Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/4640/16-ц Головуючий у 1-й інст. Стрілецька О. В.
Категорія 24 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Жигановської О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря

судового засідання: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 4» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 листопада 2016 року

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого в подальшому збільшив. На обґрунтування вимог зазначив, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1, отримують послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Однак в порушення вимог закону, не здійснюють оплату наданих послуг, у звязку з чим в період з 01.10.2014 р. по 30.06.2016 р. виникла заборгованість в розмірі 2889,12 грн., яку разом з судовими витратами і просив стягнути позивач.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15 листопада 2016 року позов задоволено. Стягнуто з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за надані послуги в сумі 2889,12 грн. та судовий збір по 459,33 грн. з кожного.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. При цьому зазначає, що позивач не являється балансоутримувачем будинку і не має права надавати житлово-комунальні послуги та стягувати грошові кошти з його мешканців. Відтак, до жовтня 2014 року житлово-комунальні послуги надавало ДП «Крошня» ПП «ВЖРЕП-4», правонаступника даного підприємства, як вважає відповідач, немає, тому договір про надання послуг між відповідачем і позивачем не укладався. До того ж, попередній надавач послуг ДП «Крошня» ПП «ВЖРЕП-4» заборгував перед відповідачем 6000,00 грн. Задовольняючи позов, суд не врахував, що позивач намагається стягнути заборгованість за на дані послуги по завищеним тарифам, які не відповідають тарифам, встановленим рішенням Житомирського міськвиконкому від 19.02.2014 р. Відповідач вважає, що стягуючи заборгованість в солідарному порядку, суд допустився помилки, оскільки особовий рахунок відкрито лише на ОСОБА_2

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, згідно свідоцтва про право власності на житло № 25400 від 13.02.1998 року, належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1, в якій відповідачі проживають і зареєстровані в установленому законом порядку. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23.10.2001 року, ОСОБА_3 є спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_5 (а.с.79-80).

Відповідно до Договору на виконання послуг з утримання будинків і споруд від 01.10.2014 р. позивач здійснює функції з виконання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Зі змісту Акта прийому-передачі на управління та утримання житлового фонду міської ради м. Житомира, балансоутримувачем якого є КП «ВЖРЕП № 4», затвердженого 01.10.2014 р., який є Додатком до вказаного вище Договору від 01.10.2014р., вбачається, що будинок № 40 по вулиці Крошенській в м. Житомирі передано на управління та утримання до ПП «ВЖРЕП № 4» (а.с.10-14).

Згідно рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 545 від 19.11.2014р. ПП «ВЖРЕП №4» визначено виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за результатами проведеного 29.09.2014 р. конкурсу на право надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому фонді комунальної власності Житомирської міської ради (а.с.8).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існують зобов'язальні відносини, свої обовязки відповідачі належним чином не виконували, у зв'язку із чим виникла заборгованість за користування послугами, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» належать до житлово-комунальних.

Відповідно до ч. 3 п.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Необхідність укладення такого договору передбачена законом і його укладення визначено як обовязок, а не право сторін. Законом не передбачена можливість сторони відмовитись від отримання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. За своєю правовою природою зазначений договір є договором приєднання.

Згідно з п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року власники квартир багатоквартирних будинків зобовязані укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, тощо.

Доводи апеляційної скарги стосовно відсутності між сторонами договору про надання послуг та наявності права у позивача надавати такі послуги є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи, виходячи з наступного.

Договір на виконання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій укладений 01.10.2014 р. між Житомирською міською радою та ПП «ВЖРЕП №4» на виконання протоколу №3 від 29.09.2014 р. засідання Житомирської міської конкурсної комісії на право визначення виконавців послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в житлових будинках комунальної власності м. Житомира.

Згідно статті 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» укладання договорів на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) згідно з установленим переліком для об'єктів державної або комунальної власності здійснюється за результатами конкурсу.

Перелік житлово-комунальних послуг, право на здійснення яких виборюється на конкурсних засадах, визначає орган місцевого самоврядування.

Організатором конкурсу є власник чи балансоутримувач або уповноважена ним особа.

Згідно ч.7 ст. 28 вказаного Закону порядок підготовки та проведення конкурсів, типові договори на надання житлово-комунальних послуг затверджує Кабінет Міністрів України.

