Справа №: 398/4357/16-ц
провадження №: 2/398/1074/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

"15" березня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі судді Орловського В.В. з участю секретаря Сніжко І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті ОСОБА_1 справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області і ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

вставновив:

30 січня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати за ним у порядку спадкування за законом після своєї матері ОСОБА_3 право власності на квартиру за адресою Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Козацька (попередня назва Червного Козацтва)АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те що він є сином і єдиним спадкоємцем ОСОБА_3, яка померла 18 листопада 2007 року, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус йому відмовив у звязку з тим, що право власності на вказану вище квартиру не зареєстроване за спадкодавцем. ОСОБА_1 пояснює, що зі слів працівників Олександрійського КМБТІ йому відомо, що право власності на квартиру зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду від 28 січня 2008 року. Однак, незважаючи на те, що це рішення скасоване 24 квітня 2008 року, відомості про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 змінені не були. Тому позивач не може реалізувати свої спадкові права на квартиру, яка належала ОСОБА_3

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і його представник ОСОБА_4 підтримали позов із підстав, зазначених у ньому, та просили його задовольнити. Представник позивача додатково пояснив, що ОСОБА_5 з 2004 по 2016 рік відбував покарання на території Російської Федерації. У звязку з цим він був знятий з реєстрації за адресою квартири, яка є предметом спору. У 2008 році, тобто після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_2 незаконно зареєструвала за собою право власності на квартиру, яка належала померлій. Внаслідок цих дій відповідача ОСОБА_1 не може реалізувати свої спадкові права. Позивач і його представник не заперечували проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 і представник відповідача виконкому Олександрійської міської ради у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заперечень, заяв чи клопотань від них не надійшло.

За відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи згідно ч.1 ст.224 ЦПК України.

Заслухавши сторін і дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

ОСОБА_3 померла 18 листопада 2007 року. Це підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом РАЦС по м. Олександрія 20 листопада 2007 року.

На момент смерті ОСОБА_3 належала квартира за адресою м. Олександрія, вул. Козацька (попередня назва Червного Козацтва)АДРЕСА_1. Це підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 12 лютого 2004 року.

У цій квартирі ОСОБА_3 проживала з 7 березня 1974 року до дня смерті 18 листопада 2007 року. Крім неї на момент смерті у квартирі ніхто не був зареєстрований.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 28 січня 2008 року визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири, яка є предметом спору, укладений 2 листопада 2007 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3, право власності на цю квартиру визнано за ОСОБА_2

На підставі цього рішення суду право власності на квартиру, яка є предметом спору, 12 березня 2008 року зареєстроване за ОСОБА_2 Це підтверджується архівною довідкою КП ОМБТІ №199 від 28 лютого 2017 року.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 24 квітня 2008 року вказане вище рішення від 28 січня 2008 року скасовано за нововиявленими обставинами. Цією ж ухвалою залишено без розгляду позов ОСОБА_2М, про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності.

Після скасування рішення суду від 28 січня 2008 зміни до записів про реєстрацію права власності на квартиру не були внесені. На час розгляду справи право власності на квартиру, яка є предметом спору, зареєстроване за Мельниченко.О.М. Це підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами: архівною довідкою КП ОМБТІ №199 від 28 лютого 2017 року та інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Окрім цього, суд вставновив, що інших, окрім ОСОБА_1, спадкоємців у померлої ОСОБА_3 немає. Це підтверджується матеріалами відповідної спадкової справи.

6 березня 2008 року ОСОБА_1 подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері, але отримав відмову. Згідно постанови нотаріуса від 9 листопада 2016 у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 відмовлено у звязку з тим, що згідно архівної довідки БТІ право власності на вказану вище квартиру не зареєстроване за спадкодавцем.

До спірних правовідносин застосовуються такі норми права.

Відповідно до статей 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статей 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно статей 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину, подавши нотаріусу відповідну заяву протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини.

Згідно п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно ч.1 ст. 182, ч.2 ст. 331 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Статтею 16 ЦК України до способів судового захисту цивільних прав та інтересів віднесено визнання права.

Враховуючи встановлені обставини і зазначені норми права, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 на момент смерті була власником квартири, яка є предметом спору, але її право власності не було зареєстроване у встановленому законом порядку. Позивач ОСОБА_1 є сином і єдиним встановленим судом спадкоємцем ОСОБА_3, вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і тому має право на спадкування за законом квартири, яка належала спадкодавцю. Однак реалізація позивачем цього права шляхом видачі йому нотаріусом свідоцтва про право на спадщину є неможливою, оскільки право власності на квартиру зареєстроване за ОСОБА_2 незважаючи на скасування рішення суду, яке було підставою для такої реєстрації. Тому невизнане право ОСОБА_1 підлягає захисту судом шляхом визнання за ним права власності на квартиру, яка належала спадкодавцю.

Керуючись статтями 209, 213-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на квартиру за адресою Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Козацька (попередня назва Червного Козацтва)АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення чи апеляційної скарги, якщо їх не було подано. У разі подання заяви про перегляд заочного рішення чи апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після перегляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Олександрійського міськрайонного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Орловський