Справа № 477/135/17
Провадження № 2/477/393/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі головуючої судді - Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання - Сірюк С.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Прибузької сільської ради Вітовського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та припинення чинності Державного акту на право приватної власності на землю,

В с т а н о в и в:

27 січня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаною позовною заявою, в якій, просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 9,15 га, що розташована на території Прибузької сільської ради Вітовського району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, а також припинити чинність Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданого 04 червня 1999 року Жовтневою райдержадміністрацією Ради народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 382.

В обґрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті тітки по материнській лінії - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина, в тому числі і на вищевказану земельну ділянку. Вона та її рідна сестра - відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцями п'ятої черги, інших спадкоємців немає.

Однак вступити у спадкові права вона позбавлена можливості оскільки на момент смерті ОСОБА_4 діяв ЦК УРСР 1963 року, яким племінники не визначалися законом, як спадкоємці будь-якої серги, а також через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок на ім'я померлої, що перешкоджає в нотаріальному оформленню її прав.

Крім цього зазначила, що згідно п. 5 Перехідних положень ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до п. 4 цих же положень, положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримала та пояснила про вище викладене.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про причини неявки не повідомила, хоча про час та місце судового розгляду повідомлена належно, що підтверджується даними зворотнього поштового повідомлення (а.с. 33).

Відповідач - Прибузька сільська рада Вітовського району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, про причини неявки не повідомила, про час та місце судового розгляду повідомлена належно, що підтверджується даними зворотнього поштового повідомлення (а.с. 32).

Розглядаючи позов в межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, вирішуючи заявлені вимоги по суті, суд виходить з наступного.

За даними копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 10 (а.с. 13).

Ще за життя нею ОСОБА_4 був складений заповіт, відповідно до якого житловий будинок та господарські споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 вона заповіла в рівних долях ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Крім вказаного житлового будинку до спадкової маси, не охопленої заповітом увійшла земельна ділянка площею 9,15 га, що була виділена ОСОБА_4 на підставі рішення 6 сесії 23 скликання Прибузької сільської ради народних депутатів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 (а.с. 19).

Позивачка та відповідач ОСОБА_3 є племінницями померлої, що підтверджується змістом наступних документів: даними Витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України у відомостях про батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вказаний батьком - ОСОБА_6, матір'ю - ОСОБА_7, що підтверджує родинний зв'язок між ними, як рідних сестер.

Матір'ю позивача та відповідачки ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 16.03.1961 року (а.с. 5) та повторно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с. 8) є ОСОБА_5, яка змінила своє прізвище після реєстрації шлюбу з "ОСОБА_5" на "ОСОБА_5", що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 15).

Після реєстрації шлюбу 22.06.1978 року з ОСОБА_8 позивачкою було змінено прізвище з "ОСОБА_2" на "ОСОБА_2" (а.с. 6-7).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_3, останньою було змінено прізвище з "ОСОБА_3" на "ОСОБА_3" (а.с. 10), а в подальшому на "ОСОБА_3" (а.с. 9).

ОСОБА_4 була виділена земельна ділянка площею 9,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Прибузької сільської ради Вітовського району Миколаївської області на підставі рішення 6 сесії 23 скликання Прибузької сільської Ради народних депутатів від 24 квітня 1999 року, про що був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 04.06.1999 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 323 (а.с. 19).

Сестра спадкодавця - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про смерть НОМЕР_5 , повторно видане 06.02.2016 року (а.с. 11).

За даними копії спадкової справи № 28/2016 після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Реукової Н.А. із заявою про прийняття спадщини.

Спадкоємці, які мають право на обов'язкову частку спадкового майна - відсутні.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 22.06.2016 року приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Реуковою Н.А. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через. Мотивом відмови стало те, що ЦК УРСР У 1963 року, який діяв на час смерті спадкодавця ОСОБА_4, племінники не визначалися законом, як спадкоємці будь-якої черги, також не надано правовстановлюючого документу щодо спадкового майна на ім'я спадкодавця (а.с. 28).

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

При цьому, слід враховувати, що норми п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.ст. 529 - 531 ЦК УРСР.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Оскільки ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

За правилами ст.ст.548,549 ЦК УРСР в редакції 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Так, відповідно до ст.ст.529,530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Статтею 531 ЦК УРСР встановлено, що до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Оскільки позивачка є племінницею померлої ОСОБА_4, а відповідно до ЦК УРСР племінниця до кола спадкоємців за законом будь-якої черги, передбачених ст.ст. 529-530 ЦК УРСР не належить, тому правила ст. 549 ЦК УРСР щодо прийняття спадщини, крім майна, на яке складено заповіт, на неї не розповсюджується, в зв'язку з чим суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Не підлягає задоволенню і решта позовних вимог, оскільки позивачем не обґрунтовані підстави припинення чинності Державного акту на право приватної власності на землю виданого на ім'я ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 209, 212- 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні прозову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Прибузької сільської ради Вітовського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 9,15 га, що розташована на території Прибузької сільської ради Вітовського району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, а також припинення чинність Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданого 04 червня 1999 року Жовтневою райдержадміністрацією Ради народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 382 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення або отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлено 17 березня 2017 року.

Суддя Л.М. Семенова