АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/8284/14-ц 22-ц/774/198/К/17
Справа № 214/8284/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/198/К/17 суддя Попов В.В.
Категорія - 24 (ІV) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря: Чубіної А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на повторне заочне рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 23 березня 2016 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплову енергію та гаряче водопостачання.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» - Левченко Катерина Вадимівна, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року позивач Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі - КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплову енергію та гаряче водопостачання. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідач зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_1 та отримує послуги у вигляді гарячого водопостачання та опалення, оплату за надані послуги не здійснював, у зв'язку із чим утворилася заборгованість за період з 01.09.2009 року по 01.12.2013 року в сумі 3858 грн. 46 коп., яку, разом із судовими витрати у розмірі 243,60 грн., просив стягнути з відповідача на свою користь. Крім того, позивач зазначив про переривання строку позовної давності зверненням до суду та видачею судового наказу від 28.03.2014 року.

Повторним заочним рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 23 березня 2016 року позов КПТМ «Криворіжтепломережа» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» 3858 грн. 46 коп. в рахунок погашення заборгованості по оплаті за теплову енергію і гаряче водопостачання за період з 01.09.2009 року по 01.12.2013 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду в частині визначення розміру заборгованості, стягнутої з нього на користь відповідача, посилаючись на незастосування судом до спірних правовідносин наслідків пропуску позовної давності, про що було заявлено під час розгляду справи.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» - Левченко К.В., яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила її відхилити, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа» та стягуючи з ОСОБА_2 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість по оплаті за опалення та гаряче водопостачання за період з 01 09.2009 року по 01.12.2013 року в розмірі 3858,46 грн., суд першої інстанції виходів з обов'язку відповідача, як споживача послуг з опалення та гарячого водопостачання, здійснювати оплату послуг, які надавались йому позивачем.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 просив суд застосувати наслідки пропуску позовної давності щодо позовних вимог КПТМ «Криворіжтепломережа» про стягнення заборгованості по оплаті за опалення та гаряче водопостачання, а представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» просив суд відмовити у задоволенні заяви позивача про застосування наслідків пропуску позовної давності (а.с. 50), однак, суд першої інстанції взагалі не вирішував питання щодо дотримання позивачем термінів позовної давності, у зв'язку з чим колегія суддів скасовує рішення суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України у зв'язку з порушенням судом норм процесуального права та ухвалює нове рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є власником та зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1, постачання теплової енергії до якої здійснювало КПТМ «Криворіжтепломережа» (а.с.3,4).

Між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг з постачання теплової енергії, які врегульовано Законом України „Про житлово-комунальні послуги", Законом України „Про теплопостачання", Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України №630 від 21.07.2005 року.

Згідно зі 322 ЦК України тягар утримання майна покладено на власника майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормами ст.151 ЖК України на громадян, які мають в приватній власності жилий будинок, квартиру покладено обов'язок забезпечувати утримання свого житла, проводити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.

Відповідно до ст. 13 Закону України від 24 червня 2004 року «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Примірні переліки житлово-комунальніх послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов'язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України "Про теплопостачання".

Частиною 1 ст. 32 Закону "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Пунктом 18 Правил надання послуг передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Згідно з п.21 Правил надання послуг у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв.метр (куб.метр) опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення згідно із законодавством.

Нарахування за опалення по житловим квартирам в будинках, в яких не встановлено будинковому засобу обліку теплової енергії, виконується виходячи з вартості опалення в поточному місяці та опалювальної площі квартири. Виходячи з тарифу за 1Гкал кожного місяця виконується розрахунок фактичних витрат теплової енергії (з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря за поточний місяць згідно довідки авіаційної метеорологічної станції м. Кривого Рогу) та вартість опалення 1кв.м. опалювальної площі.

Таким чином, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач має зобов'язання перед позивачем по оплаті комунальних послуг з опалення і гарячого водопостачання.

Правильність нарахування суми боргу підтверджується особовим рахунком по квартирі АДРЕСА_1, яким підтверджено розмір боргу та факт не внесення за вказаний період оплати за постачання теплової енергії. При цьому, правильність нарахування зазначених сум відповідачем не оспорюється.

Частинами 3, 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В суді першої інстанції відповідачем ОСОБА_2 заявлено клопотання про застосування строку позовної давності щодо вимог, заявлених за межами трирічного строку.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У стаття 257 ЦК України зазначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу і позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач. ( ч.ч. 1, 2 ст.264 ЦК).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до Саксаганського районного суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення із боржника ОСОБА_2 заборгованості в сумі 3858 грн. 46 коп.та 28.03.2014 року було видано судовий наказ, який ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 03.06.2014 року скасовано.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011р. №14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" - наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Враховуючи, що судовий захист права КПТМ «Криворіжтепломережа» на стягнення грошових коштів за надані послуги може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.

Отже, строк позовної давності переривався подією - зверненням КПТМ "Криворіжтепломережа" із заявою про видачу судового наказу та видачею судового наказу від 28.03.2014 року, а тому позивач має право заявляти вимоги про стягнення заборгованості, з врахуванням позовної давності встановленої ст.257 ЦК України, починаючи з 01.03.2011 року по 01.12.2013 року.

Як вбачається із матеріалів справи, заборгованість відповідача за період з 01 березня 2011 року по 01 грудня 2013 року становить 1876,46 грн. (а.с.4) і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а тому колегія суддів ухвалює рішення про часткове задоволення позовних вимог КПТМ "Криворіжтепломережа" та стягнення з відповідача заборгованості по оплаті за теплову енергіюта гаряче водопостачання за період з 01 березня 2011 року по 01 грудня 2013 року в розмірі 1876,46 грн.

Колегією суддів відхиляються доводи представника КПТМ "Криворіжтепломережа" про те, що позовна давність переривалася внесенням ОСОБА_2 періодичних платежів в більшому розмірі ніж було нараховано в поточному місяці.

Так, перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу ( ч. 1 ст.264 ЦК).

Відповідно до п. 2.21 Наказу КПТМ «Криворіжтепломережа» №416 від 21.10.2015 року та роз'яснення Комітету з питань фінансів і банківської діяльності Верховної Ради України від 29.10.2004 року за №06-10/10-1215, питання віднесення платежу, призначення якого в платіжному документі достатньою мірою не деталізовано, чи перерахування суми більшої ніж нарахована за поточний місяць, має визначатися одержувачем таким чином: якщо порядок зарахування коштів врегульовано у договорі між платником та одержувачем коштів - згідно з положенням договору; якщо відповідні застереження відсутні у договорі та у разі заборгованості, в тому числі, що підлягає стягненню на підставі судових рішень, платежі мають відноситись на погашення заборгованості в хронологічному порядку, тобто починаючи з такої, що виникла у найдавніший період, до повного її погашення.

В матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_2 здійснював погашення заборгованості по оплаті за теплову енергіюта гаряче водопостачання за періоди, які виходять за межі позовної давності, а вчинення КПТМ «Криворіжтепломережа» дій щодо перерахування коштів на погашення заборгованості в хронологічному порядку, які не були попередньо узгоджені із споживачем, не свідчить про визнання ним свого боргу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь КПТМ "Криворіжтепломережа" підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст. 303, 307, 309 ч.1 п.3,4, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Повторне заочне рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 23 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплову енергію та гаряче водопостачання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість по оплаті за теплову енергіюта гаряче водопостачання за період з 01 березня 2011 року по 01 грудня 2013 року в розмірі 1876 (одна тисяча вісімсот сімдесят шість) гривень 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: