Справа № 346/6737/16-ц
Провадження № 2/346/398/17
03 березня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі: головуючої - судді Беркещук Б.Б.
секретаря Матушевської Г.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломиї справу за позовною заявою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки, -
ВСТАНОВИВ:
У листопаді місяці 2008 року ОСОБА_1 надіслав відповідачу ОСОБА_2 повідомлення про підвищення відсоткової ставки до 17 % річних в зв'язку з підвищенням Національним Банком України розміру облікової ставки НБУ. Відповідачу направлено два примірники Додаткової угоди до кредитного договору від 17.11.2008 р.
Взятих на себе за кредитним договором зобовязань відповідач ОСОБА_2 не виконує , внаслідок чого виникла прострочена заборгованість.
Вказує, що 09 грудня 2015 року Коломийським міськрайонним судом ухвалено рішення по цивільній справі № 346/2486/15 ц про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_6 на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" заборгованості за кредитним договором № 05/08/17-5c від 14.04.2008 року в розмірі 121 720 грн. 44 коп.
Однак, дане рішення суду не виконано.
Станом на 18 жовтня 2016 року сума заборгованості позичальника становить 6 058,33 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 156 203,08 грн. , в тому числі: 3 010, 51 дол. США - заборгованість за кредитом ; 3 047,82 доларів США - відсотки за користування кредитом; а також 8 520,37 грн. , з яких : 2 545,42 грн. заборгованість за комісією по обслуговуванню кредиту ; 5 974,95 грн. штраф за несвоєчасне погашення кредиту . Загальна заборгованість становить 164 723,45 грн.
З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 05/08/17-5с від 14.04.2008 року, між банком та відповідачами був укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований за № 3121.
Відповідно до умов вказаного Іпотечного договору, Іпотекодавцем передано в іпотеку Банку, наступне нерухоме майно, а саме: двохкімнатна квартира, загальною площею 47,2 кв. м., житловою площею 33,0 кв. м., що знаходиться за адресою: місто Коломия, вул.. Хмельницького Б.АДРЕСА_1. Квартира належить Іпотекодавцям на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Коломийським бюро по приватизації державного житлового фонду 05 січня 1999 року, на підставі розпорядження №8791 від 16.12.1998 р. Право власності на квартиру зареєстроване в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 25.03.2008 р., що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, наданим Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», номер витягу 18229206, номер запису 5533 в книзі №54, реєстраційний номер: 22634238.
В звязку з посвідченням іпотечного договору 14.04.2008 р. накладено заборону відчуження нерухомого майна за реєстровими номерами 3122.
Згідно п. 4.1.6. Іпотечного договору в разі порушення позичальником зобовязання за кредитним договором чи Іпотекодавцем зобовязань за цим договором, а також інших обовязків іпотекодавця/позичальника, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до п. 4.1.11. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки на підставах, умовах і в порядку, передбаченому цим договором, кредитним договором та чинним законодавством України.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016 р. №213 продовжений строк здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" та повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_8 строком на два роки до 19.03.2018 включно.

Посилаючись на постанову Верховного суду України №6-1080цс15 від 03.02.2016 р., та постанову Верховного Суду України від 09 вересня 2014 року, представник просить суд в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" за вищезгаданим кредитним договором звернути стягнення на нерухоме майно, яке є предметом Договору іпотеки від 14.04.2008 р.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву та просить справу розглянути у його відсутності, не заперечує щодо винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити.

