Справа №403/119/17 провадження № 2/403/71/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 березня 2017 року смт.Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підприємства «Агротранссервіс» про визнання договору оренди землі недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 підприємства «Агротранссервіс» про визнання договору оренди землі недійсним. Суддею встановлено, що подана позивачем ОСОБА_1 позовна заява не відповідає вимогам п.п.3, 5, 6 ст.119 ЦПК України, оскільки зміст позовних вимог не відповідає викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та на підтвердження яких зазначає відповідні докази. Так, зі змісту позовної заяви суддею встановлено, що згідно рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 04.11.2016 року за позивачем ОСОБА_1, як спадкоємцем в порядку спадкування за законом, визнано право власності на земельну ділянку площею 9,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ганно-Лентовичівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, як спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті матері ОСОБА_4, яка померла 18.03.2016 року. Маючи намір реалізувати своє право власника на розпорядження власністю позивач дізналася, що між ОСОБА_5, як уповноваженою особою її матері, на підставі доручення ВАВ № 845667, та орендарем ПП «Агротранссервіс» в особі ОСОБА_6 укладений договір оренди землі від 04.08.2004 року, зареєстрований в реєстрі за № 599 від 05.08.2004 року строком на 49 років. В обгрунтування позовних вимог про визнання недійсним договору оренди землі позивач ОСОБА_1 зазначає обставини, у зв"язку з якими, на її думку, є недійсною довіреність, посвідчена 28 березня 2003 року державним нотаріусом Устинівської державної нотаріальної контори, відповідно до якої її матір ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_5 володіти та розпоряджатися на його власний розсуд земельною ділянкою в натурі розміром 9,85 гектарів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ганно-Леонтовичеської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, згідно з Державним актом серії 1-КР №008234, виданого та зареєстрованого р.№220 26.03.2001 року вищезазначеною сільською радою. Крім того, зазначаючи, що довіреність відноситься до односторонніх правочинів, позивач вказує на підставу недійсності правочину, а саме: недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України, та далі зазначає, що оспорюваним правочином є той, недійсність якого прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом. Такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч.3 ст.215 ЦК України). ЦК України набрав чинності 01.01.2004 року, довіреність була посвідчена 28.03.2003 року, відповідне обгрунтування застосування положень ЦК України до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності відсутні. Крім того, позивач, посилаючись на ст.ст.215, 216 ЦК України, вказує на те, що суди розглядають справи за позовами про визнання правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності. Далі позивач вказує на закінчення строку дії довіреності і неможливість з цієї підстави визнати її недійсною. Також зазначає про зловживання матір"ю спиртними напоями та не розуміння нею значення своїх дій при наданні повноважень, які визначені в довіреності. З огляду на такий виклад обставин позивачем фактично обґрунтовуються підстави недійсності довіреності, а не договору оренди землі, підстави на визнання недійсності якого передбачені спеціальним законом, зокрема, у разі недотримання вимог ст.15 «Про оренду землі» щодо істотних умов договору оренди. Крім того, зазначаючи в позовній заяві про необхідність застосування наслідків недійсного правочину (довіреності) згідно ч.1 ст.216 ЦК України, позивач посилається на обов"язок кожної із сторін повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Проте яким чином до наслідків недійсності одностороннього правочину довіреності належить визнання недійсним договору оренди землі позивачем взагалі не зазначено, як не зазначено і підстави для визнання саме договору оренди землі недійсним з посиланням на відповідні пункти, частини, статті нормативно-правових актів. Таким чином, у разі пред"явлення позивачем позовної вимоги про визнання недійсним договору оренди, позивач має викласти в позовній заяві відповідні обставини на обгрунтування саме таких вимог, а не обгрунтування обставин, які, на думку позивача, є підставами для недійсності довіреності від 28.03.2003 року. Додане до позовної заяви клопотання про витребування доказів також не містить посилання на обставини, які за допомогою цих доказів має намір доводити позивач та з якою метою: визнання довіреності чи договору оренди землі недійсним. З огляду на викладене, суддею встановлена невідповідність змісту описової та мотивувальної частини позовної заяви, де міститься виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, змісту прохальної частини позовної заяви, оскільки в позовній заяві позивачем зазначені обставини, які, на її думку, є підставою для недійсності довіреності, а в позовних вимогах вказано про визнання недійсним договору оренди землі. В звязку з викладеним та відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України, подана ОСОБА_1 позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення позивачем її недоліків та встановленням відповідного строку для їх усунення. Керуючись ст.121 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підприємства «Агротранссервіс» про визнання договору оренди землі недійсним залишити без руху.

Надати позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви в пять днів з моменту одержання копії даної ухвали .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області С.Ю.Атаманова