АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

09 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В.,Стрижеуса А.М.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк»

на рішення Печерського районного суду м.Києва від 13 липня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк»,треті особи : ОСОБА_7, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович про визнання права власності на грошові кошти,які знаходяться на поточному рахунку та зобов'язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2015 року позивачі звернулися до суду з даним позовом до відповідача.

Зазначали,що між ОСОБА_7 та ПАТ «Дельта банк» 24.05.2013 року укладено договір на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки. Відповідно до виписки по його рахунку станом на 16.02.2015 року залишок грошових коштів складає 54 034.82 дол.США.

Протягом 16-19 лютого 2015 року між ОСОБА_7 та позивачами було укладено Договори дарування грошей, які знаходяться на його рахунку, відкритому в ПАТ «Дельта банк» по 8 000 дол.США кожному з обдарованих.

Для перерахування грошових коштів зі своїх рахунків на рахунки обдарованих по укладеним договорам дарування грошей ОСОБА_7 звернувся до ПАТ «Дельта банк» з заявою про перерахування сум з його поточного рахунку на поточні рахунки обдарованих, однак по теперішній час ПАТ «Дельта банк» перерахування коштів згідно його вимоги не здійснило.

Вважаючи ,що таки дії відповідача порушують їхні законні права та інтереси,суперечать діючому законодавству,просили визнати за кожним з позивачів право власності на 8 000 дол.США, що еквівалентно 214 880.00 грн.,які знаходяться на поточному рахунку ОСОБА_7 та зобов'язати відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта банк» данні позивачів для віднесення їх до переліку вкладників,які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду у розмірі по 8 000 дол.США,що еквівалентно 214 880 .00 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13.07.2015 року даний позов задоволено частково.

Визнано право власності на грошові кошти у сумі по 8 000 доларів США, що еквівалентно 214 880,00 грн., за кожним з позивачів, які фактично знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 відкритому ОСОБА_7 у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» .

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права,неповне з'ясування обставин,що мають значення для справи,помилковість висновків суду. Вважає ,що суд безпідставно не урахував положень п.2.12.19 та п. 5.27, діючих на момент укладання договорів дарування Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта банк», з якими погодився ОСОБА_7, укладаючи договір на відкриття поточного рахунку, відповідно до яких Клієнт(вкладник) не може здійснювати відступлення третім особам прав за Договором банківського вкладу без отримання попередньої письмової згоди Банку, а такої згоди відповідач не надавав. До того ж позивачі не є вкладниками банку,а є його кредиторами, проте судом не у повній мірі враховано ту обставину, що ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним законом, положення якого регулюють правовідносини, пов'язані із здійсненням організації виплат відшкодувань за вкладами.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_10 апеляційну скаргу підтримала з підстав, наведених в ній.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Проте позивачі та треті особи тричі у судові засідання не з'явилися. За вказаних обставин, з огляду на положення ч.5 ст.74,ч.5 ст.76,ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів визнала їх повідомлення належним,а неявку такою ,що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того,що права позивачів порушені і підлягають захисту в обраний ними спосіб - шляхом визнання за ними права власності на грошові кошти ,що перебувають на рахунку третьої особи. Вважав встановленим,що відповідач порушив свої зобов'язання щодо виконання розпоряджень ОСОБА_7 відносно перерахування належних йому грошовихкоштів.

Проте погодитися з такими висновками суду у повній мірі не можна,оскільки вони зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права ,при неповному з'ясуванні обставин ,що мають значення для справи,що ,відповідно до ст. 309 ЦПК України, є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 5 статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Позивачі звертаючись з даним позовом зазначали,що право власності на грошові кошти виникло у них на підставі договорів дарування.

Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Статтею 5 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» суб'єктами правових відносин, що виникають при здійсненні переказу коштів, є учасники, користувачі (платники, отримувачі) платіжних систем. Відносини між суб'єктами переказу регулюються на підставі договорів, укладених між ними з урахуванням вимог законодавства України.

Порядок відкриття, використання і закриття банківських рахунків визначено «Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття банківських рахунків у національній та іноземних валютах», затвердженої Постановою Правління Національного банку України №492 від 12 листопада 2003 року.

Пунктом 1.8 зазначеної Інструкції визначено, що банки вправі відкривати своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки. Поточні та вкладні рахунки відкриваються банком клієнту на договірній основі.

З огляду на викладене відкриття банківського рахунку здійснюється шляхом укладання відповідного договору.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом 24.05.2013 року між ОСОБА_7 та ПАТ «Дельта банк» укладено договір на відкриття поточного рахунку з використанням та обслуговуванням платіжної картки № НОМЕР_2.

На виконання цього договору ОСОБА_7 було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно з випискою банку залишок грошових коштів по рахунку № НОМЕР_1 станом на 16.02.2015 року складає 54 034.82 дол.США.

Протягом 16-19 лютого 2015 року ОСОБА_7 було укладено договори дарування грошових коштів,що перебувають на його рахунку № НОМЕР_1 у ПАТ «Дельта банк»,зокрема:

-Договір дарування грошових коштів, який посвідчений приватним нотаріусом Буржинською Д.В. від 16 лютого 2015 року та зареєстрований в реєстрі за № 500. у відповідності до якого ОСОБА_7, є дарувальником, а ОСОБА_1 обдарованим.

