Справа № 296/9195/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" березня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого-судді Сингаївського О.П.,

при секретарі судового засідання Галіцькій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23.07.2003р. сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, 20.04.2007р.н. Спільне життя не склалося через відсутність взаємопорозуміння та різні погляди на сімейні відносини. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе. Після розірвання шлюбу дочка проживатиме з позивачкою.

У судове засідання позивачка не з'явилася, надіслала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Просив звільнити його від сплати судового збору, оскільки є інвалідом ІІ групи.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про шлюб серії І-ТП №136431, 24.07.2003р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1, 05.06.1977р.н., та ОСОБА_2, 05.10.1963р.н., про що вчинено актовий запис №998.

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3, 20.04.2007р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ТП №051136.

Частиною 2 ст.112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу й відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 2 пункту 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Отже відповідно до ст.88 ЦПК України, з урахуванням наведеного роз'яснення, у зв'язку з задоволенням позовних вимог ОСОБА_3 судові витрати по справі належить відшкодувати їй за рахунок державного бюджету.

На підставі викладеного та керуючись ст.110,112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, 05.06.1977р.н., та ОСОБА_2, 05.10.1963р.н., зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області 24.07.2003р., актовий запис №998.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «Пасічник».

Малолітню ОСОБА_3, 20.04.2007р.н., на подальше проживання та виховання залишити з матір'ю - ОСОБА_1, 05.06.1977р.н.

Компенсувати ОСОБА_1, 05.06.1977р.н., з Державного бюджету України 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О. П. Сингаївський