Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9637/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді: Позарецької С.М.,

при секретарі: Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Черкаський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою (в подальшому уточнена) про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги мотивує тим, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Черкаси. Її дошлюбне прізвище ОСОБА_1. 17.12.1983р. вона уклала шлюб з ОСОБА_2. і прийняла його прізвище. Між тим, 03.01.1989р. шлюб було розірвано, але прізвище ОСОБА_1 вона залишила.

В свідоцтві про її народження в графі національність батько вказано: ОСОБА_3 - росіянин. Між тим, все своє життя він вважав себе євреєм, оскільки його матір ОСОБА_4 була єврейкою, він сповідував іудаїзм, жив за єврейськими звичаями та традиціями.

Рішенням Саксаганського райсуду Дніпропетровської області м. Кривий Ріг від 01.06.2004р. внесено зміни до актового запису про реєстрацію народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 №3 від 13.01.1944р., вказавши в графі національність: єврей.

27.10.2015р. заявник зверталася до органів РАЦСу щодо внесення змін до актового запису про її народження, але отримала відповідь-висновок від 26.04.2016р. про відмову у внесенні таких змін.

Таким чином, просить суд, - встановити юридичний факт, що батько ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3 - єврей; внести зміни до актового запису про народження №1698, складеного 15.10.1966р. Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відносно ОСОБА_1 щодо виправлення національності батька дитини ОСОБА_3 з «росіянин» на «єврей».

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з»явилась, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Дерев»янко В.Т. повністю підтримав доводи заяви та просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи: Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області за довіреністю Кузовнікова А.Ю. при вирішенні справи просила прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає до задоволення за таких підстав:

встановлено, що ОСОБА_1 (вона ж після одруження ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1 і її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (актовий запис №1698, свідоцтво про народження НОМЕР_1, видане 15.10.1966р. Черкаським міськвідділом РАЦСу). При цьому, у свідоцтві про її народження зазначено, що батько є росіянином.

Аналогічні записи містяться у записі акту про народження ОСОБА_1. №1698, що був наданий до суду представником заінтересованої особи, а також у витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2. в Росії (актовий запис №3 від 13.01.1944р., свідоцтво видане 14.11.1998р. повторно). При цьому, зазначено, що його матір - ОСОБА_4 - єврейка.

Крім того, ОСОБА_3 (росіянин) та ОСОБА_5 (українка) 26.02.1966р. уклали шлюб (актовий запис №61), що вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб.

Як вбачається з актового запису про смерть №232 від 14.02.2011р., ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.

Відповідно до рішення Саксаганського райсуду Дніпропетровської області м.Кривий Ріг від 01.06.2004р. (справа №2-2124/2004) внесено зміни до актового запису про реєстрацію народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 №3 від 13.01.1944р., вказавши в графі національність: єврей.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області (справа №2-754/2005р.) від 22.04.2005р. за заявою ОСОБА_6 (рідної сестри заявника ОСОБА_1) зобов»язано Черкаський міськвідділ РАЦСу внести зміни до актового запису про народження №840 від 24.03.1972р. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої Черкаським міським відділом РАЦС, в графі національність батька, зазначивши його національність замість «росіянин» - «єврей».

Відповідно до даних довідки №74/12-03-33 відділу РАЦСу по м. Черкаси ЧМУЮ, ОСОБА_6 (вона ж ОСОБА_6), ІНФОРМАЦІЯ_4 у проведений відповідний запис за №840 від 24.03.1972р. внесені зміни щодо батька, зокрема, - зазначено, що ОСОБА_3 за національністю - єврей.

За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 27.10.2015р. відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси складено висновок від 26.04.2016р. (справа №132/07-02-05.06-02) про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану щодо національності батька.

За положеннями ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 вказаної статті визначено перелік справ, які розглядаються судом в порядку окремого провадження.

Крім того, статтею 256 ЦПК передбачено перелік справ про встановлення факту. Зокрема, за частиною 2 цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 11 Конституції України, держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.

Національність - це національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності.

Згідно із ст. 3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин (ратифікована Законом України № 703/97- ВР від 9.12.1997 року), кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Відповідно до ст. 300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Статті 1 та 3 Закону України "Про національні меншини в Україні" гарантують громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості і самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян країни, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Держава гарантує всім національним меншинам право на національно-культурну автономію, що включає в себе будь-яку діяльність, що не суперечить чинному законодавству (ст.6 Закону). Відповідно до ст.11 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Громадяни, які належать до національних меншин, вільні у виборі обсягу і форм здіснення прав, що надаються їм чинним законодавством, і реалізують їх особисто та через відповідні державні органи. Громадяни, які належать до національних меншин, мають право вільно встановлювати і підтримувати зв'язок з особами своєї національності та їх громадськими об'єднаннями за межами України, одержувати від них допомогу для задоволення мовних, культурних, духовних потреб, брати участь у діяльності міжнародних неурядових організацій (статті 13, 15 ЗУ).

Аналогічне правило закріплено у ст. 7 Декларації прав національностей України від 01.11.1991р. Належність особи до певної національності є також одним з елементів правового статусу (правосуб'єктності) особи, визнання якої за кожною людиною передбачено ст. 6 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948р.

Таким чином, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, оскільки встановлення факту приналежності ОСОБА_3 до єврейської національності, необхідно заявникові для того, щоб відновити та зберегти етнічне походження свого роду. Доводи заявника знайшли своє підтвердження доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Встановлення судом таких юридичних фактів не порушує права, інтереси, чи свободи інших осіб. Крім того, національне законодавство України не визначає юридичного механізму підтвердження належності до будь-якої національності та групи національних меншин для реалізації останніми різноманітних прав, закріплених у нормативних актах. Єдиним таким механізмом є встановлення у судовому порядку факту належності фізичної особи до певної національності, в порядку встановлення факту, що має юридичне значення. Об'єктом судового захисту виступає охоронюваний законом інтерес, а предметом судової діяльності - є встановлення певних юридичних фактів та станів з метою подальшого здійснення заінтересованими особами суб'єктивних прав.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України. Згідно із Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану в Україні" актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Внесення змін до актових записів цивільного стану, згідно зі статтею 22 цього Закону, провадиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

Отже, саме за результатами розгляду справи в порядку окремого провадження, на думку суду, необхідно встановити юридичний факт, що батько ОСОБА_1 - ОСОБА_3, 1944 року народження, за національністю єврей і внести відповідні зміни до актового запису про народження заявника.

На підставі викладеного та, керуючись Конституцією України, ЗУ «Про національні меншини», ст. 300 ЦК України, Рамковою конвенцією Ради Європи про захист національних меншин, яка ратифікована ЗУ № 703/97- ВР від 9.12.1997 року, Декларацією прав національностей України від 01.11.1991р., Загальною декларацією прав людини від 10.12.1948р. ст.ст. 3, 15, 10, 11, 57-61, 209 - 223, 234, 256 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт, що батько ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3 - єврей.

Внести зміни до актового запису про народження №1698, складеного 15.10.1966р. Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відносно ОСОБА_1 щодо виправлення національності батька дитини ОСОБА_3 з «росіянин» на «єврей».

На рішення може бути подано апеляційну скаргу через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: С. М. Позарецька