Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.03.2017 Справа №607/14581/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Позняка В.М.

за участю секретаря судового засідання Осів І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Тернопільський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»(далі банк), приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа Тернопільський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса ОСОБА_2 від 15.03.2016 року про стягнення з позивача заборгованості у розмірі 284 197,88 грн. за період з 05 вересня 2007 року по 12 лютого 2016 року та 1700 грн. витрат повязаних із вчиненням виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що 05 вересня 2007 року між ним та банком було укладено договір кредиту, згідно умов якого банк надав йому строковий кредит на суму 11 520 грн. на строк з 05.09.2007 року по 05.09.2009 року із сплатою відсотків у розмірі 1 % на місяць. 15 березня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за заявою банку вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з нього на користь банку заборгованість по кредиту на загальну суму 284 197,88 грн. за вісім років з 05 вересня 2007 року по 12 лютого 2016 року та 1700 грн. витрат, повязаних із вчиненням виконавчого напису.

Вважає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону, оскільки вчинений по спливу трьох років з дня виникнення права вимоги банку до позивача та відсутні документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Договором кредиту сторони погодити строк дії договору до 05.09.2009 року та сплату платежів щомісячно у період з 6 по 10 число кожного місяця. Починаючи з грудня 2007 року позивач умов договору не виконував, 05 вересня 2009 року закінчився строк дії договору, а банк звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису щодо стягнення заборгованості у 2016 році. Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що така заборгованість нарахована банком за період з вересня 2007 року по 12 лютого 2010 року. При цьому, у виконавчому написі нотаріус зазначає про стягнення заборгованості за вісім років.

Посилаючись на наведене, позивач просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач та його представник не зявились, представник позивача подав суду заву про розгляду справи за їх відсутності. Вказав, що позов підтримують та просять задовольнити, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечують.

Представник банку у судове засідання не зявився, хоча про час та місце його був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального міського округу ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, хоча про час та місце його була повідомлена належним чином. Попередньо надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та заперечення на позов. Відповідно до заперечення, зазначає, що для вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріусу банком було надано перелік документів, які передбачені чинним законодавством та підтверджують безспірність заборгованості за договором кредиту. На підтвердження заборгованості банком було надано нотаріусу розрахунок заборгованості. Вважає, що нею не порушено строки вчинення виконавчого напису, оскільки в даному кредитному договору не передбачений строк його дії, а тому договір вважається укладений на невизначений строк. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом та стягувачем було дотримано усіх вимог законодавства, які ставляться до вказаної нотаріальної дії. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області у судове засідання не зявився, хоча про час та місце його був повідомлений належним чином, про причини своєї не явки суд не повідомив.

З врахуванням наведеного, суд вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 05 вересня 2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір, який складається із заяви та анкети позичальника за № TEXRRX10580121, згідно умов якого позивач отримав строковий кредит у розмірі 11 520,00 грн., із сплатою 12 % річних, на строк з 05 вересня 2007 року по 05 вересня 2009 року, що підтверджується заявою та анкетою позичальника від 05.09.2007 року та визнається сторонами спору.

Із змісту анкети позичальника від 05.09.2007 року встановлено, що сторони погодили погашення заборгованості щомісяця у період з 6 по 10 число кожного місяця на суму 681,42 грн.

З виписки по рахунку ОСОБА_1, яка міститься в матеріалів справи та яка була надано банком приватному нотаріусу для здійснення виконавчого напису, вбачається, що станом на 12.02.2016 року заборгованості позивача становить: по тілу кредиту - 10 664,31 грн., по процентах - 82 141,31 грн., по комісії 2167,70 грн. , штраф -13 533,23 грн., пеня 175 691,33 грн., всього на загальну суму 284 197,88 грн.

Вказана заборгованість нарахована банком за період з 05.09.2007 року по 12.02.2010 року (а.с. 5).

З виписки по рахунку встановлено, що боржник починаючи з грудня 2007 року будь-яких платежів на погашення заборгованості не здійснював (а.с. 5).

15 березня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ ПриватБанк» заборгованість за договором кредиту № TEXRRX10580121 від 05.09.2007 року у розмірі 284 197,88 грн. та 1700 грн. витрат, повязаних із вчинення виконавчого напису, та який зареєстрований в реєстрі за № 1853 від 15.03.2016 року.

Згідно із вказаним виконавчим написом, заборгованість за договором кредиту № TEXRRX10580121 від 05.09.2007 року у розмірі 284 197,88 грн. складається із:

- залишок заборгованості по кредиту - 10 664,31 грн.,

- заборгованість за відсотками - 82 141,31 грн.,

- комісія 2167,70 грн.,

- штраф -13 533,23 грн.,

- пеня 175 691,33 грн.

