийняття спадщини.

Постановами приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30.10.2013р., вих.№ 355/02-31 та від 24.10.2016р. вих.№418 позивачам відмовлено в видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті матері, в звязку з тим, що право власності на житловий будинок № 36-а по вул.Буревісника в м.Запоріжжі не зареєстроване за ОСОБА_3 в ОП ЗМБТІ.

Крім того, у рішенні виконкому ОСОБА_4 посилкової ради депутатів трудящих Ленінського району Запорізької області № 3 (протокол № 9) від 08.05.1964р., яким було дозволено будівництво житлового будинку з надвірними будівлями на колгоспних садибах, а саме земельній ділянці площею 700 кв.м. за адресою: м.Запоріжжя, вул.Буревісника, 36-а (вул.Горького, 36-а), імя матері позивачів помилково вказано «Галина» замість «Ганна» , оскільки в побуті її називали то ОСОБА_3, то ОСОБА_8.

У теперішній час виправити цю помилки та отримати свідоцтво про право власності на імя матері, або встановити факт належності правовстановлюючого документу не можливо, оскільки відповідно до ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент його смерті.

Позивачі просять суд встановити, що вказана в рішенні виконкому ОСОБА_4 посилкової ради депутатів трудящих Ленінського району Запорізької області № 3 (протокол № 9) від 08.05.1964р., ОСОБА_8, якій була виділена на земельній ділянці колгоспу «Дружба» площею 700 кв.м. під забудову житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м.Запоріжжя, вул.Горького, 36-а, була їхньою матірю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_2, право власності в порядку спадкування за законом по 1/2 частині за кожним на житловий будинок № 36-а по вул.Буревісника в м.Запоріжжі після смерті ОСОБА_3, померлої 04.10.2012 року.

У судовому засіданні позивач та представник позивачів позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заперечувала.

Вислухавши пояснення позивачів, їх представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст.1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Судом установлено, що 04.10.2012 року померла мати позивачів, ОСОБА_3.

08.05.1964р їй, рішенням виконкому ОСОБА_4 посилкової ради депутатів трудящих Ленінського району Запорізької області № 3 (протокол № 9), була виділена земельна ділянка колгоспом «Дружба» площею 700 кв.м. під забудову житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м.Запоріжжя, вул.Горького, 36-а (а.с. ).

На підставі даного рішення ОСОБА_5 райради від 08.05.1964р., виконком ОСОБА_6 райради видав дозвіл на побудову житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м.Запоріжжя, вул.Горького, 36-а.

Рішенням №333 від 30.07.1970 р. виконкомом Запорізької міської ради депутатів трудящих було проведено перейменування вулиць місця Запоріжжя, у звязку з чим, вул. Горького в м. Запоріжжі переіменовано на вул.Буревісника.

В 1964 році житловий будинок літ.А з житловою прибудовою літ.а за адресою: м.Запоріжжя, вул.Буревісника, № 36-а, що підтверджується копією технічного паспорту від 21.09.2015 року.

Згідно з додатком до Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів № 509/24 від 28.11.1996 року ОСОБА_3 була передана у приватну власність земельна ділянка № 36-а по вул.Буревісника в м.Запоріжжі площею 828 кв.м. Але, матір позивачів за життя не встигла оформити приватизацію землі.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий будинок № 36-а по вул.Буревісника в м.Запоріжжі.

Позивачі, як діти, є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 відповідно до ст..1261 ЦК України.

Позивачі у відповідності до ст.1269, 1270 ЦК України, звернулися до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 з заявами про прийняття спадщини.

30.10.2013р., вих.№ 355/02-31 та 24.10.2016р. вих.№418, керуючись «Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, винесла постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якими позивачам відмовлено в видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті матері, в звязку з тим, що право власності на житловий будинок № 36-а по вул.Буревісника в м.Запоріжжі не зареєстроване за ОСОБА_3 в ОП ЗМБТІ.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р. уразі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч.1 ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Житловий будинок літ.А з житловою прибудовою літ.а за адресою: м.Запоріжжя, вул.Буревісника, № 36-а був побудований ще в 1964р., що відповідає даним технічного паспорту на житловий будинок станом на 21.09.2015 року, але на час своєї смерті ОСОБА_3 не отримала свідоцтво про право власності на будівлі.

Згідно п.3.2 розділу 3 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001р. із змінами та доповненнями в редакції Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №404 від 09.08.2012р. не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992р.

ОСОБА_9 ДАБК від 01.09.2011р. №40-12-2409 розяснено, що для реєстрації права власності на побудовані до 05.08.1992р. обєкти достатньо технічного паспорта з датою побудови, а документи, які б підтверджували ввід в експлуатацією, не потрібні.

В Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», у п.6 розяснено: «Суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим, суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна.

При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").»

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце розяснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім,я спадкодавця та /або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем в БТІ.

При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з'ясовувати:

1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда);

2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку;

3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку;

4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм;

5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності.

Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав.

Крім того, у рішенні виконкому ОСОБА_4 посилкової ради депутатів трудящих Ленінського району Запорізької області № 3 (протокол № 9) від 08.05.1964р., яким було дозволено будівництво житлового будинку з надвірними будівлями на колгоспних садибах, а саме земельній ділянці площею 700 кв.м. за адресою: м.Запоріжжя, вул.Буревісника, 36-а (вул.Горького, 36-а), імя матері позивачів помилково вказано «Галина» замість «Ганна» , оскільки в побуті її називали то ОСОБА_3, то ОСОБА_8.

У теперішній час виправити цю помилки та отримати свідоцтво про право власності на імя матері, або встановити факт належності правовстановлюючого документу не можливо, оскільки відповідно до ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент його смерті.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку може бути встановлено факт родинних стосунків між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та ч. 1 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання у органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

У судовому засіданні усі наведені вище обставини найшли своє підтвердження, тому суд вважає можливим позов задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,212,213 ЦПК України ст.ст. 1216, 1218, 1261, 1266, 1268, 1269, 1270, 1278 ЦК України, ст.120 ЗК України, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р., Інструкцією «Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001р. із змінами та доповненнями в редакції Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №404 від 09.08.2012р., Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо прийняття в експлуатацію обєктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт», листом інспекції ГАСК від 01.09.2011р. №40-12-2409, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Запорізької міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності по 1/2 частині будинку в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити, що вказана в рішенні виконкому ОСОБА_4 посилкової ради депутатів трудящих Ленінського району Запорізької області № 3 (протокол № 9) від 08.05.1964р., ОСОБА_8, якій була виділена на земельній ділянці колгоспу «Дружба» площею 700 кв.м. під забудову житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м.Запоріжжя, вул.Горького, 36-а, доводилася ОСОБА_1 і ОСОБА_2 матірю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_2, право власності в порядку спадкування за законом по 1/2 частині за кожним на житловий будинок № 36-а по вул.Буревісника в м.Запоріжжі після смерті ОСОБА_3, померлої 04.10.2012 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Добрєв М. В.