Справа № 132/3039/16-ц
Провадження № 2/132/92/17
РІШЕННЯ

Іменем України

06.03.2017 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

при секретарі Безулій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області звернулась з позовом ОСОБА_1 до ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди з вимогами стягнути з ТзДВ «СТ «Домінанта» на її користь страхове відшкодування в сумі 88 261.06 грн., в тому числі: страхове відшкодування внаслідок смерті потерпілого - 43 848 грн., моральну шкоду внаслідок смерті потерпілого - 14 616 грн., витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника - 14 616 грн., пеню - 14 024,96 грн., 3% річних - 1 156,10 грн., та судові витрати.

Позов мотивовано тим, що 03.12.2014 року о 09 год. 40 хв., водій ОСОБА_3, керуючи технічно справним автомобілем "ВАЗ 21104" д.н.з. НОМЕР_3, власником якого є Третя особа, на заокруглені проїзної частини в районі 77 км., ділянки автодороги сполученням "Житомир - Могилів-Подільський", залишив поза увагою попереджувальний дорожній знак 1.13(слизька дорога) та табличку до нього 7.12 (ожеледиця), які передбачені в додатку № 1 Правил дорожнього руху України, не врахував реальні дорожні умови, а саме ожеледицю, не обрав безпечної швидкості, залежно від дорожньої обстановки, тому втратив змогу безпечно керувати транспортним засобом, контролювати його рух внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4, який знаходився на узбіччі та ремонтував автомобіль «Чері Амулет» д.н.з. НОМЕР_1, на правому узбіччі проїзної частини в напрямку м. Житомир. Від отриманих травм, внаслідок ДТП, ОСОБА_4 помер на місті.

Вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 20.03.2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 4-х років позбавлення волі, без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Вирок набув законної сили 18.04.2015 року.

Посилаючись на зазначені обставини позивач просить стягнути на її користь регламентні виплати за шкоду, пов'язану зі смертю потерпілого, моральну шкоду внаслідок смерті потерпілого, витрати на поховання та спорудження надгробного пам'ятника, пеню, 3% річних та судові витрати в розмірах зазначених в позові.

Відповідно до Полісу № АІ/4712020 від 02.12.2014 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, (далі -Поліс), цивільна відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ТзДВ «СТ «ДОМІНАНТА». Строк дії договору страхування з 02.12.2014 року по 01.12.2015 року.

Відповідно до п. 4 Полісу розмір страхових виплат становить: 100 000 грн. (за шкоду заподіяну життю та здоров'ю), 50 000 грн.(за шкоду заподіяну майну), при цьому розмір франшизи становить 1000 грн.

На підставі ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( далі - Закон), у разі настання страхового випадку, а такий випадок настав 03.12.2014 року, про що "СТ "Домінанта" було повідомлено згідно повідомлення про настання ДТП від 28.07.2015 року №1327, тому страховик зобов'язаний у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодувати у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Загибель сина позивачки ОСОБА_1 призвела до порушення звичного порядку життя, душевних страждань, Отже, у житті позивача настали вимушені зміни. Назавжди знищено звичні життєві зв'язки із близькою людиною. Таку втрату неможливо поновити або замінити. Внаслідок пережитого стресу погіршився стан здоров'я позивача, вона стала відлюдною, неврівноваженою, що призвело до тривалої депресії, втрати сну і апетиту, виникнення відчуття втрати сенсу свого життя. Після смерті сина, позивач фактично була позбавлена належного догляду та допомоги, які мала право та отримувала від потерпілого.

Зазначене вище свідчить про очевидність спричинення позивачу моральних страждань, які позначили негативні зміни у житті позивача.

Посилаючись на положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», норми цивільного законодавства України, позивач просить стягнути з ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» 88261,06 грн., а саме: страхове відшкодування внаслідок смерті потерпілого - 43848 грн., моральна шкода внаслідок смерті потерпілого - 14616 грн., витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника - 14616 грн., пеня - 14024,96 грн., 3% річних - 1156,10 грн.

Представник позивачки, який діє на підставі договору № 21/11 про надання правової допомоги від 2.11.2016 року - ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі і підтриманні позовних вимог.

