Справа № 297/2553/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Фейір О. О., при секретарі Кузьма Т. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 травня 1998 року у виконкомі Свободянської сільської ради Берегівського району Закарпатської області за актовим записом № 7.

Позов мотивовано тим, що за час спільного сімейного життя відносини між подружжям поступово погіршувались, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Крім того, з квітня 2015 року сторони проживають окремо, вони не цікавляться життям одне одного. Так як шлюб з ОСОБА_2 має тільки формальний характер, позивач просить суд шлюб укладений між ним та відповідачем розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом, який мотивовано тим, що з того часу, як відповідач переїхав жити в м. Чоп, він припинив піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний розвиток. Тільки з грудня 2015 року почав надавати дрібну матеріальну допомогу, однак до того, перебуваючи на військовій службі в АТО, отримуючи непогану платню, він не приймав участі в утриманні сина. Прохання позивача про матеріальну допомогу для сина залишалися поза увагою. У звязку з наведеним, позивач ОСОБА_2 просить суд стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття з 01 квітня 2015 року.

В судове засідання позивач по первісному позову ОСОБА_1 не зявився, однак подав заяву про те, що просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить задоволити, а зустрічний позов визнає частково, в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини з дня предявлення зустрічного позову до суду (а. с. 61).

Крім цього, відповідач по зустрічному позову ОСОБА_1 подав через канцелярію суду письмове пояснення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 просить стягувати з нього аліменти на утримання сина тільки з дня подачі позову до суду, оскільки з січня 2016 року він відкрив для сина картковий рахунок, на який відправляв сину щомісяця 400-600 гривень. А вкінці травня 2015 року його було мобілізовано на військову службу, на якій він перебував до червня 2016 року. Вважає твердження ОСОБА_2 про те, що він не піклувався неправдивим, оскільки він фізично не міг цього робити, так як знаходився в зоні АТО. Додав до пояснення документи на підтвердження його мобілізації на військову службу та перерахунок коштів на рахунок сина (а. с. 46-60).

Відповідач по первісному позову ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутності, позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу (а. с. 29), також подала заяву, згідно якої підтримує зустрічні позовні вимоги та просить їх задоволити в повному обсязі (а. с. 43).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, сторони зареєстрували шлюб 09 травня 1998 року у виконкомі Свободянської сільської ради Берегівського району Закарпатської області за актовим записом № 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 053358 від 09.05.1998 року (а. с. 17).

Подружжя має неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФМ № 360048 від 19.09.2016 року (а. с. 5).

Судом встановлено, що позивач з дружиною припинили сімейне життя і вже тривалий час подружжя проживає окремо, їх шлюб існує формально, через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння спільне життя для них є неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам їх сина.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає первісний позов задоволити, а шлюб між сторонами розірвати.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Як встановлено судом, неповнолітній син сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з відповідачем по первісному позову ОСОБА_2 в с. Свобода Берегівського району.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та наявність інших обставин, що мають істотне значення.

Отже, враховуючи те, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, те що відповідач є працездатною людиною, більше на утриманні нікого не має, те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька дитини, суд вважає за необхідне стягувати з ОСОБА_1 аліменти в користь ОСОБА_2 на утримання їх неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, суд вважає стягувати з відповідача ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини з дня предявлення зустрічного позову, а не за минулий час, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час, але не більше як за три роки, можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати.

Судом встановлено, що з початку квітня 2015 року сторони припинили будь-які шлюбні відносини та стали проживати окремо.

Як вбачається з копії довідки від 16.01.2016 року, ОСОБА_1 29 травня 2015 року був призваний в Збройні Сили України на підставі Указу Президента України (а. с. 50). Він був звільнений в запас Збройних Сил України 24 червня 2016 року, що підтверджується копією припису від 28.07.2016 року (а. с. 61).

Крім того, з копій квитанцій, доданих відповідачем ОСОБА_1, вбачається, що він з лютого 2016 року по листопад 2016 року перераховував сину ОСОБА_4 на картковий рахунок грошові кошти в сумі в середньому по 450 гривень щомісяця.

Враховуючи наведене, суд вважає, що факт ухилення відповідача ОСОБА_1 в період з квітня 2015 року від піклування про сина та його утримання, відсутній.

У звязку з цим, суд вважає задоволити вимогу про стягнення аліментів частково, стягнувши аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, починаючи з дня предявлення зустрічного позову до суду, тобто з 25 листопада 2016 року.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, суд вважає допустити негайне виконання рішення суду.

Крім того, приймаючи до уваги, що позивач по зустрічному позову ОСОБА_2 при предявленні позову про стягнення аліментів була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок за вимогу про стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 24, 105 ч. 3, 112, ч. 3 ст. 180, ст. ст. 181, 184, 191 СК України, ст. ст. 57-60, 88, 208, 292, 294 ЦПК України,

рішив:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 09 травня 1998 року у виконкомі Свободянської сільської ради Берегівського району Закарпатської області за актовим записом № 7 розірвати.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) гривень щомісяця, починаючи з 25 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог зустрічного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії, до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Суддя ОСОБА_5.