РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2801/16-ц

провадження у справі № 2/0285/169/17

19 січня 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді……….………Літвин О.О.

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до Новоград-Волинської міської ради Житомирської області

про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у жовтні 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, загальною площею 0, 0166 га, яка розташована в АДРЕСА_1 (далі Земельна ділянка).

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що після смерті його тітки ОСОБА_3, померлої 04.02.2016 року, відкрилась спадщина, що складається окрім іншого майна, з Земельної ділянки. Як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Земельну ділянку, у звязку з розбіжністю площ фактичного землекористування, оскільки наявні в користуванні 0, 0166 га, а в Державному акті на право власності на землю вказано 0, 0190 га.

Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, а представник відповідача проти задоволення позову не заперечив.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.02.2016 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на Земельну Ділянку, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ № 049562 від 09.11.2001 року, що підтверджується також довідкою Управління Держгеокадастру у Новоград-Волинському районі Житомирської області від 04.07.2016 року. З останньої встановлено, що при обмірі та виготовленні технічної документації із землеустрою на Землю існує розбіжність площ фактичного землекористування, яка складає 0, 0166 га, коли в державному акті вказано 0, 0190 га.

За життя ОСОБА_3 розпорядилась усім своїм майном, склавши на імя позивача 21.11.2003 року заповіт.

Позивач є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 третьої черги, спадкова справа № 7/2016 до майна померлої заведена 14.06.2016 року приватним нотаріусом ОСОБА_4 за заявою позивача, інші особи з заявами про прийняття та видачу спадщини не звертались. На імя позивача ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру, яка розташована за тією ж адресою що й Земельна ділянка.

Вказані обставини підтверджуються листами приватного нотаріуса Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_4 від 20.10.2016 року та державного нотаріуса Новоград-Волинської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 13.10.2016 року.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.07.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Земельну ділянку у звязку з розбіжністю площ фактичного землекористування.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за заповітом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Основним юридичним документом на право власності на землю за життя спадкодавиці був Державний акт на право приватної власності на землю (ст. 126 ЗК України в редакції від 01.01.2004 року).

Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, за життя ОСОБА_3 правомірно набула на Земельну ділянку право власності, отримала Державний акт, який зареєстровано в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю за № 5754, та відкрито користувалась землею, проте не отримала кадастровий номер на неї. У звязку з цим при виготовленні технічної документації та проведенні необхідних обмірів земельної ділянки Новоград-Волинським міським земельно-кадастровим бюро було встановлено розбіжність у площі фактичного користування землею, а саме: замість вказаної у державному акті площі у 0, 0190 га, у фактичному користуванні позивача знаходиться 0, 0166 га, що й стало причиною відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю.

Оскільки до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на Земельну ділянку, оскільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру вже видано позивачу, а Земля має цільове призначення саме - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 209, 212-215 ЦПК України, - суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0166 га, яка розташована в АДРЕСА_2, успадковану після смерті ОСОБА_3, померлої 04.02.2016 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя О.О. Літвин