Відповідачам надсилались судові повістки по місцю реєстрації, однак в судові засідання 27.01.2017 та 03.03.2017 р. вони не з»явились, причини неявки суду не повідомили, письмових заперечень проти позову не подали і від відповідачів не надійшло заяв про розгляд справи за їх відсутності.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Враховуючи подану заяву представника позивача та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає що позов підлягає до задоволення з таких підстав

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно положень ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Судом встановлено, що 14 квітня 2008 року між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_1"(скорочено:ВАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 05/08/17-5с, згідно якого банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби в розмірі 15000 доларів США, з кінцевим терміном повернення 13 квітня 2018 року, з умовою сплати 14,00 процентів річних за користування кредитом.(а.с.7-11)

У листопаді місяці 2008 року ОСОБА_1 надіслав ОСОБА_2 повідомлення про підвищення відсоткової ставки до 17 % річних в зв'язку з підвищенням Національним Банком України розміру облікової ставки НБУ. Відповідачу направлено два примірники Додаткової угоди до кредитного договору від 17.11.2008 р. (а.с.16,17)

Взяті на себе за кредитним договором зобовязання відповідач ОСОБА_2 не виконувала, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість. 09 грудня 2015 року рішенням Коломийського міськрайонного суду по цивільній справі № 346/2486/15 ц солідарно стягнуто з відповідача ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_6 на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" заборгованість за кредитним договором № 05/08/17-5c від 14.04.2008 року у розмірі 121 720 грн. 44 коп.(а.с.27-29)

Вищезгадане рішення не виконано та станом на 18 жовтня 2016 року сума заборгованості позичальника становить 6 058,33 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 156 203,08 грн. , з яких: 3 010, 51 дол. США - заборгованість за кредитом ; 3 047,82 доларів США - відсотки за користування кредитом; а також 8 520,37 грн., з яких : 2 545,42 грн. заборгованість за комісією по обслуговуванню кредиту; 5 974,95 грн. штраф за несвоєчасне погашення кредиту . Загальна заборгованість становить 164 723,45 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № 05/08/17-5с від 14.04.2008 року, між банком та відповідачами вони ж співвласники іпотечного майна ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_5 укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований за № 3121.(а.с.18-21)

Відповідно до умов вказаного Іпотечного договору, Іпотекодавцем передано в іпотеку Банку, наступне нерухоме майно, а саме: двохкімнатна квартира, загальною площею 47,2 кв. м., житловою площею 33,0 кв. м., що знаходиться за адресою: місто Коломия, вул.. Хмельницького Б.АДРЕСА_1. Квартира належить Іпотекодавцям на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Коломийським бюро по приватизації державного житлового фонду 05 січня 1999 року, на підставі розпорядження №8791 від 16.12.1998 р. Право власності на квартиру зареєстроване в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 25.03.2008 р., що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, наданим Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», номер витягу 18229206, номер запису 5533 в книзі №54, реєстраційний номер: 22634238.

В звязку з посвідченням іпотечного договору 14.04.2008 р. накладено заборону відчуження нерухомого майна за реєстровими номерами 3122.

Згідно п. 4.1.6. Іпотечного договору в разі порушення позичальником зобовязання за кредитним договором чи Іпотекодавцем зобовязань за цим договором, а також інших обовязків іпотекодавця/позичальника, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 4.1.11. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки на підставах, умовах і в порядку, передбаченому цим договором, кредитним договором та чинним законодавством України.

Пунктом 7.2. Іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі:рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору.

Відповідно до п. 7.3. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених умовами договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Статтею 575 Цивільного кодексу України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв»язку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, відповідно до ч.1 ст.12 Закону "Про іпотеку"- іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

В постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року вказано, що за змістом цієї статті звернення стягнення на предмет іпотеки повинне задовольнити вимоги кредитора за основним зобовязанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобовязання, що вважається виконаним згідно зі статтею 599 ЦК України.

Забезпечувальне зобовязання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному.

Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.

Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобовязання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобовязанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобовязанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобовязанням відсутня.

Такий самий правовий висновок щодо застосування норм статті 33 Закону України «Про іпотеку» міститься й у постанові Верховного Суду України від 9 вересня 2014 року, який відповідно до статті 360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, а також має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні цієї норми права.

