Справа № 2/243/370/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Мірошниченко Л.Є.
при секретарі Останькович О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов'янська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -
Позивач ОСОБА_1 у грудні 2016 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить визнати договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, укладений 13 квітня 1998 року, реєстровий № 30 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_3В.) на Донецькій товарній біржі - дійсним.
В обґрунтування позову позивач зазначила, що 13 квітня 1998 року між нею та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено біржовий контракт (договір купівлі-продажу) № 30 житлової квартири, жилою площею 16,9 кв.м; загальною площею 31,3 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.
13 квітня 1998 року зазначена угода була укладена на Донецькій товарній біржі та повністю відповідала волевиявленню сторін, що підтверджується фактом виконання всіх зобовязань сторонами договору, а саме позивач передала відповідачці грошові кошти за квартиру, а відповідачка, в свою чергу передала позивачці документи на квартиру та ключи від неї.
Нотаріальне посвідчення договору не було здійснено, оскільки після отримання грошових коштів та передачи ключей ОСОБА_2 виїхала за межі міста і тому нотаріально посвідчити біржовий договір на теперішній час не вбачається можливим.
У звязку з вищевказаним позивач змушена звернутися до суду з дійсним позовом.
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не зявилася, надавши право представляти свої інтереси представнику.
Представник позивача, ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності від 13.09.2016 року, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_5 (а.с. 10), до судового засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не була присутня, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час та місце судового засідання.
Згідно ст. 169 ч. 4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення.
Дослідивши наявні у справі документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи,
на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 13 квітня 1998 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено біржовий контракт (договір купівлі-продажу) № 30 житлової квартири, жилою площею 16,9 кв.м; загальною площею 31,3 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 7)
Право власності на придбану квартиру відповідно до реєстраційного посвідчення було зареєстровано за ОСОБА_3 в КП «Бюро технічної інвентаризації» 30.04.1998 року під реєстраційним номером 1825. (а.с. 7)
Згідно із технічним паспортом на квартиру № 17, що розташована за адресою: м. Словянськ вул. Новий Бит, будинок № 30 - вищевказана квартира знаходиться у власності ОСОБА_3 (а.с. 8)
Після одруження, а саме 03.11.1999 року позивачка змінила прізвище з «Редька» на «Сидорова», що підтверджується свідоцтвом про одруження виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Словянська Донецької області, серії І-НО № 051993 (а.с. 6)
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Судом достовірно встановлено, що договір купівлі-продажу спірної квартири є дійсним, оскільки відповідає вимогам здійснення такого правочину, чинним на час його укладення.
За ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
При цьому правовідносини, що склалися між сторонами мали місце до набрання чинності ЦК України в редакції 2003 року, тому відповідно п. 4 «Прикінцевих положень» Цивільного кодексу України підлягають застосуванню положення ЦК України в редакції 1963 року.
Так за ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно із ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
На підставі переліченого вбачається, що положення ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» не змінювали положень діючого на момент укладення біржового контракту цивільного законодавства України про обовязковість нотаріального посвідчення угод купівлі-продажу житлового нерухомого майна, учасниками якого були громадяни.
У ст. 8 Закону України «Про право власності», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, було зазначено, що цим законом встановлюються основні положення про власність в Україні, а відносини власності, не врегульовані цим Законом, регулюються Цивільним кодексом України та іншими законодавчими актами.
Відповідно ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального
оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Оскільки реальне виконання сторонами умов договору у справі повністю доведено, а відповідач ухиляється від його посвідчення, суд вважає можливим визнати угоду дійсною, а позов задовольнити.
Керуючись ст.ст. 10, 58, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу № 30 від 13 квітня 1998 року квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, між ОСОБА_1 (до шлюбу Редька) ОСОБА_6 та ОСОБА_2, укладений на Донецькій товарній біржі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем в судову палату по цивільним справам апеляційного суду Донецької області, шляхом подачі апеляційної скарги до Слов'янського міськрайонного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду Л.Є Мірошниченко