АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/912/17 Справа № 174/403/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Данилюк Т. М. Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Черкас Є.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року позивач звернувся до суду ыз позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 46331,83 грн., посилаючись на те, що відповідач була звільнена 11 березня 2016 року з філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» Державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України (наказ №98 від 09.03.2016 року). Під час звільнення з нею було повністю проведено розрахунок, а саме нараховано та виплачено: вихідну допомогу, одноразову допомогу та матеріальну допомогу при звільненні. На виконання рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2016 року про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, ОСОБА_2 було поновлено з 12 березня 2016 року на роботі.

Вважає, що зазначена вище виплата в сумі 46331,83 грн. є безпідставно набутою відповідачем і такою, що підлягає поверненню позивачу, а тому просили стягнути з відповідача вказану грошову суму.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно наказу № 98 від 11 березня 2016 року ОСОБА_2 була звільнена з посади інженера другої категорії кошторисно-договірного та планового бюро відділу капітального будівництва та ремонтів управління комбінату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі змінами в організації виробництва та скорочення штату працівників, з яким відповідачка була ознайомлена 11 березня 2016 року. Після чого позивач провів з нею розрахунок та відповідач отримала виплату вихідної допомоги, одноразової допомоги, матеріальної допомоги та компенсації за невикористані дні відпустки, а всього в розмірі 46331 грн. 83 коп. (а.с.5).

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 13 травня 2016 року ОСОБА_2 було поновлено на роботі зі стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а.с.7-17).

На виконання даного рішення суду, наказом № 426-П від 16 травня 2016 року про поновлення на роботі,- ОСОБА_2 було поновлено на посаді інженера другої категорії кошторисно-договірного та планового бюро відділу капітального будівництва та ремонтів управління комбінату з 12 березня 2016 року (а.с.6).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, міський суду обґрунтовано виходив з того, що позивачем не надано будь-яких доказів, на підтвердження того, що розрахунок при звільненні з відповідачем, був здійснений не добровільно, або внаслідок лічильної (рахункової) помилки, або внаслідок недобросовісності з боку відповідача. Окрім того, в судовому засіданні представник позивача підтвердила, що розрахунок при звільненні з відповідачкою був проведений добровільно та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Суд першої інстанції правомірно керувався ст.1215 ЦК України, згідно якої не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю, аліменти та інші грошові суми надані фізичній особі, як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, та виходив з того, що вихідна допомога прирівнюється до заробітної плати, а тому цю виплату слід розцінювати, як засіб для існування.

При цьому, як зазначив суд, відсутня рахункова помилка або недобросовісність набувача.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні передбачені ст.309 ЦПК України підстави для скасування або його зміни.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія»- відхилити.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

М.Ю. Петешенкова