Отже, стягнення заборгованості за основним зобовязанням не виключає можливості задоволення вимог кредитора за рахунок забезпечувального зобовязання.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 9 вересня 2014 року висловлено правову позицію в аналогічному спорі та вказано, що зобовязання відповідача за кредитним договором не припинилися, право вимоги Банку про повернення кредиту і сплату процентів залишалося дійсним і підлягало судовому захисту. Покладаючи в основу рішення висновок про подвійне стягнення, суд касаційної інстанції не врахував, що за змістом ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки повинно привести сторони до задоволення вимог кредитора за основним зобовязанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобовязання як такого, що вважається виконаним згідно зі ст. 599 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до ст.35 Закону України "Про іпотеку", іпотекодержатель надсилав іпотекодавцю письмову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.26), однак дана вимога виконана не була, тому позивач звернувся в суд про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст.. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно Постанови Національного банку України від 19.03.2015 року №188 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідаю Публічного акціонерного товариства "Ві Ей ОСОБА_9", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Ві Ей ОСОБА_9" та призачення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016 р. №213 продовжений строк здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" та повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_8 строком на два роки до 19.03.2018 включно.

Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Одночасно, суд звертає увагу на дію Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", відповідно до якого протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов"язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об"єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об"єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Поняття "мораторій" у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов"язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України), що повною мірою відповідає лексичному значенню відповідного слова, яке розкривається в тлумачному словнику української мови. Мораторій є відстроченням виконання зобов"язання, а не звільненням від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом України "Про мораторій", не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов"язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Крім того, згідно з пунктом 4 Закону України "Про мораторій" протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Оскільки вищевказане не зупиняє дію решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов"язань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цього Закону.

Рішення ж суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України "Про мораторій" слід відстрочити. Відповідну правову позицію висловив Верховний суд України в постановах від 30 вересня 2015 року у справах № 6-1825цс15 та № 6-1494цс15.

Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного, ст.ст. 526,572,585,589,592,610,611,612,625,1049,1050,1054 ЦК України, та керуючись ст..ст. 7,12,33,38-39 Закону України "Про іпотеку", ст., ст. 197 ч.2, 214-218,226,228,232,233 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_1" по кредитному договору № 05/08/17-5с від 14.04.2008 року в розмірі 164 723,45 грн. , з яких : 3 010,51 доларів США, що по курсу НБУ на 18.10.2016 р. в гривневому еквіваленті становить 77 620,55 грн.- заборгованість за кредитом; 3 047,82 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 78 582,53 грн. - відсотки за користування кредитом; 2 545,42 грн.- заборгованості за комісією по обслуговуванню кредиту; 5 974,95 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 14.04.2008 року, укладеного між ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, а саме нерухоме майно: двохкімнатна квартира, загальною площею 47,2 кв. м., житловою площею 33,0 кв. м., що знаходиться за адресою: місто Коломия, вул.. Хмельницького Б.АДРЕСА_1, шляхом продажу Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_1"( 04119, м. Київ вул. Дегтярівська, 27 «Т» код 19017842) від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» з наданням ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі-продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки( в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у Державній реєстраційній службі України та її підрозділах, органах нотаріату або у інших органах, що здійснюватимуть функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати платежі в якості продавця в процесі укладання договору купівлі-продажу предмета іпотеки, звертатися до суб`єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмета іпотеки, ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу ; надати нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки та зареєструвати право власності на предмет іпотеки; отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки, технічну документацію та інше.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки м. Коломия вул.. Б.Хмельницького, 82/59, ідентифікційний номер НОМЕР_1; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікційний номер НОМЕР_2; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4,ідентифікційний номер НОМЕР_3;ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки та жительки м. Коломия вул.. Б.Хмельницького, 82/59, ідентифікційний номер НОМЕР_4 на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" (ліквідація) по 344,50 грн. судового збору з кожного.

В порядку ст. 217 ЦПК України відстрочити виконання рішення суду на час дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, у цей же строк з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в той же строк в апеляційному порядку.

Суддя Беркещук Б. Б.