Справа № 159/384/17
Провадження № 2/159/345/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл..

в складі: головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - Голобська селищна ради Ковельського району Волинської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач 31.01.17 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, мотивуючи тим, що після смерті її баби ОСОБА_3, яка померла 11.05.95 р., є матір»ю її матері - Дусь (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3) ОСОБА_4, відкрилась спадщина у вигляді буд. № 40 по вул. Мартинюка у с. Великому Порську Ковельського району Волинської області. Вона звернулась до нотконтори по питанню оформлення спадщини. Стосовно земельних ділянок спадкодавці ОСОБА_3 питання виявилось можливим вирішити у нотконторі. А стосовно будинку перешкодою є відсутність правовстановлюючих на нього документів. Її батьками є: Дусь (дошлюбне прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Батьками її матері є: ОСОБА_3 та ОСОБА_6. У останніх, крім її матері, було ще двоє дітей: сини ОСОБА_7 і ОСОБА_8. Її дід батько її матері ОСОБА_6 помер 14.08.80 р.. Її мати ОСОБА_9 померла 14.09.91 р.. Її дядько ОСОБА_10 - помер 02.08.01 р.. Її дядько ОСОБА_8 - помер 08.01.10 р.. Її батько ОСОБА_5 помер 18.09.16 р.. 21.06.86 р. вона уклала шлюб з ОСОБА_11 і змінила прізвище на «Ткачук». Коли закінчиться передбачений чинним законодавством строк на прийняття спадщини після смерті її батька, спадщину прийме відповідач. Спадкодавиця ОСОБА_3 померла 1.05.95 р.. Після смерті останньої за майном доглядала вона, сприйнявши, таким чином, спадщину фактично; на момент смерті спадкодавиці ОСОБА_3 постійно проживала з останньою. Покликаючись на ст. ст. 328, 392, 1 216, ч. 1 ст. 1 223, ст. ст. 1 270, 1 218, 15 ЦК України, просить позов задовольнити та визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно, а саме: буд. № 12 з господарськими спорудами, що розташований у с. Великому Порську Ковельського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті її баби ОСОБА_3.

У судовому засіданні 21.02.17 р. позивач позов підтримала, обгрунтувала його доводами, наведеними у позовній заяві, однак, подала суду заяву про уточнення позовних вимог: просить позов задовольнити та визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно, а саме: буд. № 40 з господарськими спорудами, що розташований у с. Великому Порську Ковельського району Волинської області, по вул. Мартинюка, в порядку спадкування за законом після смерті її баби ОСОБА_3, так як у прохальній частині своєї позовної заяви вона допустила описку.

Відповідач у судовому засіданні 21.02.17 р. визнав як первинно викладені у позовній заяві, так і змінені позовні вимоги позивача у повному обсязі, суду пояснив, що будь - яких претензій до спірного спадкового майна не має.

Однак, 02.03.17 р. до суду надійшла ще одна заява позивача про уточнення позовних вимог: просить позов задовольнити та визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно, а саме: буд. № 40 з господарськими спорудами, що розташований по вул. Мартинюка у с. Великому Порську Ковельського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті її баби ОСОБА_3.

Позивач у судове засідання 14.03.17 р. не з»явилась, хоча належно оповіщена. Про причини неявки суду не повідомила. Попередньо подала до суду заяву з проханням справу розглядати у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує.

Відповідач в судове засідання 14.03.17 р. не з»явився, хоча належно оповіщений. Про причини неявки суду не повідомив, письмового заперечення проти позову до суду не подав. Попередньо подав до суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутності, зазначивши, що позов визнає. Свою позицію відповідач ствердив і у судовому засіданні 21.02.17 р..

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, в судове засідання 14.03.17 р. не з»явився, хоча третя особа належно оповіщена. Про причини неявки свого представника суду не повідомила, попередньо подала до суду заяву з проханням справу розглядати у відсутності її представника.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не з»явились.

Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що як уточнені позовні вимоги позивача з врахуванням уточнення, викладеного як у заяві позивача від 21.02.17 р. у присутності відповідача, що доводились до відома останнього, так і уточнення, викладеного у заяві позивача від 02.03.17 р., що є ідентичними за змістом (різниця у змісті уточнення відсуня, наявна різниця у формі викладення - уточнення від 21.02.17 р. - викладені рукописно, уточнення від 02.03.17 р. - викладені друкованими літерами), підставні та підлягають до повного задоволення. Будь- яких пояснень того, чому позивач надала дві заяви про уточнення позовних вимог з ідентичним змістом, однак, у різні дати, позивач суду не надала. Обидві заяви з уточненнями доводились судом до відома осіб, які беруть участь у справі. Заперечень не надійшло.

Як слідує з копії свідоцтва про народження відновленого серії I ЯР № 059420, виданого 09.10.56 р. Голобським Райбюро ЗАГСу Волинської області, батьками ОСОБА_12, 10.08.40 р. н., є: ОСОБА_6 та ОСОБА_3.

