Ухвала

іменем україни

06 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

КузнєцоваВ.О., Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом закритого акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» до товариства з обмеженою відповідальністю «Леопрінт», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розірвання договору та стягнення боргу, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 29 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2009 року закрите акціонерне товариство «Банк Петрокоммерц-Україна» (далі - ЗАТ «Банк Петрокоммерц-Україна») звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Леопрінт» (далі - ТОВ «Леопрінт»), ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розірвання кредитного договору та стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що ТОВ «Леопрінт»належним чином не виконуються зобов'язання за кредитним договором від 06 лютого 2007 року щодо його своєчасного й повного погашення, унаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 02 червня 2009 року складає 118 677,89 доларів США, що в гривневому еквіваленті дорівнює 903 198 грн 08 коп., з яких: 756 103 грн 09 коп. - прострочена заборгованість за основною сумою кредиту; 41 270 грн 68 коп. - прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом; 105 824 грн 31 коп. - пеня за неналежне виконання кредиту, яка підлягає солідарному стягненню, як з боржника, так і з поручителів.

Заочним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської областівід 21 січня 2010 року позов задоволено.

Розірвано кредитний договір № 0078-02-07/МСБ укладений між ЗАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та ТОВ «Леопрінт» 06лютого 2007 року.

Стягнуто з ТОВ «Леопрінт», ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно на користь ЗАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» борг за кредитним договором у розмірі 903 198 грн 08 коп.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 29 березня 2016 року заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 січня 2010 рокув частині солідарного стягнення з ОСОБА_4 на користь ЗАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» заборгованості за кредитним договором № 007-92-07/МСБ від 06 лютого 2007 року в сумі 903 198 грн 08 коп. та судових витрат скасовано та відмовлено в задоволенні цих позовних вимог.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна»просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не встановлено.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом установлено, що 06 лютого 2007 року між ЗАТ «Банк Петрокоммерц-Україна», правонаступником якого є ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна», та ТОВ «Леопрінт» було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 300 000 доларів США зі сплатою 14% річних зі строком погашення до 05 лютого 2009 року.

У забезпечення цього договору, 06 лютого 2007 року між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки за № 007-02-07/1/МСБ, а також договір поруки № 007-02-07/2/МСБ між банком та ОСОБА_4

27 лютого 2008 року між банком та ТОВ «Леопрінт» було укладено додаткову угоду до кредитного договору, відповідно до якої процентну ставку збільшено до 15% річних.

Звертаючись до суду з даним позовом ЗАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» зазначало, що кредитна заборгованість у повному обсязі не погашена та її розмір станом на 02 червня 2009 року складає 118 677,89 доларів США, що в гривневому еквіваленті дорівнює 903 198 грн 08 коп.

Заочним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської областівід 21 січня 2010 року позов задоволено. Розірвано кредитний договір № 0078-02-07/МСБ укладений між ЗАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та ТОВ «Леопрінт» 06лютого 2007 року. Стягнуто з ТОВ «Леопрінт», ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно на користь ЗАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» борг за кредитним договором у розмірі 903 198 грн 08 коп.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 23 травня 2011 року заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 січня 2010 року змінено, виключено з резолютивної частини рішення ОСОБА_5, як особу, з якої підлягають стягненню в солідарному порядку на користь ЗАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» грошові кошти, як з поручителя. Рішення в частині позовних вимог ЗАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» до ТОВ «Леопрінт» скасовано, а провадження в справі в цій частині закрито.

За правилами ч. 1 ст. 509 ЦК Українизобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча і пов'язаний з боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього Кодексу).

За положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах № 6-67 цс 11 від 19 грудня 2011 року та № 6-97цс13 від 25 вересня 2013 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи позов банку в повному обсязі, суд першої інстанції, виходив з того, що з вини боржника утворилася заборгованість за кредитним договором, яка підлягає солідарному стягненню, як з боржника, так і з поручителів.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши докази в справі, й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши, обставини справи, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову банку про стягнення кредитної заборгованості з поручителя - ОСОБА_4, оскільки в зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанцій, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Дійсно внаслідок укладання 27 лютого 2008 року між банком та ТОВ «Леопрінт» додаткової угоди № 1 до кредитного договору, відповідно до якої було збільшено процентну ставку за користування кредитом з 14 % до 15 %, збільшився обсяг відповідальності поручителя.

Зазначене підтверджується й висновком викладеним у рішенні апеляційного суду Львівської області від 23 травня 2011 року, яким відмовлено в задоволенні позову відносно іншого поручителя ОСОБА_6, в зв'язку з тим, що між ТОВ «Леопрінт» та банком укладено додаткову угоду до кредитного договору, якою збільшено процентну ставку без згоди поручителя, в наслідок чого збільшилася його відповідальність.

Доводи касаційної скарги ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна»висновків суду не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що апеляційним судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги про те, що позивач не був повідомлений та в зв'язку з цим представник позивача не був присутнім в судовому засіданні апеляційного суду 29 березня 2016 року спростовуються матеріалами справи, а саме повідомленням банка про розгляд справи 29 березня 2016 року, яке отримане останнім 21 березня 2016 року (Т. 2 а.с. 72).

Крім того доводи банку про те, що зміна процентної ставки по кредитному договору може бути здійснена без згоди поручителя відповідно до п. п. 2.1, 2.2 договору поруки, спростовується змістом цих пунктів, де не зазначено, що зміни до кредитного договору можуть здійснюватися без згоди з поручителем.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргупублічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 29 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов

О.В.Кадєтова

С.О.Карпенко