Справа № 186/1526/16-ц
Провадження номер № 2/0186/45/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С. С.

при секретарі Кравченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення права користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_4 про позбавлення права користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначають, що їм ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, належить на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на житло № 6054 виданого 10 січня 1999 року Першотравенським УЖКГ Павлоградського виробничого обєднання по видобутку вугілля «Павлоградвугілля».

24 травня 2015 року померла ОСОБА_5. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/4 частини квартири АДРЕСА_1.

Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частини спірної квартири отримала донька померлої ОСОБА_2.

ОСОБА_4, який доводиться їм близьким родичом, за згодою всіх власників спірної квартири, був зареєстрований у спірній квартирі 21 грудня 1999 року, що підтверджується випискою з фінансово-особового рахунку від 11 серпня 2016 року № 1166.

Відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин з 2011 року по теперішній час, що підтверджується актом №246 від 11 серпня 2016 року виданим ПП «Комунальщик-2». На неодноразові прохання знятися з реєстраційного обліку у спірній квартирі, відповідач не реагував, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Просять суд позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, права користування квартирою №55 будинку №27 по вулиці Чайковського, міста Першотравенська, Дніпропетровської області.

У ході судового розгляду представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_6, та позивач ОСОБА_2 підтримали заявлені позовні вимоги та прохали суд їх задовольнити. 14 березня 2017 року подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та прохала суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги визнав, про що подав суду заяву 14 березня 2017 року. Крім того в ході судового розгляду відповідач пояснив, що він дійсно зареєстрований у спірній квартирі з 21 грудня 1999 року, але не мешкає в даній квартирі з 2011 року. З 2012 року мешкає в м.Павлограді зі своєю цивільною дружиною. З квартири батьків виїхав з власної волі, так як зустрів жінку з якою бажав створити сімю. Його особистих речей в спірній квартирі не має. Після смерті матері, батько прохав його повернутися в м.Першотравенськ та проживати разом з ним за адресою: м.Першотравенськ, вул.Чайковського, 27/35, на що він не погодився.

Крім того відповідач пояснив, що після смерті його матері ОСОБА_5 залишилася спадщина право власності на ? частину спірної квартири, але він не став приймати свою частину спадщини, а разом з батьком відмовилися від прийняття спадщини на користь сестри - ОСОБА_2, про що написали заяви в нотаріальній конторі.

Не заперечує проти позбавлення його права користування житлом за адресою: м.Першотравенськ, вул.Чайковського, 27/35.

14 березня 2017 року надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Копією свідоцтва про право власності на житло №6054, виданого 10 січня 1999 року, підтверджується, що ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_2.

Копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 625252 виданого 26 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області підтверджується, що ОСОБА_5 померла 24 травня 2015 року у місті Першотравенську, Дніпропетровської області.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 жовтня 2016 року підтверджується, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, яка померла 24 травня 2015 року, яка складається 1/4 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_2, яка належала померлій ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло №6054, виданого Першотравенським УЖКГ 10 січня 1999 року та зареєстрованого у КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 01 березня 1999 року у реєстровій книзі за № 29-52.

Відповідно акту №246 від 11 серпня 2016 року, виданого ПП «Комунальщик-2» ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований, але не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, з 2011 року по теперішній час.

Згідно акту ЖБК «Шахтар» №3 від 24 лютого 2017 року ОСОБА_4 з серпня 2012 року проживає без реєстрації за адресою: Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул.35 Дивізії 2/31.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 317 Цивільного кодексу України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння чи користування. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення; суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 386 Цивільного кодексу України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню, та відповідно до ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.ст. 3, 15 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На підставі вищевикладеного, враховуючи визнання позову відповідачем та його відсутність за спірною адресою більше року, суд вважає за необхідне позбавити відповідача ОСОБА_4 права користування квартирою №55 будинку №27 по вулиці Чайковського, міста Першотравенська, Дніпропетровської області, та на підставі ст.ст.80, 88 ЦПК України, стягнути з нього на користь позивачів судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Керуючись ст.ст.10, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст.16, 316, 317, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення права користування житловим приміщенням задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, марманської області, права користування житловим приміщенням, квартирою №55 будинку №27 по вулиці Чайковського, міста Першотравенська, Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: С.С. Кривошея.