Справа № 202/8172/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

03 березня 2017 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Герасименка В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що 06 березня 2014 року між ним і відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого він позичив відповідачу грошові кошти в розмірі 30000 грн., а відповідач зобов'язався повернути борг 06 травня 2014 року. Відповідач свої зобовязання не виконав, позику не повернув. За цих підстав позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 30000 грн., а також за період з 06.05.2014 року по 31.10.2016 року три проценти річних у розмірі 2241,78 грн. та інфляційні втрати в розмірі 20700 грн.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом оголошення у пресі, заперечень проти позову не надав, тому суд вирішує справу на підставі наявних даний і доказів у відсутності відповідача в заочному порядку.

Суд, з'ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне:

Судом встановлено, що 06 березня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 у власність грошові кошти в розмірі 30000 грн., а останній зобовязався повернути таку ж суму грошових коштів 06.05.2014 року.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини 2 статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Позивачем на підтвердження укладення між ним і відповідачем договору позики та отримання відповідачем грошових коштів у борг представлена розписка відповідача від 6 березня 2014 року, яка відповідачем у судовому порядку не спростована, а тому в суду не виникає сумнівів щодо дійсності зобов'язання відповідача перед позивачем.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, суму боргу в розмірі 30000 грн. у встановлений договором строк позивачу не повернув, суд приходить до висновку, що вказану суму слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Крім того, у зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання з відповідача на користь позивача необхідно стягнути за період з 07.05.2014 року - 31.10.2016 року три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2241 грн. 37 коп. (30 000 х 3% : 365 дн. х 909 дн.) та інфляційне збільшення в межах заявлених позовних вимог у розмірі 20700 грн. (30000 грн. х 103,8% х 101% х 100,4% х 100,8% х 102,9% х 102,4% х 101,9% х 103% х 103,1% х 105,3% х 110,8% х 114% х 102,2% х 100,4% х 102,3% х 102% х 100,7% х 100,9% х 30000 = 22313,42).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 30 000 грн., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2241 грн. 37 коп., інфляційне збільшення в розмірі 20 700 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., а всього 53 492 (пятдесят три тисячі чотириста девятсот дві) грн. 57 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Це заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Ю. Марченко