-Договір дарування грошових коштів, який посвідчений приватним нотаріусом Буржинською Д.В. від 17 лютого 2015 року та зареєстрований в реєстрі за № 505. у відповідності до якого ОСОБА_7 є дарувальником, а ОСОБА_2 обдарована.

-Договір дарування грошових коштів, який посвідчений приватним нотаріусом Буржинською Д.В. від 17 лютого 2015 року та зареєстрований в реєстрі за № 504. у відповідності до якого ОСОБА_7 .є дарувальником, а ОСОБА_3 обдарована.

-Договір дарування грошових коштів, який посвідчений приватним -нотаріусом Буржинською Д.В. від 19 лютого 2015 року та зареєстрований в реєстрі за № 522. у відповідності до якого ОСОБА_7 є дарувальником, а ОСОБА_4 обдарованим.

-Договір дарування грошових коштів, який посвідчений приватним нотаріусом Буржинською Д.В. від 17 лютого 2015 року та зареєстрований в реєстрі за № 506. у відповідності до якого ОСОБА_7 , є дарувальником, а ОСОБА_5 обдарованим.

Відповідно до ч.1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність.

За умовами вказаних договорів дарування грошових коштів, Дарувальник передає безоплатно у власність, а Обдаровані приймають, як дарунок, грошові кошти, які зберігаються на рахунку, відкритому дарувальником в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» згідно договору НОМЕР_2 від 24 травня 2013 року.

Позивачі звернулися із заявами до відповідача про відкриття поточних карткових рахунків та переведення на ці рахунки грошових коштів з депозитного вкладу ОСОБА_7 згідно договорів дарування.

ОСОБА_7 після укладення зазначених договорів дарування також звернувся до відповідача з вимогою про перерахування з його рахунку грошових коштів на рахунки осіб ним обдарованих.

Ці вимоги виконані не були.

Ч. 1, 3 ст. 1068 ЦК України визначено,що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Разом із цим ,згідно з положеннями п.2.12.19 та п. 5.27 ,діючих на момент укладання договорів дарування Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта банк»,з якими погодився ОСОБА_7 укладаючи договір на відкриття поточного рахунку, Клієнт (вкладник) не може здійснювати відступлення третім особам прав за Договором банківського вкладу без отримання попередньої письмової згоди Банку.

У п.п.2.3,2.4 укладеного між сторонами Договору № НОМЕР_2 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки від 24.05.2013 року зазначено ,що підписанням цього Договору ОСОБА_7 засвідчує,що він ознайомлений з Правилами,Тарифами та погоджується їх вважати обов'язковими для застосування до взаємовідносин,які виникли на підставі цього Договору ,а його підпис на цьому примірнику Договору є письмовим підтвердженням того,що у день укладання Договору він отримав примірник Договору, а також по одному примірнику Правил та Тарифів Банку.

Представник відповідача у судовому засіданні підтвердив,що в установленому законом порядку вказаний Договір № НОМЕР_2 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки від 24.05.2013 року ,або окремі його пункти ,недійсними не визнанні, а укладання договорів дарування ОСОБА_7 з банком не погоджував .

Доказів на спростування такого матеріали справи не містять,а відтак ОСОБА_7 не міг вчиняти дії щодо відступлення третім особам прав за Договором банківського вкладу без отримання попередньої письмової згоди Банку ,з огляду на що, його розпорядження від 26.03.2015 року щодо перерахування грошових коштів на рахунки обдарованих ним осіб відкритих в ПАТ «Дельта банк» , підставно були залишені відповідачем без задоволення.

При цьому позивачі не набули статусу вкладників.

У даному випадку відповідач не є стороною договорів дарування позивачам грошових коштів, а тому у нього не можуть виникати будь-які обов'язки на підставі цих договорів дарування.

Крім того, Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 березня 2015 прийнято рішення № 51 про запровадження з 03.03.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Якщо на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливлює стягнення коштів у будь - який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 20.01.2016 року № 6-2001 цс15 та від 13.06.2016 року № 6-1123 цс16, які відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для застосування до даних правовідносин.

Отже, введення у банку тимчасової адміністрації унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Після відкликання банківської ліцензії Банк не має права проводити банківські операції, у тому числі операції з відкриття поточних або вкладних рахунків фізичним та юридичним особам та, відповідно, укладати з юридичними та фізичними особами договори, які регулюють зазначені операції.

Також, Банк не має права здійснювати будь-які перекази грошових коштів, які ініційовані фізичними або юридичними особами.

У даному випадку позивачі є кредиторами і їх вимоги повинні задовольнятися відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідач не є стороною договорів дарування позивачам грошових коштів, а тому у нього не можуть виникати будь-які обов'язки на підставі цих договорів дарування.

За викладених обставин рішення суду в частині задоволених вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

В інший частині рішення суду не оскаржувалося і виходячи з положень ст.303 ЦПК України - апеляційним судом не перевірялося.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 313-314,316,317ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 13 липня 2015 року в частині задоволених вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту : У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», треті особи : ОСОБА_7, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк»Кадиров ВладиславВолодимирович про визнання права власності на грошові кошти,які знаходяться на поточному рахунку ОСОБА_7 - відмовити.

В інший частині рішення суду не оскаржувалося.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 757/18303/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 1516 /2017

Головуючий у суді першої інстанції: Цокол Л.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.