Справа № 395/1319/16-ц Провадження № 2/395/81/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2017 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Орендовського В.А.

з участю секретаря Сотченко Я.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача «Бобринець-Агро-К» ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Бобринець-Агро-К», ОСОБА_4 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До суду із позовом звернувся ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Бобринець-Агро-К», ОСОБА_4 про стягнення боргу, вказавши, що 01 лютого 2016 року між ОСОБА_3 (далі Позивач) та Приватним підприємством «Бобринець-Агро-К» (далі Відповідач-1) був укладений договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки (далі «Договір»). Позивач, передбачені Договором обовязки виконав в повному обсязі надавши техніку ПП «Бобринець-Агро-К», Відповідач-1 передбачені Договором свої зобов'язання щодо оплати техніки належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. Крім цього в забезпечення виконання зобовязань по вищевказаному договору між ОСОБА_3, Приватним підприємством «Бобринець-Агро-К» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 1 від 01 лютого 2016 р. У звязку з наведеним, позивач просить суд стягнути на його користь: з ПП «Бобринець-Агро-К» основну суму боргу в розмірі 9 931 400 грн. та штраф у розмірі 4 970 200 грн.; солідарно з ПП «Бобринець-Агро-К» та ОСОБА_4 10 000 грн. основної суми боргу та штраф у розмірі 500 грн..

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала повністю та просила суд задовольнити його.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав частково, зокрема заперечував проти задоволення позову в частині стягнення штраф у розмірі 4 970 200 грн.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні позов визнав частково, зокрема заперечував проти задоволення позову в частині стягнення штраф у розмірі 4 970 200 грн.

Заслухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно ст.638 ч.1 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно ст.655 ч.1 ЦК за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Постанова Кабінету Міністрів України №694 від 08.07.2009 року «Про затвердження Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів» свідчить, що договори купівлі-продажу сільськогосподарської техніки підлягають обов'язковій державній реєстрації.

Згідно ст.210 ч.1 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Судом встановлено, що 01 лютого 2016 року між ОСОБА_3 та Приватним підприємством «Бобринець-Агро-К» укладений договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки, згідно якого позивач повинен був передати у власність ПП «Бобринець-Агро-К» сільськогосподарську техніку: комбайн марки CLAAS LEXION 480, номер шасі (двигуна) 21, рік випуску 1997; жатку кукурудзяну марки Geringhoff Rota-Disc, рік випуску 1996; ріпаковий стіл марки Biso, рік випуску 2006. За умовами договору відповідач ПП «Бобринець-Агро-К» повинен був сплатити позивачу у строк не пізніше 10 лютого 2016 року повну вартість техніки: комбайна - 2 630 000 гривень; жатки кукурудзяної - 420 800 гривень, ріпакового стола - 263 000 гривень, а всього 3 313 800 гривень.

Наведені обставини свідчать, що між позивачем та відповідачем дійсно вчинено договір купівлі-продажу трьох одиниць сільськогосподарської техніки, проте його вчинено у простій письмовій формі та не проведено перереєстрацію сільськогосподарської техніки, а оскільки остання є обов'язковою та правочин вважається вчиненим саме з моменту перереєстрації вище вказаної техніки, суд вважає, що вказаний договір є неукладеним, а тому не створює у сторін прав та обов'язків.

Відповідно до вимог ст.1212 ч.1,3 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Враховуючи, що договір між позивачем та відповідачем є неукладеним, проте Відповідач-1 отримав від позивача сільськогосподарську техніку: комбайн марки CLAAS LEXION 480, номер шасі (двигуна) 21, рік випуску 1997; жатку кукурудзяну марки Geringhoff Rota-Disc, рік випуску 1996; ріпаковий стіл марки Biso, рік випуску 2006.16000 грн., суд вважає, що вказані майно отримано без достатньої правової підстави, а тому воно підлягає поверненню.

Статтями 11, 60, 212 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Що стосується позовних вимог, які повязані з забезпеченням виконання зобовязання, а саме неустойка у виді штрафу та порука, то вказані способи захисту майнового права та інтересу застосовуються у разі прострочення зобов'язання, яке відповідає вимогам цивільного законодавства, проте в даному випадку зобов'язання не виникло, оскільки порушено вимоги закону щодо його належного оформлення, а тому вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд відповідно до вимог ст.88 ч.4 ЦПК України вважає необхідним компенсувати судові витрати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 208-209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Бобринець-Агро-К», ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя: Орендовський В.А.