Справа № 136/281/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"15" березня 2017 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участю секретаря Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про присудження аліментів на утримання малолітніх дітей та дружини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтувала тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, вони мають двоє спільних дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач офіційно працевлаштований, має регулярний заробіток, однак незважаючи на її неодноразові звернення на утримання дітей та на її утримання матеріальної допомоги не надає. Позивач в позові вказує, що вона самостійно не може забезпечити потреби дітей. Крім того, вона не працює, так як доглядає дитину до досягнення нею віку трьох років, а тому також потребує матеріальної допомоги відповідача, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною віку трьох років.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити у заявленому обсязі, вказуючи на те, що зароблені гроші відповідач витрачає на власні потреби.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення аліментів на утримання дітей, однак просив суд зменшити розмір аліментів на утримання дружини, вказуючи на допустиму суму стягнення із його заробітної плати в розмірі 50%.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши обставини справи, які перевірив зібраними у справі доказами, дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в підтвердження чому є свідоцтва про народження (а.с. 6,7).

Діти проживають разом з матір'ю, що підтверджується довідкою Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області за № 395 від 21.02.2017 року (а.с. 4).

Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 ч. 2 СК України та згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" ( п. 17) за відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 84 ч.2, 4 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи те, що діти проживає разом з позивачем, а також те, що сину не виповнилося три роки, у позивача виникло право на отримання аліментів від відповідача на утримання дітей та на її утримання.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.ст. 80, 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання (аліменти) дитини, дружини присуджуються у частці від доходу і (або) в твердій грошовій сумі.

Приписи частини першою статті 183 СК України вказують, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 ч.2 СК України).

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати (ст. 182 ч.1 СК України): стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючись з розміром аліментів, суд враховує обставини, що наведені у ст.182 СК України, що були повідомлені сторонами та зібрані в матеріалах справи, отож вважає, що відповідач, будучи працездатною особою, офіційно працевлаштованим, отримуючи регулярно заробітну плату, спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки такий розмір аліментів буде становити 58% від його заробітної плати за двома виконавчими листами, що відповідає вимогам ст.70 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 79, 191 СК України аліменти на дружину та дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову, а згідно з положеннями визначеними ст. 84, 183 СК України, на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, а на дитину до досягнення повноліття.

За таких обставин, які були перевірені судом, суд дійшов до переконання, що позов підлягає до повного задоволення.

На підставі ст. 88 ч. 3 ЦПК України, з відповідача в прибуток держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 79, 80, 84, 181, 182, 183, 191 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про присудження аліментів на утримання малолітніх дітей та дружини, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22.02.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову, тобто з 22.02.2017 року і до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьохрічного віку, тобто до 28.11.2017 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640, 00 (шістсот сорок гривень 00 коп.) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_5