Представник відповідача, яка діє на підставі довіреності № 001-1/17 від 03.01.2017 року - Вакуліч Я.І. у судове засідання не з'явилася, однак від неї на адресу суду надійшло заперечення проти позовної заяви про відшкодування шкоди. Відповідно до наданого заперечення просить в задоволенні позовних вимог позивачки в частині вимог суми 43848,00 грн. та пені на вказану суму відмовити. У зв'язку з неможливістю явки уповноваженого представника ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» - розглянути справу без їх участі.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, хоча завчасно та належним чином повідомлялись про час та дату розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, наявні в матеріалах справи.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.11ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

Кожна сторона забовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що 03.12.2014 року о 09 год. 40 хв., водій ОСОБА_3, керуючи технічно справним автомобілем "ВАЗ 21104" д.н.з. НОМЕР_3, власником якого є Третя особа, на заокруглені проїзної частини в районі 77 км., ділянки автодороги сполученням "Житомир - Могилів-Подільський", залишив поза увагою попереджувальний дорожній знак 1.13(слизька дорога) та табличку до нього 7.12 (ожеледиця), які передбачені в додатку № 1 Правил дорожнього руху України, не врахував реальні дорожні умови, а саме ожеледицю, не обрав безпечної швидкості, залежно від дорожньої обстановки, тому втратив змогу безпечно керувати транспортним засобом, контролювати його рух внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4, який знаходився на узбіччі та ремонтував автомобіль «Чері Амулет» д.н.з. НОМЕР_1, на правому узбіччі проїзної частини в напрямку м. Житомир. Від отриманих травм, внаслідок ДТП, ОСОБА_4 помер на місті.

Вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 20.03.2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 4-х років позбавлення волі, без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Вирок набув законної сили 18.04.2015 року.

Посилаючись на зазначені обставини позивач просить стягнути на її користь регламентні виплати за шкоду, пов'язану зі смертю потерпілого, моральну шкоду внаслідок смерті потерпілого, витрати на поховання та спорудження надгробного пам'ятника, пеню, 3% річних та судові витрати в розмірах зазначених в позові.

Відповідно до Полісу № АІ/4712020 від 02.12.2014 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, (далі -Поліс), цивільна відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ТзДВ «СТ «ДОМІНАНТА». Строк дії договору страхування з 02.12.2014 року по 01.12.2015 року.

Відповідно до п. 4 Полісу розмір страхових виплат становить: 100 000 грн. (за шкоду заподіяну життю та здоров'ю), 50 000 грн.(за шкоду заподіяну майну), при цьому розмір франшизи становить 1000 грн.

На підставі ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( далі - Закон), у разі настання страхового випадку, а такий випадок настав 03.12.2014 року, про що "СТ "Домінанта" було повідомлено згідно повідомлення про настання ДТП від 28.07.2015 року №1327, тому страховик зобов'язаний у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодувати у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 23 Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, серед іншого є: шкода, пов'язана із смертю потерпілого.

Згідно п. 27.2 ст. 27 Закону, страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах ст. 1200 ЦК України, де чітко вказано, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утримані, або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Серед іншого шкода відшкодовується - чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно. Загальний розмір страхового відшкодування утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється матір'ю загиблого ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про народження НОМЕР_4 від 12.11.1979 року.

Пенсійного віку, встановленого законом, ОСОБА_1 досягла, про що свідчить пенсійне посвідчення за № НОМЕР_2, видане Пенсійним Фондом України від 06.02.2008 року. Згідно ст. 8 Закону "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 року розмір мінімальної заробітної плати станом на 03.12.2014 року становив 1218грн. Виходячи з цього розмір страхового відшкодування внаслідок смерті потерпілого становить 43 848 грн.(1218 х 36).

Загибель сина позивачки ОСОБА_1 призвела до порушення звичного порядку життя, душевних страждань, Отже, у житті позивача настали вимушені зміни. Назавжди знищено звичні життєві зв'язки із близькою людиною. Таку втрату неможливо поновити або замінити. Внаслідок пережитого стресу погіршився стан здоров'я позивача, вона стала відлюдною, неврівноваженою, що призвело до тривалої депресії, втрати сну і апетиту, виникнення відчуття втрати сенсу свого життя. Після смерті сина, позивач фактично була позбавлена належного догляду та допомоги, які мала право та отримувала від потерпілого.

