Справа № 303/4865/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

15 березня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого-судді: Мацунича М.В.,

суддів: Куштана Б.П., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 07 листопада 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

встановила:

У серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Позов мотивовано тим, що 02.11.2006 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №110 згідно умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 62300 доларів США. 02.09.2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено додаткову угоду до кредитного договору, згідно якої сторони дійшли згоди про зміну порядку та строків погашення кредитної заборгованості. Своїх зобовязань за кредитним договором ОСОБА_1 не виконував належним чином, внаслідок чого, виникла заборгованість на загальну суму 32273,81 доларів США, що еквівалентно сумі 800795,59 грн., яку і просить стягнути з ОСОБА_1.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 07 листопада 2016 року позов задоволено.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 05 грудня 2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду, залишено без задоволення.

Не погоджуючись із даним рішення, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що розрахунок суми боргу містить, суперечності. Зокрема, 03.09.2013 року сторони уклали додаткову угоду, якою визначили розмір заборгованості по тілу кредиту в сумі 19306,14 доларів США, проте, згідно розрахунку заборгованості станом на 03.09.2013 року заборгованість по тілу кредиту становила 16400,86 доларів США. Станом на 06.09.2013 року сума заборгованості була обнулена, натомість у розрахунку вказані дані щодо заборгованості по попереднім умовах, що ставить його під сумнів. Також, згідно розрахунку сума нарахованих відсотків становить 27993,80 доларів США, за весь час сплачено відсотків у розмірі 24876,77 доларів США, а тому заборгованість по відсоткам повинна становити 3117,03 доларів США, а не 12494,45 доларів, як вказано в позовній заяві.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено, що 02.11.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 62300 доларів США під 13% річних у строк до 30.10.2011 року, (а.с. 7-9). Та 03.09.2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін до кредитного договору №110, яким сторони, зокрема, визначили: розмір заборгованості по тілу кредиту в сумі 19306,14 доларів США; розміру заборгованості по відсоткам 4986,73 доларів США; кінцевий термін погашення кредиту встановлено 02.09.2014 року; визначено новий графік погашення кредиту.

Відповідно до розрахунку банку станом на 23.07.2016 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість за кредитним договором на загальну суму 32273,81 доларів США, що еквівалентно сумі 800795,59 грн., і така складається з: 19306,14 доларів США заборгованості по тілу кредиту, 12494,45 доларів США заборгованості по відсоткам та 473,22 доларів США комісії, (а.с. 4-6).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із його доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на нормах матеріального права, а розмір заборгованості підтверджується наданим розрахунком.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, якими апелянт ставить під сумнів наданий позивачем розрахунок із наступних підстав.

Укладенням угоди від 03.09.2013 року про внесення змін до кредитного договору, сторони погодили існуючий на той момент розмір заборгованості по тілу кредиту в сумі 19306,14 доларів США. Дана угода підписана ОСОБА_1 та є обовязковою для виконання.

Сума в розмірі 16400,86 доларів США (на яку посилається апелянта) є розміром простроченої заборгованості по тілу кредиту станом на 03.09.2013 року. Однак на той момент ще була наявна поточна заборгованість по тілу кредиту в розмірі 2905,28 доларів США, що в сумі із простроченою заборгованістю і становить суму 19306,14 доларів США.

Після вказаної дати, у розрахунку заборгованості прострочена заборгованість по тілу кредиту була повністю обнулена, і така відповідно перейшла в поточну заборгованість по тілу кредиту, що повністю відповідає умовам додаткової угоди до кредитного договору. При цьому, зазначення в розрахунку заборгованості до 03.09.2013 року даних за попередніми умовами договору є абсолютно правомірним, оскільки на той час саме такі умови діяли. Тобто дане посилання апелянта є безпідставним.

Стосовно нарахованих відсотків, колегія суддів констатує, що крім 27993,80 доларів США відсотків нарахованих на поточну заборгованість, банком також нараховано 9377,42 доларів США відсотків на прострочену заборгованість. Зі сплачених ОСОБА_1 відсотків у розмірі 24876,77 доларів США - 9377,42 доларів США пішли на повне погашення відсотків, нарахованих на прострочену заборгованість, а 15499,35 доларів США на погашення відсотків нарахованих на поточну заборгованість. Таким чином, банком обґрунтовано ставиться питання про стягнення саме 12494,45 доларів США заборгованості по відсоткам (27993,80 - 15499,35 = 12494,45). Тобто, твердження апелянта про неправомірність нарахованих йому відсотків у розмірі 12494,45 доларів США є також безпідставним.

Інших якихось правомірних доводів, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхилення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 303, 307, 309, 314, 315 і 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1, відхилити.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 07 листопада 2016 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Суддя-доповідач

Судді