САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/4287/16-ц
Провадження № 2/206/90/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" лютого 2017 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого - судді Зайченко С.В., при секретареві Дубовик Г.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Орган опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в якому просила, позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи тим, що 28 серпня 2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. 20.01.2005 року від цього шлюбу народився син ОСОБА_4 03.09.2009 року шлюб між нею та відповідачем був розірваний. Відповідач покинув свою малолітню дитину коли їй виповнилося два роки. Протягом семи років відповідач взагалі не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться його навчанням, не відвідує навчальний заклад, не провідує дитину вдома. Матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вихованням дитини займається лише вона та її теперішній чоловік. Дитина у цьому виді спорту подає надії. У літку дитина була запрошена на змагання за кордон. Вона неодноразово намагалася знайти відповідача для оформлення нотаріального дозволу на виїзд дитини, однак відповідач почав кудись зникати не мешкає за адресою своєї реєстрації. На телефонні дзвінки не відповідає. У звязку з чим, дитина була вимушена залишитися вдома. Дитина отримала дуже сильну психологічну травму, замкнулася та почала потрохи втрачати інтерес до спорту. В силу свого віку дитина не може зрозуміти, чому він не їде з усіма дітьми на змагання, до яких так наполегливо тренувався. Відповідач не виконує свої батьківські обовязки, передбачені законом та моральними засадами суспільства. Він самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною та його виховання і утримання. Дитина не знає його як свого батька, не має до нього родинних почуттів . Дані обставини і стали підставою для звернення її до суду з дійсним позовом.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений через періодичне видання газети «Вісті Придніпров'я», оскільки місце мешкання його не відоме. На підставі ч.9 ст.74 ЦПК України після опублікування оголошення в пресі відповідач вважається повідомленими про час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи в судовому засіданні вважала позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Заслухав доводи позивача, представника третьої особи, покази свідків, дослідив письмові докази по справі та дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

28 серпня 2004 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб (а.с.9)

Від цього шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія 1-КИ №002459 від 23 лютого 2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська (а.с.8).

03 вересня 2009 року шлюб між сторонами був розірваний (а.с.10).

30 грудня 2015 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила своє прізвище з «Брандуш» на «Борисова» (а.с.21).

Відповідно до довідки квартального комітету №24 Самарської районної у м. Дніпропетровську ради(а.с.19) дитина ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з матірю та сестрою.

Малолітній ОСОБА_4 навчається в КЗО «Неповна сеоредея загальноосвітня школа №127» ОСОБА_1 міської ради. Мати дитини приділяє належну увагу вихованню сина. Батько ОСОБА_3 у вихованні сина участі не приймає (а.с.14,16,18).

Також дитина відвідує недільну школу при храмі ОСОБА_6. Протягом трьох років навчання ОСОБА_4 до школи приводила та забирала мати або бабуся. Батько жодного разу школу не відвідував (а.с.17).

З 2012 року малолітній ОСОБА_4 систематично відвідує тренування по «Таєквондо». Із батьків інтерес до тренувального процесу дитини проявляли мама, бабуся, дідусь спортсмена. За весь час батько на тренуваннях не зявлявся. Тренувальному складу він не знайомий (а.с.22).

Ці обставини, окрім письмових доказів, підтвердили і свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, які показали, що є батьками позивача. Відповідач перестав піклуватись про сина, коли йому ще два роки. З того часу життям дитини він не цікавиться, ніякої допомоги не надає.

Крім того, в судовому засіданні відповідно до ст. 171 СК України також було зясовано думку малолітнього ОСОБА_4, який зазначив, що з батьком не спілкується та зовсім його не памятає. Чоловіка матері ОСОБА_9 він вважає своїм батьком.

В своєму висновку №2-17/1975 від 21.12.2016 року орган опіки та піклування виконкому Самарської районної у місті ОСОБА_1 ради, вважав за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей.

Батьківські права є в той же час і обов'язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов'язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав.

Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань відповідача виховувати дитину та матеріально забезпечувати, піклуватися про її фізичний стан і духовний розвиток, готувати до самостійного життя.

Враховуючи викладене та те, що відповідач фактично самоусунувся від виконання батьківських обовязків, суд вважає, що наявні підстави для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Питання судових витрат вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України

Керуючисьст. ст. 209,213-215,224-226 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Орган опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя С. В. Зайченко