Справа № 739/23/17
Провадження № 2/739/106/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), діючи через свого представника ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на ім'я його баби ОСОБА_3.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є спадкоємцем своєї баби ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року і належним чином прийняв її спадщину. Після смерті ОСОБА_3 на ім'я останньої був виданий державний на право власності на земельну ділянку. Оскільки державний акт виданий у порушення вимог законодавства після смерті ОСОБА_3, це призвело до порушення його прав на спадкування майна, яке входить до спадкової маси ОСОБА_3, а саме права на земельну частку (пай).

У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, при цьому представник позивача подав заяву про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглянути справу без його участі.

Представник відповідача - Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області у судове засідання не з'явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позову.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Ларинівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла ОСОБА_3 (а.с. 7). Позивач є онуком ОСОБА_3 та спадкоємцем останньої (а.с. 7-9).

Вже після смерті ОСОБА_3 на ім'я останнього, на підставі розпорядження голови Новгород-Сіверської районної державної адміністрації №99 від 20 березня 2006 року, було видано держаний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану на території Ларинівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, площею 5,0724 га серії НОМЕР_1 від 13 липня 2006 року (а.с. 10).

Відповідно до частини другої статті 9 ЦК УРСР (в редакції на день виникнення спірних правовідносин) правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю.

Згідно зі статтею 10 ЦК УРСР, в якій розкрито зміст правоздатності громадян, громадяни, серед іншого, можуть відповідно до закону мати майно в особистій власності, право користування жилими приміщеннями та іншим майном, успадковувати і заповідати майно.

Частиною першою статті 125 Земельного кодексу України (на час виникнення спірних правовідносин) передбачалося, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Частиною першою статті 126 Земельного кодексу України (на час виникнення спірних правовідносин) було визначено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Враховуючи наведені вище законодавчі положення суд приходить до висновку, що видача Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією Чернігівської області на ім'я ОСОБА_3 державного акту про право власності на земельну ділянку була здійснена в порушення вимог норм цивільного законодавства України, оскільки після смерті особа не може набувати право власності на майно, зокрема й на земельні ділянки.

Вказаний вище державний акт був виданий ОСОБА_3, як особі, що мала право на земельну частку (пай), яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай).

Відповідно до пункту 17 розділу Х Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Таким чином, у зв'язку з видачею на ім'я ОСОБА_3 після її смерті державного акту на право власності на земельну ділянку, сертифікат на право на земельну частку (пай), що посвідчував право вимоги останньої на відведення у приватну власність земельної ділянки, яке входило до складу спадщини ОСОБА_3, став недійсним. Це в свою чергу призвело до порушення прав позивача щодо набуття у власність в порядку спадкування права на земельну частку (пай).

За таких обставин суд вважає за необхідне захистити права позивача, визнавши недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_3 Відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 10, 529, 549 Цивільного кодексу УРСР, статтями 125, 126 Земельного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку - задовольнити повністю.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий 13 липня 2006 року на підставі розпорядження голови Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області від №99 від 20 березня 2006 року на земельну ділянку площею 5,0724 (п'ять цілих сімсот двадцять чотири десятитисячних) гектари.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко