У Х В А Л А

17 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 січня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Апеляційного суду Львівської області та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Сокальського районного суд Львівської області від 4 грудня 2015 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті провадження у вказаній справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 122 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Ухвалою Апеляційного суд Волинської області 17 березня 2016 року частково скасовано ухвалу Сокальського районного суд Львівської області від 4 грудня 2015 року про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог ОСОБА_4 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі. В іншій частині ухвалу першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 січня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено судові рішення першої та апеляційної інстанції залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування судових рішень та передачу справи на розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, а саме статей 108, 110, 332, 336, 342, 344, 345 ЦПК України.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 вересня 2016 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог до Личаківського районного суду м. Львова суд першої інстанції, з висновками якого погодились апеляційний та касаційний суди, виходив із того, що на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК України така позовна заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Проте у наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 14 вересня 2016 року суд касаційної інстанції, скасувавши судові рішення і направивши справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі, виходив із того, що суди, відмовляючи у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК України, не врахували тих обставин, що позивач рішення суду чи дії судді не оскаржує, а вважає, що такими діями йому завдана моральна шкода і принижена честь, гідність та ділова репутація, тому звернувся до суду з позовом до Червоноградського міського суду Львівської області та держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на норми цивільного права, що має бути перевірено і оцінено судом. При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суди не дотрималися вимог процесуального права та постановили помилкові ухвали, які підлягають скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Верховний Суд України вже вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні зазначених заявником норм права у подібних правовідносинах та висловлював свою правову позицію.

Зокрема, в постанові Верховного Суду України від 1 березня 2017 року у справі № 6-3139цс16 міститься правова позиція, відповідно до якої належним відповідачем у таких спорах може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя, тому судам слід відмовляти у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК України, оскільки така позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до Апеляційного суду Львівської області та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко

В.І. Гуменюк
Л.І. Охрімчук