Справа №442/5966/16-ц
Провадження №2/442/260/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши в судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні т виплату грошової компенсації,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні т виплату грошової компенсації.

В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 27 лютого 2001 року, вона ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримали свідоцтво на право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Дана квартира складається з двох кімнат площею: 18,4 кв.м. та 13,4 кв.м., кухні - 8,1 кв.м., ванної кімнати - 3 м.кв., вбиральні -1,4 кв.м. та коридору - 8,2 кв.м., вбудованої шафи - 0,4 кв.м. Загальна площа квартири - 53,5 кв.м., житлова площа - 21,8 кв.м. Отже, на даний час є три власника даної квартири, а саме вона, ОСОБА_1 володіє часткою у розмірі 1/3, ОСОБА_3 - 1/3 та ОСОБА_2 - 1/3 ідеальної частини квартири АДРЕСА_1. Дана квартира є єдиним житлом, яке наявне в неї, іншої нерухомості і матеріальної змоги придбати її вона не має. Відповідач як співвласник на утримання житлової квартири кошти не виділяє, вона самостійно утримує спільне майно, всі платежі за комунальні послуги здійснюю вона особисто, крім того, квартира потребує капітального ремонту, з метою відновлення належного стану для проживання. Відповідно до вимог ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Ст.322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у спільній частковій власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до ст.151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схороність, проводити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Проживати в одній квартирі з відповідачем є неможливим, оскільки вона постійно створює конфлікти, провокує на сварки, знищує майно що є їхньою особистою власністю. По даному факту вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів. Громадянці ОСОБА_2 неодноразово було винесено протокол реєстрації і офіційного застереження, про неприпустимість антигромадської поведінки. Нормами статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. А тому у неї виникла необхідність звернутися до суду.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилася, однак від неї поступила заява, в якій вона просить слухати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги позивача підтримує повністю, просить їх задоволити в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у відсутності представника позивача на підставі наявних доказів по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином була повідомлена про день і час слухання справи, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів по справі.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України.

Відповідно до ст.197 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову.

Як вбачається із копії Висновку про вартість майна, вартість квартири АДРЕСА_1 складає 487830грн., вартість 1/3 частки у праві власності становить 162610 грн.

Як вбачається із копії Свідоцтва на право власності на квартиру від 27.02.2001р., квартира АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_5 та членам її сім»ї ОСОБА_3, ОСОБА_6.

Як вбачається із копії Висновку від 08.05.2016р., затвердженого Начальником Дрогобицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області Карапата М.Г., гр.ОСОБА_2 було винесено протокол реєстрації і застереження про недопустимість антигромадської поведінки; ОСОБА_1 було винесено протокол реєстрації і застереження про недопустимість антигромадської поведінки.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття право власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до вимог ст.379 ЦКУ України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира , інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Ст.322 ЦК України, власник зобов»язний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової вланості зобов»язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відповідно до ст.151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схороність, провадити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Як вбачається із долучених доказів по справі, для позивача ОСОБА_1 проживати в одній квартирі з відповідачем є неможливим, оскільки остання постійно створює конфлікти, провокує на сварки, знищує майно, відрізає дріт від електропечі, тощо, що є їхньою особистою власністю.

Крім того, судом взято до уваги той факт, що позивач неодноразово зверталася до правоохоронних органів, відповідачу ОСОБА_2 неодноразово було винесено протокол реєстрації і офіційне застереження про неприпустимість антигромадської поведінки.

Нормами статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Відповідно до положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України, всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності, а відтак виходячи з цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників.

Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом.

Згідно ст.365 ЦК України, припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

Відповідно до ч.2 ст.365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що припинення права особи на частку в спільному майні поза її волею за рішенням суду на підставі позову іншого співвласника можливий за наявності хоча б однієї із чотирьох передбачених ч.1 ст.365 ЦК України підстав за умови попереднього внесення позивачем цієї частки на депозитний рахунок суду, а відтак

саме до цього зводяться правові висновки, висловлені з правовою позицією Верховного Суду України, викладених у постановах від 16 січня 2012 року №6-81 цс 11, від 02 липня 2014 року у справі №6-68цс14, від 13 травня 2015 року №6-93цс15, які з силу вимог ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, а суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України, відповідно до п.4 ч.1 ст.365 ЦК України право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилийбудинок» зазначено, що розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку на час розгляду справи.

Ринкова вартість квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, згідно висновку про вартість майна складає 487830 грн., вартість 1/3 частки у праві власності становить - 162 610 грн.

Як вбачається із копії квитанції за №26 від 08.07.2016р., позивач ОСОБА_1 внесла на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Львівській області 162 610 грн., що дорівнює вартості 1/3 частини спірної квартири, оскільки процедура внесення суми відшкодування вартості майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв»язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання однією стороною у справі своїх зобов»язань перед іншою.

Водночас при визначенні судом розміру грошової компенсації, яка підлягає стягненню з однієї сторони на користь іншої, необхідно враховувати роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в абз.3 п.6 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», відповідно до яких розмір такої грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку (квартири) на час розгляду справи.

В судовому засіданні не оспорюється і той факт, що відповідно до ч.1 ст. 365 ЦК право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї, та оскільки між сторонами не досягнуто взаємної згоди щодо спільного володіння і користування майном, а відтак заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 209, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 321, 365 ЦК України, ст.ст.313-314, 316 ЦПК України, ст.ст.41,92 Конституції України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Припинити право ОСОБА_2 у спільному майні, а саме на 1/3 частку житлової квартини АДРЕСА_1, з грошовою компенсацією.

Списати з Депозитного рахунку територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області, Державної казначейської служби на користь ОСОБА_2 в рахунок компенсації за 1/3 частини житлової квартири АДРЕСА_1, кошти у розмірі, що відповідають ринковій вартості 1/3 частини житлової квартири АДРЕСА_1 у сумі 162610 грн.

Визнати право власності на 1/3 ідеальних частин у квартирі АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Гарасимків Л.І.