Провадження № 2/161/194/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого судді - Подзірова А.О., при секретарі Кубяк О.В., за участі представника позивача ОСОБА_1, представників відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області, ПАТ КБ «ПриватБанк», ДКП «Луцьктепло» про звільнення майна з під арешту, -

в с т а н о в и в :

27.09.2016 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось в суд із позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, Другого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області, ПАТ КБ «ПриватБанк», ДКП «Луцьктепло» про звільнення майна з-під арешту.

Свої позовні вимог мотивує тим, що 05.09.2007 року між ВАТ «державний ощадний банк» та відповідачем ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 3291, за яким остання отримала кредитні кошти в сумі 180000 грн., з датою останнього погашення 04.09.2017 року. В якості забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_4 за кредитним договором, відповідно до іпотечного договору від 05.09.2007 року, відповідач ОСОБА_5 передала в заставу банку належне їй на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: двохкімнатну квартиру № 23, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Дубнівська, 12. Зазначає, що на вказаний предмет іпотеки накладено заборону відчуження. У звязку із невиконанням відповідачем ОСОБА_4 зобовязань за кредитним договором, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.10.2013 року на вищевказаний предмет іпотеки звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. При вжитті заходів добровільного врегулювання наявної заборгованості, спрямованих на реалізацію предмета іпотеки, банком було встановлено, що заставне майно перебуває під арештами Другого ДВС м. Луцька, у звязку із чим банк позбавлений права реалізувати предмет іпотеки.

Із врахуванням уточнення позовних вимог просить, ухвалити рішення про звільнення з-під арештів, накладених Другим ВДВС м. Луцька згідно постанова №№ 42292692, 46468083, АА 689782, 23805336, 26817361, нерухомого майна, а саме: двохкімнатної квартири № 23, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 12, яка перебуває в іпотеці АТ «Ощадбанк»; стягнути із відповідачів на користь позивача понесені по справі судові витрати.

Представник позивача АТ «Ощадбанк» - ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав, що ухвалення судового рішення сприятиме добровільному регулюванню спору між банком та позичальницею, а реалізація іпотечного майна дозволить припинити нарахування штрафних санкцій, погасити заборгованість.

Представник ДКП «Луцьктепло» - ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначила, що при ухваленні судом рішення покладається на розсуд суду.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, письмових пояснень чи заперечень по суті заявлених вимог на адресу суду не подав.

Головний державний виконавець Другого ДВС м. Луцька ОСОБА_6 у судове засідання не зявилася, подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд справи проводити у її відсутності, у задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь справі, дослідивши та оцінивши подані суду докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 05 вересня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (правонаступником якого є позивач) та відповідачем ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 3291 (далі кредитний договір), за умовами якого банк зобовязався надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі, а позичальник зобовязалася прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 180000 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 9,5 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. У відповідності до п. 1.2. кредитного договору, кредит надається на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 04.09.2017 року на споживчі потреби (а.с.8-9).

В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором між ВАТ «Ощадбанк» та відповідачем ОСОБА_5 05 вересня 2007 року було укладено іпотечний договір, за умовами якого предметом забезпечення зобовязань за вищевказаним кредитним договором є нерухоме майно, а саме: двохкімнатна квартира № 23 загальною площе. 47,5 кв.м., житловою площею 26.9 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 12 (а.с.10-11).

Як вбачається із копії Інформаційного довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 23.09.2016 року № 68812601, на підставі вищевказаного договору іпотеки приватним нотаріусом ОСОБА_7 до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна було внесено заборону на відчуження вищевказаного предмету іпотеки (а.с.19).

У звязку із неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_4 зобовязань за вищевказаним кредитним договором, в останньої за кредитним договором виникла заборгованість, яка на 26.09.2016 року становить 506826,18 грн. (а.с. 3).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 жовтня 2013 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_8 за вищевказаним кредитним договором звернуто стягення на предмет іпотеки: двохкімнатну квартиру № 23, загальною площею 47,5 кв.м., житловою площею 26,9 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Дубнівська, 12, м. Луцьк, Волинська область, яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_5 шляхом продажу квартири на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», визначивши, що початкова ціна встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, передбаченої субєктом оціночної діяльності, незалежним експертом, на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (а.с. 25-28).

Згідно ст. 572 ЦК України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Як вбачається із пояснень представника позивача та представника відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, сторонами кредитного договору та договору іпотеки, досягнуто згоди про добровільну реалізацію предмету іпотеки з метою погашення заборгованості. В той же час, на вищевказаний предмет іпотеки накладено арешти в користь третіх осіб, які перешкоджають проведенню даної процедури.

Так, судом встановлено, що 10.06.2010 року головним державним виконавцем Другого ВДВС ОСОБА_9 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 689782, якою накладено арешт на предмет іпотеки (а.с.16).Аналогічно арешти на предмет іпотеки, накладено Другим ВДВС згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні ВП № 46468083 та ВП № 46468083 на користь відповідача ДКП «Луцьктепло» (а.с.21), згідно постанов про відкриття виконавчого провадженння у виконавчому провадженні ВП № 23805336 та у ВП № 26817361 на користь відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.22-23), згідно про арешт майна боржника у ВП № 42292692 на користь позивача.

Пунктом 10 Перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 02.06.2016 року) визначено, що скарги на рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, подані в установленому законом порядку до набрання чинності цим Законом, розглядаються у строки та порядку, що діяли до набрання чинності цим Законом.

Таким чином за змістом ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження (в редакції від 21.04.1999 року) накладення арешту на майно є одним з етапів звернення стягнення на нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача -заставодержателя.

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом.

Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Частиною 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Так, із матеріалів справи встановлено, що заборгованість ОСОБА_4 за вищевказаним кредитним договором становить 506 826,18 грн., що перевищує вартість предмету іпотеки, яка згідно висновку про вартість обєкта оцінки на 12.09.2016 року становить 310 553 грн. (а.с. 29). Обтяження нерухомого майна було зареєстровано позивачем 05.09.2007 року, тобто раніше виникнення прав третіх осіб щодо даного майна, а тому обтяження АТ «Державний ощадний банк України» порівняно з іншими обтяженнями має статус обтяження з вищим пріоритетом. Суд також зауважує, за позивач як іпотекодержатель вищевказаної квартири, має переважне право задовольнити свої вимоги за рахунок коштів отриманих від реалізації квартири у звязку із досягненням сторонами згоди про добровільну реалізацію предмету іпотеки з метою погашення заборгованості.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, із відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 слід стягнути на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» судові витрати в розмірі 1378 грн., тобто по 689 грн. з кожної.

Керуючись ст.ст. 10-11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 572, 575, 589 ЦК України, ст.ст. 52, 54, 57 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 3 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 2, 12, 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арештів, нерухомо майно, а саме: двокімнатну квартиру № 23, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 12, яка перебуває в іпотеці АТ «Ощадбанк», накладених постановами Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області №№ 42292692, 464680837,АА 689782, 23805336, 26817361.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» судові витрати в розмірі 1378 грн., по 689 грн. з кожної.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складенний та підписанний 19 січня 2017 року.

Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_10