Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/29/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13.03.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у особі: головуючого судді Левка Т. Ю., при секретарі Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ПАТ Українська залізниця в особі Філії Енергозбут до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ "Українська залізниця", в особі філії "Енергозбут" ПАТ "Українська залізниця" звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що між ДГТО "Львівська залізниця" та одним із мешканців, зареєстрованих за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 11.05.2008 р. укладено Договір № 701023 про користування електричною енергією. В період з липня 2014 року мешканці припинили здійснювати оплату за спожиту електричну енергію, внаслідок чого виникла заборгованість на суму 2833,81 гривень. Позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, проте ухвалою Виноградівського районного суду від 30.08.2016 року позивачу відмовлено у задоволенні заяви у звязку із зняттям ОСОБА_2 з реєстраційного обліку через смерть. Позивачу відомо, що ще одним належним чином зареєстрованим мешканцем даної квартири та, відповідно побутовим споживачем електричної енергії в розумінні п.1 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою КМУ від 26.07.1999 року №1357 є відповідачка ОСОБА_1 у звязку з цим позивач просить стягнути із відповідачки заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 2833,81 грн., три відсотки річних у розмірі 132,94 грн. та 320,20 грн. інфляційних втрат, а також судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, а тому суд в порядку ст.ст.169, 224, 225 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений.

В судовому засіданні встановлено, що 11.05.2008 року між ДГТО "Львівська залізниця" та одним із мешканців, зареєстрованих за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 укладено Договір № 701023 про користування електричною енергією.

В період з липня 2014 року мешканці вказаної квартири припинили здійснювати оплату за спожиту електричну енергію, внаслідок чого виникла заборгованість на суму 2833,81 гривень.

Позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію.

Ухвалою Виноградівського районного суду від 30.08.2016 року позивачу відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу, так як ОСОБА_2 значиться знятою з реєстраційного обліку від 05.12.2008 року у звязку з смертю.

Ще одним мешканцем даної квартири та, відповідно побутовим споживачем електричної енергії в розумінні п.1 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою КМУ від 26.07.1999 року №1357 є відповідачка ОСОБА_1

Відповідно до ч.2 ст.205 ЦК України, правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Таким чином відповідачка ОСОБА_1 є боржником за вказаним договором та допустила заборгованість по оплаті за спожиту електричну енергію в період з липня 2014 року в сумі 2833,81 грн., що стверджується даними картки споживача.

Згідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобовязаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (різновидом яких є електроенергія), а згідно до ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до обєктів електроенергетики, споживання енергії без приладів обліку та порушення правил користування енергією.

У відповідності до п.48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМ України №1357 від 26.07.1999 року, з наступними змінами і доповненнями, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією.

Згідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, з аналізу наведених правових норм убачається, що споживач, який отримує послугу з електропостачання, зобов'язаний оплачувати цю послугу.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора згідно з цивільно-правового договору є грошовим зобов'язанням. Виходячи з цього, правовідносини, в яких замовник зобов'язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання комунальних послуг, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якій кореспондує право вимоги кредитора про оплату наданих послуг.

За змістом ст.ст.11-16, 526, 611 ЦК України цивільно-правові зобовязання виникають, зокрема, із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства і повинні належно виконуватися.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, вимоги позивача про стягнення інфляційних витрат та 3% річних є підставними.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованості по оплаті за спожиту електроенергію.

В силу ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1378 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 197, 209, 213-215, 224, 225 ЦПК України, ст. ст. 11-16, 22, 526, 611, 623, 625, 1166, 1193 ЦК України, п.3 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст.27 Закону України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою КМ України №1357 від 26.07.1999 року, з наступними змінами і доповненнями, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 Вячеславівни, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" () заборгованість за постачання електричної енергії у розмірі 2833,81 грн., три відсотки річних у розмірі 132,94 грн. та інфляційні втрати у розмірі 320,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 Вячеславівни, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 1378 грн. сплаченого судового збору.

Відповідачка може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії до Виноградівського районного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_3