Справа №167/833/16-ц
Провадження №2/167/13/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2017 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Сіліча І.І.,

при секретарі - Форсюк Т.М.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище справу за позовом ОСОБА_1 до Рудко-Козинської сільської ради про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом до Рудко-Козинської сільської ради про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_5 на праві власності належало домогосподарство в АДРЕСА_1 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, його дружина ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4. Заповіти не складалися і за відсутності спадкоємців за заповітом та за законом належне ОСОБА_5 та ОСОБА_6 майно ніким не успадковані. Позивач разом із сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2003 року постійно проживає в даному житловому будинку. Протягом 2003-2016 років в Рудко-Козинській сільській раді оформлялись договори оренди комунального майна - житлового будинку по АДРЕСА_2 і земельної ділянки. Проте, враховуючи, що дане будинковолодіння не є комунальною власністю, договори оренди майна 2003-2016 роки слід вважати неукладеними. Дана спадщина не є відумерлою. Вважає, що добросовісно заволоділа належним ОСОБА_5 та ОСОБА_6 житловим будинком і продовжує ним відкрито, безперервно володіти протягом 13-ти років та з метою забезпечення належних умов для проживання за власний рахунок здійснювала ремонти, обробляла земельну ділянку, на якій розташований будинок. Просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, пояснила, що рішенням апеляційного суду Волинської області від 14.12.2016 року рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 10.10.2016 року скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_8 до Рудко-Козинської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено, а тому ОСОБА_8, який є племінником власника будинку ОСОБА_5 не є спадкоємцем майна. Враховуючи те, що позивач з сином постійно проживає в даному будинку з 2003 року, що стверджується і довідкою сільської ради, обробляє земельну ділянку, ремонтує будинок, що стверджується фотознімками, тому є всі наявні правові підстави для задоволення позову.

Представник відповідача Рудко-Козинської сільської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що даний житловий будинок з метою кращого збереження та охорони спадкового майна, на підставі ст. 1283 ЦК України, за рішенням сільської ради був наданий позивачу в оренду 26.11.2004 року за її заявою до моменту встановлення спадкоємців. Також, позивач проживає в даному будинку не з 2003 року, рішення сільської ради від 13.07.2003 року на яке посилається позивач стосувалося тільки взяття даного будинку під охорону. Попередньо даний будинок було надано ОСОБА_9, яка висилилась і відповідно до заяви позивача від 01.11.2004 року рішенням сільської ради від 26.11.2004 року заяву задоволено та надано житло в оренду, а відповідно до ч.3 ст. 344 ЦК України позивач може набути право власності за набувальною давністю на нерухоме майно лише через п'ятнадцять років.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно п. 8 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України правила статті 344 Цивільного Кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що будинковолодіння в АДРЕСА_1 району належало ОСОБА_5, його дружина ОСОБА_10, інші члени сім'ї не вказані, всього землі 0.26 га, що стверджується архівними витягами з погосподарських книг Рудко-Козинської сільської ради Рожищенського району за 1955-1957 року, 1958-1960 роки, 1961-1963 роки, 1964 - 1966 роки (а.с.6).

Згідно інформації від 17.11.2015 року № 323/01.11/2-15 наданої адвокату Кирись Г.Й. власником господарства в с.Козин по вул.Ковельській, 7 Рожищенського району згідно погосподарської книги № 4 за 2001-2005 роки був ОСОБА_5, який помер в ІНФОРМАЦІЯ_5 Згідно погосподарської книги № 6 за 2011-2015 роки господарство значиться як закинутий об'єкт, за даною адресою ніхто не зареєстрований, згідно ст. 1277 ЦК України даний об'єкт відноситься до відумерлої спадщини (а.с.7).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек? Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 10.03.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 відомості за вказаними параметрами запиту відсутні (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18.12.2001 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 04.01.2001 року дружина ОСОБА_5 - ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9).

Згідно вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З рішення апеляційного суду Волинської області від 14.12.2016 року вбачається, що рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 10.10.2016 року скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_8 до Рудко-Козинської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено (а.с.69-71).

Положенням ст.344 ЦК України враховується, що набувальна давність поширюється на випадки фактичного, безтитульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу: договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування набувальної давності.

Відповідно до ч.3 ст. 344 ЦК України якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності.

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами, що 01.11.2004 року позивач ОСОБА_1 звернулася в сільську раду із заявою про надання їй дозволу на поселення в даному будинку та 26.11.2004 року заяву ОСОБА_1 задоволено, надано житло в оренду, по 01.01.2016 року укладалися договори оренди, орендна плата сплачувались, що стверджується також і архівним витягом із рішення Рудко-Козинської сільської ради № 13/3 від 26.11.2004 року (а.с. 82), копією журналу реєстрації заяв (а.с. 80-81), договорами оренди (а.с.11, 12).

Згідно довідки про склад сім'ї Рудко-Козинської сільської ради від 11.03.2016 року за вих. № 141 позивач ОСОБА_1 та її син ОСОБА_7 проживають в АДРЕСА_1 (а.с.10), проте в даній довідці не вказано з якого саме часу позивач проживає в даному будинку.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що предметом спору у цій справі є визнання права власності за набувальною давністю. У свою чергу, предметом доказування є обставини, які мають значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Оскільки позивач не зверталася з позовною вимогою про визнання договорів оренди не укладеними, тому судом не береться до уваги твердження позивача проте, що договори оренди майна за 2003 - 2016 роки, укладені між нею та відповідачем, слід вважати неукладеними.

Таким чином, позивачу житловий будинок в АДРЕСА_1 було надано в оренду в листопаді 2004 року та між сторонами постійно укладалися договори оренди, дія останнього договору закінчилася - 31.12.2015 року, позивачем щомісячно вносилася орендна плата, а тому на підставі наведеного, виходячи з встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що дані обставини виключають застосування набувальної давності і тому в позові ОСОБА_1 до Рудко-Козинської сільської ради про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок слід відмовити.

Відповідно до посвідчення № НОМЕР_3 від 11.06.1999 року ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи загального захворювання з 22.09.1998 року по довічно (а.с.4).

Керуючись ст. ст. 328, 344 ЦК України, ст. ст.10, 11, 60, 61, 88, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИ Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Рудко-Козинської сільської ради про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рожищенського районного суду І.І.Сіліч