Провадження №2/748/124/17
Єдиний унікальний № 748/2714/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2017 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Меженнікової С.П.,

при секретарі: Медвідь А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Управління Держгеокадастру в Чернігівському районі Чернігівської області,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, звернувся до суду з вказаним вище позовом та просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,6646 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Свої вимоги мотивує тим, що є спадкоємцем за заповітом. У встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У зв'язку з тим, що в Державному акті на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_2, виданого 02.06.2002 ОСОБА_2, земельна ділянка НОМЕР_3 зазначена площею 0,80 га, а у Витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016 від 02 вересня 2016 року, ця ж земельна ділянка вказана площею 0,6646 га, нотаріусом, у зв"язку з розбіжностями в площі даної земельної ділянки, було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку.

Позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Надав через канцелярію суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач - Киїнська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надіславши лист про розгляд справи у відсутності їх представника, вирішення даного питання покладають на розсуд суду.

Третя особа - Управління Держгеокадастру в Чернігівському районі Чернігівської області про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про свою згоду на участь у справі не заявила, а тому відповідно до ч.3 ст.36 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності представника третьої особи.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до наданої копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що виконкомом Киїнської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області зроблено актовий запис за №38 .

Заповітом від 08 лютого 2010 року, посвідченого секретарем виконкому Киїнської сільської ради Чернігівського району, Чернігівськогої області та зареєстрованого в реєстрі за № 4, ОСОБА_2 на випадок смерті заповіла все своє майно в рівних долях ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Як вбачається з копії спадкової справи, яка надійшла з Чернігівської районної державної нотаріальної контори, 02 березня 2016 року з заявою про прийняття спадщини, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_1, який прийняв спадщину за заповітом. Другий спадкоємець за заповітом - ОСОБА_4, яка після укладення 21 січня 2011 року шлюбу змінила прізвище на Ващенко, скористилася своїм правом, передбаченим ст.1274 ЦК України та 02 березня 2016 року подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1. Інформації про спадкоємців, які б мали право на обов"язкову частку у спадщині, спадкова справа не містить.

Позивач, відповідно до ст. ст. 1217, 1223, 1233 ЦК України, є спадкоємцем за заповітом спадкового майна померлої ОСОБА_2, подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори і є таким, що прийняв спадщину.

До спадкового майна ОСОБА_2 належить, зокрема, земельна ділянка площею 2,65 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Киїнської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області та належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 виданого 24 червня 2002 року на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 07 травня 2002 року № 240. Відповідно до плану зовнішніх меж земельної ділянки площею 2,65 га встановлено, що вона складається з двух земельних ділянок : перша ділянка - рілля площею 1,85 га, друга ділянка - пасовище площею 0,80 га.

На земельну ділянку площею 1.8480 га (рілля), розташовану на території Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарсткого виробництва, що належала спадкодавцю на праві особистої приватної власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 виданого 24 червня 2002 року, позивачу 19.11.2016 державним нотаріусом було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку 0,80 га, 19 листопада 2016 року державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори було відмовлено в зв"язку з розбіжностями у площі земельної ділянки, зазначеної у правовстановлюючому документі та , у витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, про що винесено постанову.

Як вбачається з виданого позивачу 02.09.2016 Управлінням Держгеокадастру у Чернігівському районі витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серії НВ-016, земельна ділянка, власником якої на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 від 24.06.2002 зазначено ОСОБА_2, має площу 0,6646 га, даній земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер: НОМЕР_1.

З дослідженених вище доказів судом встановлено, що у площі тієї ж самої ділянки, зазначеної в державному акті на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 від 24.06.2002 та у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серії НВ-016 маються розбіжності. Так, в державному акті площа цієї земельної ділянка вказана "0.80 га", а у витягу - "0,6646 га".

Згідно нормативно-грошової оцінки земельної ділянки площею 0,6646 га (пасовища) на території Киїнської сільської ради Чернігівського району станом на 01 січня 2016 року становить 5629 грн. 31 коп..

Відповідно до п. 12 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, № 1051, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом.

Пунктом 29 Порядку визначено, що кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку, інших відомостей про неї кадастровий номер не змінюється.

Відповідно до пункту десятого Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Положення ст. ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Стаття 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах. Оскільки в Державному акті серії НОМЕР_4 від 24.06.2002 на ім'я померлої та у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серії НВ-016 маються розбіжності в площі земельної ділянки, яка має кадастровий номер: НОМЕР_1, позивач позбавлений можливості отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі.

Враховуючи вищевикладене та те, що ст. 392 ЦК України дозволяє визнавати право власності у разі якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, позивач іншої можливості захистити своє право не має, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,6646 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Киїнської сільської ради Чернігівського району в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 13, 14, 60, 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 1233-1235, 1269 ЦК України, ст. ст. 81, 131 Земельного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Управління Держгеокадастру в Чернігівському районі Чернігівської області - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,6646 гектарів в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5), кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Киїнської сільської ради Чернігівського району, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. П. Меженнікова