Справа № 536/1670/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Святської О.В.,

з участю секретаря Клонової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом Селянського (фермерського) господарства «Світязь» до ОСОБА_1, третя особа Пришибська сільська рада про визнання права власності на нежитлову будівлю, -

встановив:

С(Ф)Г «Світязь» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа Пришибська сільська рада про визнання права власності на нежитлову будівлю. Вказали, що згідно договору купівлі-продажу на умовах товарного кредиту від 01.03.2002 року власниками майнових сертифікатів на майно КСП ім.Ватутіна с.Пришиб Кременчуцького району Полтавської області було передано майно, яке складається з будівлі складу, що знаходиться за адресою вул.Ватутіна,39а у селі Пришиб Кременчуцького району Полтавської області, з відстрочкою платежу на 10 років Селянському (фермерському) господарству «Світязь». Від імені співвласників, у відповідності до протоколу зборів пайовиків С(Ф)Г «Світязь» від 01.03.2002 року № 1 договір було підписано уповноваженою особою по майнових паях ОСОБА_1.

Умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані в повному обсязі: своєчасно було проведено розрахунок з відповідачами, С(Ф)Г «Світязь» отримало майно у відповідності до акту приймання-передачі майна.

Відповідно до діючого на час укладення договору законодавства, а саме ст.128 ЦК Української РСР (в редакції 18.07.1963 р із змінами) право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачене законом або договором та у відповідності до п.1.3 Договору від 01.03.2002 року, яким визначено, що право власності на майно переходить після підписання акта приймання-передачі, С(Ф)Г «Світязь» фактично набуло право власності на будівлю складу. Однак державна реєстрація права власності здійснена не була, в звязку з чим позивач не може зареєструвати право власності на будівлю складу та просив суд визнати за ним право власності на будівлю складу літ.А площею 1008,7 кв.м, яка розташована по вул.Ватутіна, 39а в с.Пришиб Кременчуцького району Полтавської області.

В ході розгляду справи позивач змінив підстави позову. Зазначив, оскільки договір купівлі-продажу на умовах товарного кредиту укладений 01.03.2002 року (до набрання чинності ЦК України) з терміном виконання протягом 10 років (є триваючим) і момент набуття права власності визначений моментом передання майна, то всі права і обовязки у сторін щодо цього майна (реєстрація) виникли до 01.01.2004 року, а тому для регулювання даних відносин слід застосовувати норми Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року. У відповідності до ст.128 ЦК УРСР, в редакції від 18.07.1963 року, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, а договір купівлі-продажу майнового паю не потребує обовязкового нотаріального посвідчення.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_11 позов підтримав в повному обсязі. Вважає, що сторони на час укладення договору виконали всі вимоги законодавства та право власності було набуто з моменту передачі майна позивачу згідно акту приймання передачі.

Допитаний в якості свідка голова С(Ф)Г «Світязь» ОСОБА_12 пояснив, що приміщення складу в с.Прищиб Кременчуцьбкого району Полтавської області по вул.Ватутіна, 39,а, він придбавав згідно договору від 1.03.2002 року , цей договір підписував від імені продавців уповноважена співвласниками ОСОБА_1. Приміщення складу площею 1008,7 кв.м було розпайоване згідно протоколу ліквідаційної комісії КСВ ім..Ватутіна від 28.02.2001 року та передано уповноваженій по майновим паям ОСОБА_1. Згідно договору від 1.02.2002 року майно за договором належить покупцю з моменту підписання акту приймання передачі. Вартість майна погоджена згідно протоколу від 2.03.2002 року, кошти за договором виплачені.

Відповідач ОСОБА_1 , допитана в якості свідка , позов визнала та пояснила, що вона була уповноваженою майновими паями , від ліквідаційної комісії КСП ім.Ватутіна їй було передано майно - склад шиферний, відносно якого вона, як представник від всіх співвласників та уповноважена цими особами щодо розпорядження спільного майна , уклала договір купівлі-продажу, в тому числі складу шиферного. Майно було передано С(Ф)Г «Світязь».

Представник третьої особи Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не зявився, є лист про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечують.

Суд, заслухавши думку учасників , дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню .

В судовому засіданні достовірно встановлено, що у відповідності до протоколу № 3 від 06.03.2000 року зборів пайщиків КСП ім.Ватутіна затверджено перелік майна пайового фонду КСП ім.Ватутіна (а.с.146). Згідно переліку майна до пайового фонду було включено склад шиферний вартістю 10000 грн.( а.с.134). У відповідності до накладної № 72 від 01.03.2001 року склад шиферний вартістю 10000 грн. переданий від ліквідаційної комісії КСП ім.Ватутіна до уповноваженої особи по майнових паях ОСОБА_1І.(а.с.158).

01.03.2002 року між пайовиками було укладено договір про спільне користування майном, яким пайовики визначили продати склад шиферний фермерському господарству «Світязь», уповноваженою обрано ОСОБА_1І.( а.с.79)

1.03.2002 року між уповноваженою співвласниками майна ОСОБА_1 та СФГ «Світязь» укладено договір купівлі-продажу на умовах товарного кредиту майна, в тому числі складу шиферного . Згідно п. 1.3 Договору ( а.с.4) право власності на майно переходить після підписання акта прийманняпередачі. Згідно акту приймання передачі від 27.03.2002 року С(Ф)Г «Світязь» прийняв у власність приміщення складу, цей акт є невід»емною частиною Договору купівлі-продажу від 1.03.2002 року (а.с.116).

Відповідно до ст. 128 Цивільного кодексу Української РСР (в ред.18.07.1963, із змінами), діючого на час укладення договору, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачене законом або договором.

Таким чином, відповідно до діючого на час укладення договору законодавства та у відповідності до п.1.3 Договору від 01.03.2002 року, яким визначено, що право власності на майно переходить після підписання акта приймання-передачі, С(Ф)Г «Світязь» фактично набуло права власності на будівлю складу, яка знаходиться за адресою вулиця Ватутіна,39а у селі Пришиб Кременчуцького району Полтавської області.

14.04.2015 року на склад шиферний у с.Пришиб по вул..Ватутіна, 39а було виготовлено технічний паспорт. У звязку з тим, що у відповідності до Державного класифікатора будівель та споруд, затвердженого наказом Держстандарту України від 17.08.2000 року, відсутнє таке найменування будівлі як «склад шиферний», то в технічному паспорті дана будівля найменована як «будівля складу». Ідентифікуючою ознакою слугує адреса будівлі.

При таких обставинах, суд, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки договір купівліпродажу будівлі складу укладений відповідно до вимог чинного на час укладення договору законодавства.

Керуючись ст. 128 ЦК України 1963 року, ст.15 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

вирішив :

Позов задовольнити.

Визнати за селянським (фермерським) господарством «Світязь» право власності на будівлю складу літ. «А», загальною площею 1008,7 кв.м, яка розташована по вул.Ватутіна, 39 а у с.Пришиб Кременчуцького району Полтавської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О. В. Святська