Справа № 661/3556/16-ц
Провадження № 2-з/661/1/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2017 року

Суддя Новокаховського міського суду Херсонської області Чирський Г.М., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

29.11.2016 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням від 19.01.2017 р. позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

23.01.2017 р. від представника позивача на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить суд, вжити заходів забезпечення вищевказаного позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, загальною площею 3,71 га, кадастровий номер 0:11:041:0009, належну ОСОБА_1, що розташована за адресою: Херсонська обл., Голопристанський р-н, с/рада Краснознам*янська, шляхм заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно вказаного майна, проводити реєстрацію, перереєстрацію, здійснювати відчуження. В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказав, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 151, ч. 1 ст. 153 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів збезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Верховний Суд України в п.1, п.4 постанови Пленуму від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що за змістом п.1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Так, клопотання про забезпечення позову має бути мотивоване і обґрунтоване доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідністю предмету позовної вимоги позивача. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви, дійшов висновку, що в задоволенні поданої заяви слід відмовити, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду та окрім того, зі змісту клопотання вбачається, що воно не обґрунтоване доказами, щодо наявності реальних загроз чи утруднень виконання рішення суду, що є необхідною умовою для застосування обраного заявником виду забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151- 153 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Чирський