Згідно Постанови КМУ від 21 липня 2005 р. N 631 «Про затвердження Порядку проведення конкурсу з надання житлово-комунальних послуг» переможцем конкурсу визначається його учасник, що відповідає кваліфікаційним вимогам, може забезпечити надання послуг відповідної якості і конкурсна пропозиція якого визнана найкращою за результатами оцінки.

Рішення про результати проведення конкурсу приймається конкурсною комісією на закритому засіданні у присутності не менш як половини її складу відкритим голосуванням простою більшістю голосів. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови конкурсної комісії.

Рішення конкурсної комісії оформляється протоколом, який підписується усіма членами комісії, що брали участь у голосуванні.

З переможцем конкурсу укладається протягом п'яти календарних днів після прийняття конкурсною комісією рішення договір на надання послуг.

Таким чином Договір укладений 01 жовтня 2014 року за результатом проведеного конкурсу, рішення якого оформлено у вигляді протоколу конкурсної комісії №3 від 29 вересня 2014 року, у відповідності до положень статей 27, 28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 30, 31, 35 Постанови КМУ № 631 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Порядку проведення конкурсу з надання житлово-комунальних послуг», Закону України «Про місцеве самоврядування».

Згідно п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обовязок на укладення договору про надання послуг лежить не тільки на виконавцеві послуг, а і на споживачеві, однак ОСОБА_2 проігнорував такий обовязок. Незважаючи на відсутність такого договору між сторонами існують зобов'язальні правовідносини, які відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України повинні виконуватись належним чином. До того ж сама по собі відсутність письмового договору між сторонами (виконавцем послуг і споживачем) не може бути підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за надані послуги. Споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Твердження апелянта щодо невідповідності розрахунку заборгованості щомісячним рахункам-повідомленням, які надходять йому для оплати є помилковими. У щомісячних повідомленнях на оплату зазначається окремо щомісячна плата та окремо заборгованість за попередні періоди незалежно від виконавця послуг. В даній справі з ОСОБА_2 згідно розрахунку стягувалась заборгованість за період з 01.10.2014 р. по 30.06.2016 р. в розмірі 2889 грн.12 коп., тобто за період, в якому виконавцем послуг на конкурсних засадах було визначено ПП «ВЖРЕП №4» .

Згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20.10.2015 р. з ОСОБА_2 було стягнуто борг на користь ДП «Крошня» ПП «ВЖРЕП № 4» за надані послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території станом на 01.10.2014 р. в сумі 1841,06 грн., яка і є різницею між загальним боргом по особовому рахунку в розмірі 4711,16 грн. та боргом перед позивачем в розмірі 2889,12 грн.

Доводи скарги стосовно невідповідності тарифів по вивезенню сміття під час нарахування сум для сплати не знайшли свого підтвердження.

Згідно вимог ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги поділяються за функціональним призначенням та за порядком затвердження цін (тарифів).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Тарифи на житлово-комунальні послуги для ПП «ВЖРЕП № 4» затверджувались відповідними рішенням Житомирської міської ради № 61 від 19.02.2014 року, № 434 від 01.10.2014 року, № 56 від 04.02.2015 року (а.с.98-103).

Розмір тарифів на послуги ПП «ВЖРЕП № 4» з вивезення твердих побутових відходів встановлено відповідно до рішень Житомирської міської ради № 380 від 07.08.2013 року, № 23 від 21.01.2015 року, № 452 від 15.07.2015 року (а.с.104-110). Тарифи на вивезення сміття встановлюються на одну особу, а нарахована щомісячна плата залежить від кількості осіб, які постійно проживають (зареєстровані) у квартирі (будинку).

Твердження апелянта щодо непроживання у квартирі відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та безпідставності нарахування їм плати за вивезення сміття також є необґрунтованими, оскільки спростовуються достовірними доказами які свідчать про те, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані як проживаючі відповідачі разом з неповнолітньою ОСОБА_6 (а.с.5).

Статтею 308 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов вказаного висновку при повному, всебічному та обєктивному зясуванні обставин справи, прав і обовязків сторін у даних правовідносинах, перевірив належним чином доводи сторін, зясував характер та суть заявлених позивачем вимог, норм права, якими вони регулюються, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам. В ході апеляційного провадження докази, які впливають на правильність та правомірність прийнятого судом рішення, стороною відповідача не надавались, що спростовує доводи апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Рішення в іншій частині в апеляційному порядку не оскаржено, тому не перевіряється судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 15 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Судді :