АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 755/7463/16-ц Головуючий у 1 інстанції Гончарук В.П.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/611/2017 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Юрченко А.С.,

за участю позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, яка на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_3 за участю заінтересованої особи Київської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю з тих підстав, що з заяви вбачається спір про право.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28.11.2016 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач та її представник просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній доводів.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання у період з 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім'єю з ОСОБА_5, яка була власницею квартири АДРЕСА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, мають право на спадкування за законом у четверту чергу. Отже, даний факт є юридичним фактом, який відповідно до ст. 256 ЦПК України може бути встановленим судом, як факт що має юридичне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

У заяві ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкоємцем відсутні посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про наявність спору про право на спадщину. Сама по собі та обставина, що встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_5 у період з 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно ОСОБА_3 для оформлення спадщини, не дає підстав уважати наявним спір про таке право ОСОБА_3

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для відмови у відкритті провадження.

За таких обставин та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада 2016 року підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 312, 315, 324 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, яка на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_3, задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада 2016 року скасувати. Питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус О.І. Шкоріна