Справа №: 343/2305/16-ц
Провадження №: 2/0343/162/17
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді Монташевич С. М.,

секретаря Оленяк С. І.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до Рахинянської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по вул. Лівче, 1 в с. Рахиня Долинського району Івано-Франківської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2.

Свої вимоги мотивує тим, що 07 листопада 2015 року помер її батько ОСОБА_2 Останнім 27 жовтня 2015 року було складено заповіт, відповідно до якого вона є спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті. На підставі даного заповіту та рішення Долинського районного суду від 03 червня 2016 року за нею було зареєстроване право власності на будиноковолодіння № 1 по вул. Лівче в с. Рахиня Долинського району Івано-Франківської області. Крім нього до складу спадкового майна входила, зокрема, земельна ділянка для будівництва та обслуговування будинку, площею 0,2500 га, яка розташована за вказаною вище адресою. Право власності на дану земельну ділянку у померлого виникло на підставі рішення 15 сесії 21 скликання Рахинянської сільської ради від 04-18 грудня 1993 року "Про приватизацію земель в с. Рахиня". Однак він за час свого життя не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та виготовити на неї державний акт на право власноті. Враховуючи те, що право власності на земельну ділянку не було зареєстроване, вона не має можливості зареєструвати її на своє ім'я. В позасудовому порядку вона не може набути права на вказану вище земельну ділянку, оскільки остання знаходиться поза межами населеного пункту, і, незважаючи на те, шо вона являється власником будинковолодіння, яке розташоване на спірній землі, однак відсутня процедура набуття ділянки у влдасність без плану забудови населеного пункту, тому змушена звертатися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з'явилися. Від останнього, який діє на підставі довіреності від 26.12.2016 р. (а.с. 29), надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності, в якій вони позов підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача - Рахинянської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд спарви за відсутності представника сільської ради. З позовом згідний.

Суд, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

У відповідності до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві, незалежно від часу прийняття спадщини.

Згідно копії заповіту від 27 жовтня 2015 року ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на день смерті, заповів ОСОБА_1 (а.с. 5).

Копія свідоцтва про смерть І-НМ № 216691 від 10 листопада 2015 року свідчить про те, що ОСОБА_2 помер 07 листопада 2015 року, актовий запис 20 (а.с. 4).

Після смерті ОСОБА_2 була зареєстрована спадкова справа № 58429194, про що свідчить копія витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 42596972 від 25.12.2015 р. (а.с. 10).

Рішенням Долинського районного суду від 03 червня 2016 року за ОСОБА_1 визнано право власності на будинковолодіння № 1 по вул. Лівче в с. Рахиня Долинського району Івано-Франківської області, що належало її батькові ОСОБА_2, який помер 07.11.2015 р. (а.с. 9).

На житловий будинок за вказаною адресою 20.04.2016 р. на ім'я ОСОБА_1 був виготовлений технічний паспорт (а.с. 11-13) та 30.06.2016 р. зареєстровано його власником ОСОБА_1, про що свідчить копія Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 62838588 від 06.07.2016 р. (а.с. 14-15).

Судом встановлено, що крім вищевказаного домоволодіння до спадкового майна після смерті ОСОБА_2 входила, зокрема, земельна ділянка для будівництва та обслуговування даного будинку, площею 0,2500 га.

Про те, що земельна ділянка, яка розташована по вул. Лівче, 1 в с. Рахиня Долинського району Івано-Франківської області та призначена для будівництва та обслуговування будинку, належала ОСОБА_2 свідчать наступні копії документів:

- рішення Рахинянської сільської ОСОБА_3 народних депутатів "Про передачу у приватну власність" від 18 грудня 1993 року та архівного витягу із рішення 15 сесії 21 скликання Рахинянської сільської ради від 04-18 грудня 1993 року, згідно яких у приватну власність ОСОБА_2 передано, зокрема, земельну ділянку для будівництва і обслуговування будинку - 0,2500 га (а.с. 16, 18-20);

- облікової картки об'єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки № 0171-1, де зазначено, що в особистому користуванні ОСОБА_2 перебувала, зокрема, земельна ділянка для будівництва і обслуговування будинку - 0,2500 га (а.с. 17, 21).

Судом встановлено, що позивачка узаконила своє право власності на домоволодіння, що знаходиться по вул. Лівче, 1 в с. Рахиня Долинського району Івано-Франківської області, однак не має змоги оформити своє право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належала померлому 07 листопада 2015 року ОСОБА_2 та знаходиться за цією ж адресою, оскільки вона знаходиться поза межами населеного пункту с. Рахиня (а.с. 31, 32), про що свідчить копія відповіді Рахинянської сільської ради № 179 від 28.11.2016 р. (а.с. 22), хоча почала виготовляти технічну документацію на дану земельну ділянку (а.с. 28, 30).

У відповідності до ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачка є спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, в тому числі на будинковолодіння та земельну ділянку, які знаходяться по вул. Лівче, 1 в с. Рахиня Долинського району Івано-Франківської області та належали померлому ОСОБА_2 Позивачка прийняла спадщину, оформила свої спадкові права на будинковолодіння, проте не має змоги оформити своє право власності на земельну ділянку, на якій розташоване це майно. Спадкоємців, які б мали право на обов"язкову частку у спадковому майні судом не встановлено. А тому є достатні підстави, щоб визнати за ОСОБА_1 право власності на вказану вище земельну ділянку, а позов задовольнити.

На підставі ст.ст. 392, 1268 ЦК України, ст. 120 Земельного кодексу України, керуючись ст.ст. 208, 209, 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРIШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по вул. Лівче, 1 в с. Рахиня Долинського району Івано-Франківської області, що належала померлому 07 листопада 2015 року ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний зміст рішення виготовлений: 27 січня 2017 року.