Провадження № 2/127/1304/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

13.03.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Бойка В. М.,

при секретарі Ревтюх О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 з вимогами усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням належної ОСОБА_1 на праві приватної власності квартирою 75 в будинку №39 по вул. І. Миколайчука ( колишня ОСОБА_3) в м. Вінниці, визнавши ОСОБА_4 14.08.1990р.н., таким що втратив право користування даним житловим приміщенням, в звязку з його відсутністю в даному приміщенні понад рік без поважних причин.

Позов мотивовано тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 27.08.1999р. посвідченого Виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення № 483 від 07.05.1999 року, позивачу належить квартира АДРЕСА_1. В даній квартирі зареєстрована позивач та члени її сім'ї. Відповідач по справі ОСОБА_2 є онуком позивача. В 2013р. відповідач виїхав із спірної квартири, забравши з собою всі свої речі, переїхав жити до своєї дружини, з позивачем відповідач не спілкується, не підтримує родинних стосунків, в належній квартирі відповідач не проживає понад 3 роки, своїх речей в квартирі не зберігає, участі в утриманні даного жилого приміщення та оплаті комунальних платежів відповідач не бере.

Позивач вказує, що реєстрація відповідача у будинку перешкоджає позивачу повною мірою користуватися, володіти і розпоряджатись належним майном, підстав для реєстрації відповідача в належному їй житлі немає.

Вищезазначене і стало підставою для звернення позивача до суду.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі

В судове засідання відповідач не з'явилися з невідомих суду причин, хоча повідомлялись належним чином, повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Керуючись ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 27.08.1999р. посвідченого Виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення № 483 від 07.05.1999 року, позивачу належить квартира АДРЕСА_1. (а. с. 5).

Згідно із довідкою, виданою ТОВ «ЖЕО» №3036 від10.10.2016р. за адресою: АДРЕСА_2, зареєстровані позивач, її донька- Кузів ОСОБА_5, відповідач, та правнук позивача ОСОБА_6. (а.с. 6).

Як вбачається з акту №3044 від 10.10.2016р. складеного інженером ТОВ «ЖЕО» ОСОБА_7, та заступником начальника ТОВ «ЖЕО» ОСОБА_8- ОСОБА_2 зареєстрований в кв. 75, по вул. І. Миколайчука 39 у м. Вінниці , проте за даною адресою не проживає з 2013р. (а.с.8)

Відсутність відповідача за місцем реєстрації з 2013р. підтверджено також показами свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, допитаними в судовому засіданні.

Ст. 15 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. ОСОБА_3 особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 29 ЦК України, встановлено, що місцем проживання фізичної особи є приміщенні у відповідному населеному пункті, де фізична особа проживає постійно, переважно чи тимчасово. За місцем проживання проводиться реєстрація громадян, що є підставок для припущення про проживання особи в зазначеному будинку, квартирі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з положеннями ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд . Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії , які не суперечать закону.

Ч.2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.

Ст. 321 ЦК України встановлено, що - право власності є непорушним , ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з положеннями ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

ст. 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 551,20 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 15, 319, 321, 415, ЦК України, ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 15, 81, 88, 209, 215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням належної ОСОБА_1 на праві приватної власності квартирою 75 в будинку №39 по вул. І. Миколайчука (колишня ОСОБА_3) в м. Вінниці, визнавши ОСОБА_4 14.08.1990р.н., таким що втратив право користування даним житловим приміщенням, в звязку з його відсутністю в даному приміщенні понад рік без поважних причин.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: