Справа № 203/3900/16-ц
У Х В А Л А

13 березня 2017 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді Казака С.Ю.

при секретарі Булеці А.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу ОСОБА_9, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10, приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу ОСОБА_11, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, про визнання довіреності та договору купівлі-продажу недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває вищезазначена цивільна справа.

В судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_7 було подано підписану останнім заяву про відвід головуючого по справі судді Казака С.Ю. на підставі п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України. В обґрунтування поданої заяви посилався на те, що в судовому засіданні 13.03.2017 року судом було безпідставно відмовлено в задоволенні клопотань про витребування доказів та призначення по справі судової почеркознавчої експертизи, що порушує засади змагальності сторін, унеможливлює всебічне та повне зясування обставин справи і дає підстави для висновку про наявність обставин, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді. Також представник відповідача в якості підстав для відводу посилався на розгляд суддею Казаком С.Ю. раніше іншої цивільної справи за позовом ОСОБА_7 про визнання права власності на спірну квартиру.

Представники позивача та третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, в судовому засіданні проти задоволення заяви про відвід заперечували.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання; 2) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 3) він є членом сім'ї або близьким родичем сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; 4) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді; 5) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений ч.3 ст.11-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст.23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у ст.20 цього Кодексу, суддя зобов'язаний заявити самовідвід. На підставах, зазначених у ст.20 цього Кодексу, судді, може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про неупередженість суду навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «ОСОБА_12 проти Бельгії» від 26.10.1984 року, п.26), важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «ОСОБА_13 проти Іспанії» від 28.10.1998 року, п.45). Вказане зумовлює необхідність відводу судді не лише, коли є докази його неупередженості, а й коли з об'єктивних причин можуть виникнути достатні сумніви в його неупередженості.

Відповідно до практики тлумачення права на справедливий суд згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейським Судом з прав людини в рішеннях у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України» безсторонність суду визначається за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Беручи до уваги особисті переконання окремого судді, його безсторонність у справі за суб'єктивним критерієм презюмується. За об'єктивним критерієм у кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки таку природу та ступень, що б свідчити про упередженість суду, та, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Перевіряючи доводи поданої відповідачем ОСОБА_7 заяви про відвід суд враховує, що під час розгляду справи судом як задовольнялись, так і відхилялись клопотання сторони відповідача, зокрема про витребування та огляд доказів, про що постановлялись відповідні мотивовані ухвали.

А тому, посилання відповідача на необєктивність та упередженість судді з мотивів відмови в задоволенні частини клопотань, є субєктивною думкою відповідача, що ґрунтується на незгоді з прийнятими судом процесуальними рішеннями.

Також безпідставними є доводи заявленого відводу з посилання на те, що суддею Казаком С.Ю. раніше розглядалась інша цивільна справа за позовом ОСОБА_7 про визнання права власності на спірну квартиру, оскільки предметом заявлених останнім позовних вимог у даній справі було стягнення заборгованості за договором позики, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Тобто судом розглядався спір між сторонами, що виник з інших договірних правовідносин та не надавалась будь-яка оцінка обставинам, що є предметом дослідження та перевірки у розглядаємій цивільній справі за позовом ОСОБА_4

В звязку з чим, суд вважає, що заява відповідача ОСОБА_7 про відвід судді є безпідставною, необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.20,23,24 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяв відповідача ОСОБА_7 про відвід судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Казака С.Ю. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.Ю.Казак