Справа № 369/214/17
Провадження № 2/369/1292/17
10.03.2017 Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Завойській В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про виселення,
12 грудня 2011 року банк відступив позивачу відповідно до Договору факторингу та Договору про відступлення прав за договором іпотеки свої права вимоги до відповідача за зобов»язаннями по Кредитному і Іпотечному договору.
В п. 5 Іпотечного договору наявні застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. У зв»язку з грубим порушенням відповідачем умов Кредитного договору, зокрема, неповернення кредиту, несплати процентів та комісій за користування кредитом, позивач в позасудовому порядку врегулював питання звернення стягнення на предмет іпотеки, що передбачено умовами Іпотечного договору та Законом України «Про іпотеку». Зокрема, 30 березня 2016 року позивач набув у порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», право власності на предмет іпотеки, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
ТОВ «Кей-Колект» у відповідності до чинного законодавства України було направлено на адресу відповідача вимогу про добровільне виселення з жилого приміщення протягом місяця з дня отримання даної вимоги. Вищевказана вимога була отримана відповідачем особисто 09 липня 2016 року. Проте, зі спливом місяця з моменту отримання вимоги відповідач не звільнив будинок, що належить вже позивачу.
06 грудня 2016 року позивачем, як законним власником, була здійснена спроба потрапити у власне жило, однак було виявлено, що у ньому незаконно проживає відповідач. Відповідно до Акту обстеження майна від 06 грудня 2016 року майно знаходиться у житловому стані, немає жодних видимих пошкоджень, а відповідно до Акту обстеження майна від 13 грудня 2016 року стан цього ж майна встановити неможливо, не надано доступу до лічильників газу, води, електричної енергії, внаслідок чого неможливо встановити справність і використання відповідно до норм.
Позивач вказував, що з моменту набуття права власності на майно він позбавлений можливості реалізувати своє право власності, адже відповідач чинить перешкоди, а саме відмовляється впустити позивача у свою власність, відмовляється виселитись, незважаючи на додержання позивачем всіх законних процедур та на непорушність права власності позивача і презумпцію її правомірності.
У судовому засіданні представник позивача ТОВ «Кей-Колект» позов підтримав і просив його задовольнити.
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 і представник позивача не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі.
Оскільки представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, тому суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» відповідно до Договору факторингу № 1 та Договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки свої права вимоги до позичальника та іпотекодавця за зобов»язаннями по кредитним договорам та Іпотечному договору, в тому числі і за договором іпотеки від 27 грудня 2007 року, де Іпотекодавцем виступав ОСОБА_1, що також підтверджується випискою з Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги за Договором іпотеки від 12 грудня 2011 року.
30 березня 2016 року позивач ТОВ «Кей-Колект» набув у порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», право власності на предмет іпотеки, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
В позовній заяві позивач вказував, що 06 грудня 2016 року позивачем, як законним власником, була здійснена спроба потрапити у власне жило, однак було виявлено, що у ньому незаконно проживає відповідач.
В обгрунтування заявлених позовних вимог до поданої позовної заяви позивачем надано копії Акту перевірки/огляду майна від 06 грудня 201 року, майно знаходиться у житловому стані, немає жодних видимих пошкоджень, а відповідно до Акту обстеження майна від 13 грудня 201 року стан цього ж майна встановити неможливо, не надано доступу до лічильників газу, води, електричної енергії, внаслідок чого неможливо встановити справність і використання відповідно до норм.
З наданих суду копій Актів перевірки/огляду майна від 06 грудня 201 року і від 13 грудня 201 року вбачається, що представники ТОВ «Кей-Колект» повинні були провести огляд майна, стан майна, вказати поведінку, стать та кількість осіб, що перебувають в приміщенні, і скласти вказані акти відповідно до вказаних в актах переліку дій.
В актах від 06 грудня 201 року і від 13 грудня 201 року вказано, що у квартирі було виявлено присутність особи, яка представилась як ОСОБА_1. В Акті від 13 грудня 201 року представниками позивача ТОВ «Кей-Колект» було зазначено, що доступ до будинку не було надано і встановити справжність лічильників газу, води, електричної енергії та їх використання відповідно до норм, не є можливим.
Під час складання вказаних актів також представниками позивача було зазначено, що предметом огляду була квартира, а не будинок, як зазначено в позові-будинок № 39 А».
Крім того, суд зазначає, що з даних Актів перевірки/огляду майна від 06 грудня 201 року і від 13 грудня 201 року суду неможливо дійти висновку, в який період часу складались ці акти представниками позивача, оскільки в них вказаний рік складення-201 рік.
Відповідно до вимог ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно вимог ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
За правилами ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Керуючись вимогами ст. ст. 15, 16, 316, 317, 321, 387, 391 Цивільного кодексу України, ст. 109 ЖК України, ст. ст. 3, 60, 209, 213-215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд-
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про виселення відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.