Як слідує з копії свідоцтва про одруження ОСОБА_5 із ОСОБА_12 21.01.62 р., дружині після укладення шлюбу присвоєно прізвище «Дусь».

Та обставина, що ОСОБА_3 померла 11.05.95 р. у с. Великому Порську Ковельського району Волинської області, стверджується копією свідоцтва про смерть повторного серії I ЕГ № 191803, виданого 04.11.16 р. Шацьким райвідділом драцс ГТУЮ у Волинській області.

Та обставина, що ОСОБА_6 помер 14.08.80 р. у смт. Голобах Ковельського району Волинської області, та, відповідно, не міг бути спадкоємцем після смерті своєї дружини - ОСОБА_3, стверджується копією свідоцтва про смерть серії I ЕГ № 326096, виданого 15.08.80 р. сільрадою Поповичі Ковельського району Волинської області.

Як слідує з листа № 359/01 16 від 17.02.17 р. Ковельської держнотконтри, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

Відповідно до довідки № 4 083, виписки з погосподарської книги № 1 за 2010 р., виданих, відповідно, третьою особо у справі та Поповичівською сільрадою Ковельського району Волинської області, згідно записів у погосподарській книзі значиться за особовим рахунком № 327 господарство, розташоване по вул. Мартинюка, 40 у с. Великому Порську Ковельського району Волинської області, у складі якого є житловий будинок, 1949 р. побудови, з надвірними спорудами, як такий, що належний ОСОБА_3, яка проживала за вищевказаною адресою по день смерті. Від імені ОСОБА_3 заповіт не посвідчувався. Позивач прийняла спадщину після смерті спадкодавці ОСОБА_3 шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном.

Як слідує з копії свідоцтва про народження серії V УР № 0152372, виданого 02.09.64 р. сільрадою Поповичі Рожищенського району Волинської області, батьками ОСОБА_13, 07.08.64 р. н., є: ОСОБА_5 та ОСОБА_9.

Як слідує з копій: паспорта позивача, виданого 18.02.98 р. Шацьким РВ У МВС України у Волинській області; свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_11 із ОСОБА_13 21.06.86 р., позивачеві після укладення шлюбу присвоєно прізвище «Ткачук».

Та обставина, що ОСОБА_9 померла 17.09.91 р. у с. Великому Порську Ковельського району Волинської області, не могла бути спадкоємцем після смерті своєї матері ОСОБА_3 - стверджується копією свідоцтва про смерть серії I ЕГ № 469741, виданого 17.09.91 р. сільрадою Поповичі Ковельського району Волинської області.

Та обставина, що ОСОБА_5 батько позивача - помер 18.09.16 р. у с. Великому Порську Ковельського району Волинської області, стверджується копією свідоцтва про смерть серії I ЕГ № 192922, виданого 19.09.16 р. виконкомом Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області.

Тобто, лише позивач, за відсутності інших спадкоємців та пережилого подружжя спадкодавиці ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті останньої, як це випливає з положень ст. 549 УК України (1963 р.), що діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3.

Згідно з копією листа № 3 605/01 - 16 від 26.12.16 р., нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне нерухоме майно з огляду на відсутність правовстановлюючих документів на нього на ім»я спадкодавиці ОСОБА_3.

Згідно з копією техпаспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 40 по вул. Мартинюка у с. Великому Порську Ковельського району Волинської області, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку А 1, сарая Б 1 - 1949 р. побудови. Самочинного будівництва немає.

Відповідно до ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

За містом ст. 525 ЦК України (в ред. 1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в ст. 21 цього Кодексу.

Як зазначено у ст. 553 ЦК України (в ред. 1963 р.) спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст. 549 цього Кодексу).

За змістом ст. 524 ЦК України (в ред. 1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Серед способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що спадщина за законом після смерті спадкодавиці ОСОБА_3 відкрилась 11.05.95 р., спірне майно входить у спадкову масу, позивач є внучкою спадкодавиці і спадкоємицею за законом. Вона вчасно та у встановленому законом порядку (ст. 549 цього Кодексу) прийняла спадщину після смерті спадкодавиці. Інших спадкоємців немає. Отримання правовстановлюючого документа на спірне нерухоме майно як спадкове для позивача утруднене у зв»язку з відсутністю правовстановлючих документів на таке майно на ім»я спадкодавиці.

А тому позов слід задовольнити повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 212 - 218, 88 ЦПК України, ст. ст.

525, 529 ЦК (1963 р.), ст. ст. 524 527, 529, 534, 537, 541, 542, 548, 549, 553 УК України в ред. 1963 р., суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вул. Мартинюка, 40 у с. Великому Порську Ковельського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті її баби ОСОБА_3, яка померла 11.05.95 р. у с. Великому Порську Ковельського району Волинської області.

Рішення може бути оскаржене через Ковельський міськрайсуд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу подано не було.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_14