Строк, за який проводиться стягнення всім років пять місяці сім днів, а саме з 05 вересня 2007 року по 12 лютого 2016 року.

27 травня 2016 року державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису за №1853 від 15.03.2016 року.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст.88 названого Закону).

Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом №296/5 від 22.02.2012 Міністерства юстиції України та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року №282/20595 (далі - Порядок), главою 16 встановлено порядок вчинення виконавчого напису про стягнення грошових сум або витребування майна за виконавчим написом.

Згідно з вимогами п.1.1 зазначеної глави Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України( п.1.2.глави 16 Порядку).

Постановою КМ України №1172 від 29.06.1999 року "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" передбачена можливість стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно.

Для одержання виконавчого напису подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Положенням п.3.1. глави 16 Порядку встановлено порядок вчинення виконавчого напису згідно якого нотаріус вчиняє виконавчі написи:

- якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

- за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 ( п. 3.2 Порядку).

Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені:

відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника;

дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи;

номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи;

строк, за який має провадитися стягнення;

інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису (п. 2.1 Порядку).

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.2.2 Порядку).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» ( п. 3.5 гл.16 Порядку) .

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що оспорюваний виконавчий напис вчинено 15.03.2016 року, яким стягнуто суму заборгованості по кредитному договору від 05.09.2007 року у розмірі 284 197,88 грн. за всім років пять місяці сім днів, а саме з 05 вересня 2007 року по 12 лютого 2016 року.

При цьому, в кредитному договору на підстав якого здійснювався виконавчий напис вказано, що такий договір є строковий та діє до 05.09.2009 року. Крім того, договором кредиту передбачено щомісячну сплату боргу, а з розрахунку заборгованості по кредиту встановлено, що позивач починаючи з грудня 2007 року зобовязань по кредитному договору не виконував, строк дії договору закінчився 05 вересня 2009 року. Таким чином, саме з грудня 2007 року у банку виникло право вимоги до позивача про стягнення заборгованості.

Однак, банк звернувся до нотаріуса щодо здійснення виконавчого напису лише у березні 2016 року, тобто по спливу більше як трьох років з дня виникнення права вимоги банку до позивача. При цьому, надав нотаріусу розрахунок суми заборгованості за кредитом за період з 05.09.2007 року по 12.02.2010 року ( виписка по рахунку а.с. 5).

Таким чином, суд вважає, що нотаріусом вчинено оспорюваний виконавчий напис по спливу трьох років з дня виникнення права вимоги.

Крім того, ні банк, ні приватний нотаріус не надали суду докази на підтвердження того, що банк надсилав повідомлення позивачу про наявну заборгованість та вимогу про необхідність її погашення.

Судом встановлено, що позивач не погоджується із нарахованою сумою заборгованості, розміром пені на суму 175 691,33 грн., який є значно більшим ніж сума заборгованості по тілу та процентах та вказує на пропуск строку позовної давності, що виключає безспірність заборгованості.

Виписка по рахунку позивача щодо наявності грошового зобов'язання позивача по тілу кредиту, відсотках є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача.

Доводи приватного нотаріуса, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу було надано всі зазначені законом документи, які встановлюють безспірність заборгованості та письмову вимогу про усунення порушень з виконання кредитного договору суд не бере до уваги як безпідставні.

Твердження приватного нотаріуса ОСОБА_2 що у даному договорі кредиту не передбачений строк його дії, а тому договір вважається укладеним на невизначений строк є безпідставними, оскільки із змісту заяви позичальника від 05.09.2007 року за № TEXRRX10580121, наявної в матеріалах справи встановлено, що банк надав ОСОБА_1 строковий кредит терміном до 05.09.2009 року.

Будь-яких інших доказів, кредитних договорів ні банк, ні приватний нотаріус ОСОБА_2 на підтвердження власних тверджень суду не надали.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що оспорюваний виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 15 березня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за №1853 вчинено з порушенням вимог закону, а тому позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що підлягає виконання є підставними т а підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 57, 58, 60, 213, 215, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Тернопільський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 15 березня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за №1853 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ ПриватБанк» заборгованості за договором кредиту № TEXRRX10580121 від 05.09.2007 року у розмірі 284 197,88 грн. та 1700 грн. витрат, повязаних із вчинення виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в користь ОСОБА_1 551,20 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку лише у разі залишення судом, який його ухвалив, без задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддяОСОБА_3