Зазначене вище свідчить про очевидність спричинення позивачу моральних страждань, які позначили негативні зміни у житті позивача.

Згідно п. 27.3ст. 27 Закону Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Верховним судом України в п. 9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Відповідно до ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини … фізичної або юридичної особи, яка її завдала: п.1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові(дружині), батькам(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сімєю.

Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов'язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Крім цього, в п. 8 ППВС України зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Виходячи з цього розмір моральної шкоди внаслідок смерті потерпілого становить 14 616 грн.(1218 х 12).

Відповідно до п. 27.4 ст. 27 Закону страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть.

Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі,встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до ч.1ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати.

Так позивачкою ОСОБА_1 були здійснені наступні витрати на поховання померлого та спорудження надгробного пам'ятника, в тому числі: придбання товарів на поховання на загальну суму 7205 грн. (товарний чек № 197 від 04.12.2014 року); придбання надгробного пам'ятника на суму 12000 грн. (товарний чек № 42 від 10.12.2015 року); доставка та установка надгробного пам'ятника на загальну суму 5400 грн. (товарний чек № 40 від 10.12.2015 року).

Загальна сума вищевказаних витрат становить - 24605 грн., враховуючи те, що дана сума перевищує 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі,встановлених законом на день настання страхового випадку, тому розмір такого відшкодування буде становити 14 616 грн.(1218 х 12).

Відповідно до ст. 35 Закону, позивач ОСОБА_1 звернулася до відповідача, надіславши останньому лист, з повідомленням про вручення (дата вручення 27.01.2016 року, згідно повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції), про виплату страхового відшкодування. Але відшкодування так і не отримала, що є прямим порушенням її прав, гарантованих Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до заяви про страхове відшкодування від 04.01.2016 року №04/01, остання була отримана Відповідачем 22.01.2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №378 від 18.01.2016р.

Враховуючи строк виплати страхового відшкодування передбачений Законом, відповідач - повинен був виплатити страхове відшкодування не пізніше 20.04.2016 року.

В свою чергу відповідач не виплатив страхове відшкодування, чим порушив термін виплати страхового відшкодування, встановлений законом. Загальний розмір страхового відшкодування становить 73 080 грн.(43 848 + 14 616 + 14 616).

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до інформації офіційного інтернет-представництва НБУ України облікова ставка НБУ становить: з 03.03.2016 року - 22 % річних, з 22.04.2016 року - 19% річних , з 27.05.2016 року - 18% річних.(73080х(22%х2):366х1=87,85 грн.; 73080х(19%х2):366х34=2579,76 грн.; 73080х(18%х2):366х158=11357,35 грн.). Тому розмір пені становить 14024,96 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що відповідач, прострочив строк сплати страхового відшкодування, останній повинен сплатити інфляційні та 3% річних.

Розмір трьох процентів річних становить 1156,10 грн. (73080х3%:366х193=1156,10 грн.).

За вказаних обставин, заперечення відповідача суд визнає безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.

Таким чином, враховуючи вище зазначене суд прийшов до висновку про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 88261,06 грн., в тому числі: страхове відшкодування внаслідок смерті потерпілого - 43848 грн., моральну шкоду внаслідок смерті потерпілого - 14616 грн., витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника - 14616 грн., пеню -14024,96 грн., 3% річних - 1 156,10 грн., та судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь держави слід стягнути 882,61 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16, 22, 23, 625, 1166-1168, 1187, 1201 ЦК України, ст. 9, 20 Закону України «Про страхування», ст. 22, 33, 33-1, 34, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 60, 79, 88, 158, 212-215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119, офіс № 27, ) на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 88261,06 грн., що складається з наступного: страхове відшкодування внаслідок смерті потерпілого - 43848 грн., моральна шкода внаслідок смерті потерпілого - 14616 грн., витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника - 14616 грн., пеня -14024,96 грн., 3% річних - 1 156,10 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119, ) 882,61 грн. судового збору в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: