Справа № 308/79/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2017 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., при секретарі судового засідання Гайданці Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді заяву представника позивача фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ТОВ «Кредитні ініціативи», з участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції про визнання права на майно та зняття арешту,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа № 308/79/16-ц за вказаною позовною заявою.

18 січня 2017 року через канцелярію суду зареєстровано заяву представника позивача фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку ОСОБА_2 в Закарпатській обласній дирекції АТ «ОСОБА_3 Аваль».

Згідно зі ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

В обґрунтування заяви представник позивача вказує на те, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 18.02.2016 р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1, ід. № НОМЕР_1, попередню оплату за договором купівлі-продажу в сумі 19634,16 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 487,20 грн.

Рішення суду залишено в силі апеляційним судом Закарпатської області та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ (№ рішення ВССУ 62525387). На виконання цього рішення видано виконавчий лист, а 14.06.2016 р. відкрито виконавчим провадження Ужгородським ДВС.

Однак, як випливає з матеріалів справи, виконавчий лист виданий також на виконання іншого рішення суду на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», на підставі якого відкрито виконавче провадження та накладено арешт на рахунок ОСОБА_2

Одночасно в рішенні Ужгородського міськрайонного суду від 18.02.2016 р. встановлено, що кошти в сумі 19634,16 грн., що 25.06.2015 р. потрапили на рахунок ОСОБА_2 - це індивідуально визначене родовими ознаками майно - попередня оплата за договором купівлі-продажу від 16.06.15 р., що підлягає поверненню безпосередньо платнику. І саме щодо цих коштів позивач просить суд встановити правовий режим. Вказує, що рішення суду від 18.02.2016 р. є преюдиційним, обставини, встановлені ним щодо приналежності конкретній особі - ОСОБА_1 коштів, не підлягають повторному доказуванню.

Саме тому конструкція закладеного позову надає можливість визнати право на конкретно визначене майно - грошові кошти у визначеній сумі, що відповідає розясненням п. 24 коментованої в клопотанні від 01.06.2016 р. постанови Пленуму ВССУ № 6 від 07.02.14 р.

Представник позивача зазначає, що наразі їм відомо, що ТОВ «Кредитні ініціативи» вчиняє інтенсивні дії щодо стягнення всіх коштів, що розміщені на рахунку ОСОБА_2 у банку. За таких обставин рішення суду про визнання права на майно - грошові кошти, що належать безпосередньо ОСОБА_1 в порушення ст. 14 ЦПК України може бути не виконане.

З врахуванням наведеного, на підставі ст. 152 ЦПК України, представник позивача ОСОБА_4 просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти - попередню оплату в сумі 19634,16 грн., що знаходяться на розрахунковому рахунку ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2), № 7 в Закарпатській обласній дирекції AT «ОСОБА_3 Аваль», МФО 380805.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Звернення з позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту.

Інститут забезпечення позову при цьому, дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості заявленого клопотання, суд зазначає, що інститут забезпечення позову регламентовано статтями 151, 153 ЦПК України, які встановлюють підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а також способи забезпечення позову в цивільному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення суду і спрямована на дотримання норми щодо обовязковості до виконання судових рішень, встановленої статтею 124 Конституції України.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, до вирішення справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду. Це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1, ч. 5 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, а про вжиття заходів забезпечення позову, суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача, щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом, щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання, або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову як обґрунтована підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що між сторонами виник спір про визнання права власності на кошти в сумі 19634,16 грн., що знаходяться на розрахунковому рахунку, спір розглядається в суді, відповідачем не виконуються зобовязання, передбачені цим договором, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову є підставною.

При вирішенні заявленого клопотання суд виходить із того, що у випадку підставності позовних вимог, можуть виникнути обєктивні перешкоди у виконанні рішення суду, якщо відповідач протягом судового розгляду вчинить дії по відчуженню майна та грошей на користь третіх осіб.

Таким чином, з метою охорони матеріально-правових інтересів позивачів та виключення можливості невиконання рішення суду за результатами судового розгляду даної справи у контексті з положеннями ст. 1 ЦПК України, заяву слід задовольнити.

Враховуючи положення ч. 7 ст. 153 ЦПК України, за якими у разі постановлення ухвали без повідомлення особи, щодо якої просять вжити заходи забезпечення позову, копія ухвали надсилається особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання, орган державної виконавчої служби належить зобовязати надіслати суду повідомлення про виконання ухвали.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210, 294, 296 ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ТОВ «Кредитні ініціативи», з участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції про визнання права на майно та зняття арешту - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову, наклавши арешт на грошові кошти - попередню оплату в сумі 19634,16 грн., що знаходяться на розрахунковому рахунку ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2), № 7 в Закарпатській обласній дирекції AT «ОСОБА_3 Аваль», МФО 380805 до вирішення справи по суті.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк предявлення ухвали до виконання протягом трьох років з наступного дня після її прийняття.

Копію ухвали надіслати заявнику негайно після її постановлення, а особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання.

Ухвалу суду для виконання надіслати до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, якому повідомити суд про виконання ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуюча О.М. Світлик