Номер провадження: 22-ц/785/262/17
Головуючий у першій інстанції Нікітіна С. Й.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Одеського національного університету імені І.І. Мечникова, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог - Приморський районний відділ в м. Одеса Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про вселення, визнання розпорядження протиправним, зобов'язання включити до квартирного обліку, стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 21.09.2016 року,

встановила:

15.07.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до ОНУ імені І.І. Мечникова, в якій просить вселити його до кімнати гуртожитку, який розташований на території ботанічного саду ОНУ імені І.І. Мечникова за адресою: АДРЕСА_1; визнати протиправним та скасувати розпорядження ректора ОНУ імені І.І. Мечникова ОСОБА_4 від 18.05.2016 року за № 7 про посилення пропускного режиму на територію ботанічного саду в частині, що стосується ОСОБА_2; зобов'язати ОНУ імені І.І. Мечникова включити ОСОБА_2 до квартирного обліку контрольного списку працівників ОНУ імені І.І. Мечникова для отримання житлової площі замість виключеної зі списку в зв'язку зі смертю матері ОСОБА_5; стягнути з ОНУ імені І.І. Мечникова на його користь відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 50 000 грн.

В обґрунтуванні позову ОСОБА_2 посилався на те, що він та його покійна матір ОСОБА_5, яка працювала в ОНУ імені І.І. Мечникова комендантом гуртожитку та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, були зареєстровані та проживали у кімнаті № 1 гуртожитку, який розташований на території ботанічного саду ОНУ імені І.І. Мечникова за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті матері його було знято з реєстраційного обліку за місцем проживання за вказаною адресою, а розпорядженням ректора ОСОБА_4 від 18.05.2016 року за № 7 «Про посилення пропускного режиму на територію ботанічного саду», було заборонено його допуск на територію ботанічного саду, в зв'язку із чим він позбавлений можливості використовувати житлову кімнату. ОСОБА_2 вважає, що він як член сім'ї ОСОБА_5, є її правонаступником, а отже після смерті матері має право проживати у службовій кімнаті гуртожитку, а також зайняти місце матері, яке вона займала на квартирному обліку та у контрольному списку, з яких ОСОБА_5 виключили в зв'язку зі смертю. Оскільки ОНУ імені І.І. Мечникова відмовив ОСОБА_2 у зазначених вимогах, він вимушений звернутися до суду з позовною заявою про вселення у кімнату гуртожитку, а також про включення до квартирного обліку контрольного списку працівників ОНУ імені І.І. Мечникова для отримання житлової площі замість виключеної зі списку в зв'язку зі смертю матері ОСОБА_5 На відшкодування завданої неправомірними діями моральної шкоди просить стягнути з ОНУ імені І.І. Мечникова 50 000 грн.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 21.09.2016 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального та неправильне застосування матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що відповідачем протиправно виселено його із займаного житла, оскільки його віднесено до категорії осіб, яких не може бути виселено без надання іншого житлового приміщення. Крім того зазначив, що ОНУ імені І.І. Мечникова не надано належних та допустимих доказів зняття позивача з реєстраційного обліку та доказів не проживання останнього у спірному житловому приміщенні. Також ОСОБА_2 вказує, що оскільки його покійна матір ОСОБА_5 за життя перебувала на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень, перебувала у контрольному списку ОНУ імені І.І. Мечникова у складі двох осіб (вона і син), відповідно до «Правил обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов та надання їм житлових приміщень в Україні» до нього перейшло право перебувати у вказаному контрольному списку працівників ОНУ імені І.І. Мечникова як члена її сім'ї.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Разом зі своєю матір'ю він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 Зазначений гуртожиток знаходиться на території ботанічного саду ОНУ імені І.І.Мечникова.

В зв'язку із тим, що ОСОБА_2 не проживав у гуртожитку за місцем своєї реєстрації, 22.03.2016 року він був знятий з реєстраційного обліку Приморським РВ ГУ ДМС України в Одеській області. Рішення Приморського РВ ГУ ДМС України в Одеській області про зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за місцем проживання оскаржено ним не було.

Судом встановлено, що розпорядженням ректора ОНУ імені І.І. Мечникова ОСОБА_4, який не був заявлений в якості відповідача у справі, від 18.05.2016 року за № 7 «Про посилення пропускного режиму на територію ботанічного саду», було заборонено допуск на територію ботанічного саду, осіб, які втратили право проживання у гуртожитку, в тому числі позивача ОСОБА_2

В судовому засіданні було також встановлено, що ботанічний сад Одеського національного університету імені І.І. Мечникова входить до складу природно-заповітного фонду України як об'єкт загальнодержавного значення згідно з Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 21.03.2013 року N 111 «Про затвердження Положення про ботанічний сад загальнодержавного значення Одеського національного університету імені І.І. Мечникова у новій редакції», відповідно до положень п.п. 1.10., 1.11 якого ОНУ імені І. І. Мечникова як землекористувач, несе повну відповідальність за належне утримання території Ботанічного саду та додержання встановленого режиму його території. Охорона ботанічного саду та забезпечення додержання вимог щодо відвідування території природно-заповідного фонду регламентується Постановою КМУ «Про службу державної охорони природно-заповідного фонду України» від 14.07.2000 року за № 1127. Крім того, суд дослідив наданий представником відповідача витяг зі статуту ДВНЗ «ОНУ імені І.І. Мечникова», з положень п. п. 4.4.2, 4.4.4, 4.4.8, 4.4.12, 4.4.14 якого суд зміг встановити обсяг посадових прав та обов'язків ректора. Дослідивши зазначені обставини у справі, суд прийшов до висновку про правомірність оскаржуваного розпорядження.

Крім того, судом було встановлено, що розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 14.12.2015 року за № 875 ОСОБА_5 була знята з квартирного обліку в райадміністрації в зв'язку зі смертю, квартирну облікову справу було переоформлено на її сина - ОСОБА_2, постановлено вважати його на квартирному обліку складом родини з 1 особи. Дане положення речей відповідає п. 40 «Правил обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов та надання їм житлових приміщень в Україні», затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР від 11.12.1984 № 470, відповідно до якого у разі смерті громадянина, який перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, за членами його сім'ї зберігається право подальшого перебування на обліку.

Крім того, судом було встановлено, що ОСОБА_2 не є співробітником ОНУ імені І.І. Мечникова. Відповідно до положень п.п. 9, 29 «Правил обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов та надання їм житлових приміщень в Україні», затверджених Постановою Ради Міністрів УРСР від 11.12.1984 року № 470 та Додатку 1 , особа, яка не є співробітником відповідної установи, не може бути включеною у контрольний список співробітників цієї установи, які перебувають на обліку у виконавчому комітеті Ради народних депутатів.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що житлові права ОСОБА_2 були дотримані в повному обсязі та не були порушені.

Приймаючи до уваги правомірність дій ректора ОНУ імені І.І. Мечникова, оскільки позивачем не було доведено у встановленому законом порядку порушення його житлових прав відповідачем, суд також дійшов до висновку про безпідставність вимог про стягнення відшкодування моральної шкоди в розмірі заявленому позивачем.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Посилання апеляційної скарги, що позивача не було знято з реєстрації, спростовується оглянутою в судовому засіданні домовою книгою з відповідною відміткою.

Крім того колегія суддів зауважує, що позивач в порушення ст. 10,60 ЦПК України, не заявляв клопотань про витребування доказів, стосовно його реєстрації та причин зняття його з реєстрації, як у суді першої та і апеляційної інстанції, крім того не оскаржував рішення головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо зняття позивача з реєстраційного обліку.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

О.С.Комлева