У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» - Міщенка Андрія Леонідовича на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 27 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 07 липня 2015 року між ним та відповідачем було укладено договір фінансового лізингу № 001901, предметом якого є транспортний засіб марки Богдан, моделі 2111. В усній формі представник товариства роз'яснила, що позивач повинен спочатку сплатити передплату за транспортний засіб в сумі 20 450 грн, після чого з ним буде укладено договір лізингу і протягом кількох днів він отримає предмет договору. Однак, представник товариства не роз'яснила призначення платежу, який виявився адміністративним платежем, тобто винагородою лізингодавцю за організаційні заходи, пов'язані з підготовкою, та укладенням договору. У зазначений строк предмет лізингу позивач не отримав. Відмовляючи передати предмет позову, товариство вказало, що передача автомобіля можлива протягом строку, який становить не більше 120 робочих днів з моменту сплати адміністративного платежу та після сплати 50% вартості предмета лізингу й комісії за передачу предмета лізингу.

Вважає що при укладенні договору фінансового лізингу його введено в оману щодо умов виконання договірних зобов'язань, крім того, договір не був нотаріально посвідчений.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_3 просив визнати договір фінансового лізингу № 001901, укладений 07 липня 2015 року між сторонами, недійсним, стягнути з ТОВ «Євролізинг Україна» сплачені кошти у розмірі 20 450 грн.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 27 грудня 2016 року, позов задоволено.

Визнано недійсним договір фінансового лізингу № 001901 з додатками від 07 липня 2015 року укладений між ТОВ «Євролізинг Україна» і ОСОБА_3

Стягнуто з ТОВ «Євролізинг Україна» на користь ОСОБА_3 сплачені кошти за договором фінансового лізингу № 001901 від 07 липня 2015 року у сумі 20 гривень.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ТОВ «Євролізинг Україна» просить скасувати оскаржувальні рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» ВССУ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та судовими рішеннями, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що умови договору є несправедливими, оскільки вибір продавця предмета лізингу за договором здійснює відповідач, то пункт 1.4 договору щодо усунення лізингодавця від відповідальності в частині якості, комплектності, справності та іншого суперечить положенням ст. 808 ЦК України щодо солідарної відповідальності продавця і лізингодавця, і водночас обмежує права споживача на захист і отримання відшкодування у передбачених законом випадках. Несправедливими також є умови, передбачені п. 3.2.1., 3.2.4., 3.2.7., 3.3.5, 4.1., 5.4., 5.7., 5.9., 7.2., 7.3., 7.8., 9.4., 10.11., 10.14., 12.1., 12.4., 12.10., 12.12., 12.13. договору про встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця, надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору; визнання ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору, надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір із споживачем на власний розсуд, якщо споживачеві таке право не надається. Також, статтею 12 договору встановлена жорстка відповідальність споживача перед лізингодавцем за невиконання будь-яких умов договору, і водночас відсутня така відповідальність лізингодавця перед споживачем. Крім того, у договорі не погоджено конкретного продавця автомобіля, остаточно не визначена його вартість та в порушення вимог п. 4.3. договору відповідач не передав позивачу графік сплати лізингових платежів (план відшкодування або Додаток № 3 до укладеного договору), який сторони зобов'язані підписати до моменту підписання Акту приймання-передачі предмету лізингу.

За своєю правовою природою договір фінансового лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає із змісту договору. В ст. 799 ЦК України зазначено, що договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору робить такий договір нікчемним.

Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг».

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою договір фінансового лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду України висловленою у постановах № 6-2766цс15 від 16 грудня 2015 року, № 6-1551цс16 від 19 жовтня 2016 року, яка у силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

За таких обставин суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_3

Докази та обставини, на які є посилання у касаційній скарзі були предметом дослідження судами першої і апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Зводяться до оцінки доказів по справі, яким суди дали належну правову оцінку.

До касаційної скарги представник ТОВ «Євролізинг Україна» - Міщенко А.Л. додає клопотання про зупинення виконання рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2016 року.

Клопотання підлягає залишенню без розгляду, оскільки відсутні підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ТОВ «Євролізинг Україна» - Міщенка А.Л. на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 27 грудня 2016 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» - Міщенка Андрія Леонідовича на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 27 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів, відмовити.

Клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» - Міщенка АндріяЛеонідовича про зупинення виконання рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2016 року, залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович