17 січня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Панченко О.М.
за участю секретаря судового засідання - Полярній М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє в інтересах своїх та неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку, -
Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач та позивач ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі по 06.10.2011 року. Від шлюбу мають дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_2 Позивачі мають на праві часткової власності житлове приміщення, а саме квартиру АДРЕСА_1. Тривалий час, а саме з 2004 року відповідач жодного дня в квартирі не проживає, не цікавиться нею, не сплачує комунальні послуги, ніяких його речей в квартирі немає. Протягом всього часу не проживання відповідача у спірній квартирі позивачі змушені за свій рахунок сплачувати комунальні послуги та нести витрати по утриманню квартири, що нараховуються на відповідача. На підставі викладеного вони вимушені були звернутися до суду з даним позовом, просили визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку у вказаній квартирі.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала вимоги позову в повному обсязі.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги позову в повному обсязі та просив суд про їх задоволення.
Позивачі по справі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з»явилися, направивши до суду свою письмову заяву в якій просили проводити судове засідання без їх участі, підтримали вимоги свого позову в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлявся судом про день та час розгляду справи належним чином за останнім відомим місцем проживання та реєстрації. Суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечували також позивачі по справі.
Вислухавши пояснення позивача, її представника, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05.02.2008 року позивачам та відповідачу по справі в рівних долях належить квартира АДРЕСА_1. (а.с. 18).
Відповідно до договору дарування 1/7 частини квартири, відповідач подарував належну йому на праві власності частину спірної квартири сину ОСОБА_2. (а.с. 67).
Відповідно до довідки ф. 3 в квартирі АДРЕСА_1 значаться зареєстрованими позивачі та відповідач по справі (а.с. 23).
Відповідач по справі зареєстрований в спірній квартирі, проте з вересня 2004 року не проживає в ній, не сплачує комунальні послуги, ніяких його речей в ній немає.
Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод пред'явивши одну із таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Вказана норма також передбачена п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».
Пунктом 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», передбачено, що застосовуючи положення ст. 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння.
В судовому засіданні, судом було встановлено, що відповідач з 2004 року в спірному житловому приміщенні не проживає та не сплачує комунальні послуги, ніяких його речей в ній немає, що підтверджується актами ЖЕД 310, що містяться в матеріалах справи (а.с. 65,66). Також, допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8, що являється сусідкою позивачів в судовому засіданні підтвердила факт непроживання відповідача в квартирі НОМЕР_1 протягом вже більше ніж 10 років.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 110, 212-215, 224-233 ЦПК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, що діє в інтересах своїх та неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку, - задовольнити.
Визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 - ОСОБА_6 та зняти його з реєстраційного обліку у вказаній квартирі.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь кожного з позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 судові витрати у розмірі по 137 грн. 80 коп. в рахунок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.