Справа № 755/2085/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючої судді Ластовки Н.Д.,

при секретарі Панасюк Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві головний державний виконавець Телявський А.М., Нарейкова Ганна Олегівна, на дії державного виконавця та скасування довідки-розрахунку заборгованості по аліментам,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду 27.01.2017 року із скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Телявського А.М. при виконанні виконавчого провадження у частині складення ним довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 13.01.2017 року № 2191/3 та скасувати довідку-розрахунок заборгованості по аліментам від 13.01.2017 року № 2191/3, складену головним державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Телявським А.М. як таку, що не відповідає дійсності.

Заявник мотивує свої вимоги тим, що на виконанні у Дніпровському районному відділі ДВС м. Києва перебуває виконавчий лист № 755/12018/13, виданий Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 25.01.2017 року заявник отримав довідку-розрахунок заборгованості по аліментам від 13.01.2017 року № 2191/3, складену державним виконавцем Телявським А.М., відповідно до якої аліментна заборгованість заявника станом на 13.01.2017 року складає 15 833,23 грн. При складанні довідки державний виконавець Телявський АМ. керувався довідкою-рахунком, складеною 27.09.2016 року на підставі заяви стягувача державним виконавцем Святошинського районного відділу ДВС м. Києва Скуржинською Н.М., відповідно до якої заборгованість заявника по аліментам станом на день складання довідки становить 8 482,00 грн. Однак, не погоджуючись із нарахуванням заборгованості, заявник звернувся до Святошинського районного відділу ДВС м. Києва щодо проведення перевірки відрахування аліментів з його заробітної плати бухгалтерією ПрАТ «Аеробуд», де заявник працював до жовтня 2016 року. За результатами перевірки державним виконавцем Святошинського районного відділу ДВС м. Києва 09.12.2016 року на адресу заявника було надіслано повідомлення про те, що довідку-розрахунок заборгованості від 27.09.2016 року слід вважати недійсною, що було доведено до відома заявником державному виконавцю Дніпровського районного ВДВС м. Києва Телявському А.М., однак останній не урахував факт відсутності аліментної заборгованості заявника у період перебування виконавчого провадження у Святошинському районному відділі ДВС м. Києва, та нарахував заявнику необґрунтований розмір заборгованості, що є підставою звернення заявника з даною скаргою до суду.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги поданої скарги підтримав в повному обсязі, з підстав, що містить зміст скарги.

Представник заінтересованої особи Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Головного територіального управління юстиції у місті Києві - Терещук Т.І. в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, однак вважає, що розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_3, нарахований державним виконавцем Телявським А.М., який на час розгляду скарги звільнений з посади у Дніпровському районному відділі ДВС м. Києва, - потребує додаткової перевірки, оскільки матеріали виконавчого провадження не містять всіх документів на підтвердження або спростування аліментної заборгованості ОСОБА_1 у період перебування виконавчого провадження у ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні проти скарги заперечувала, однак вважає, що розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів потребує додаткової перевірки, оскільки фактична заборгованість є значно вищою, ніж зазначено державними виконавцями при складанні довідок-заборгованості по аліментам.

Вислухавши пояснення заявника ОСОБА_1, заперечення представника заінтересованої особи Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві - Терещук Т.І., заінтересованої особи ОСОБА_3, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що містять копію виконавчого провадження № 2191/3, суд приходить до наступного.

Згідно положення ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (абзац 2 частини першої статті 385 Цивільного процесуального кодексу України).

Зазначена норма відсилає до статті 14 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404 VIII, якою визначено коло учасників виконавчого провадження, які мають право звернутися до суду із скаргою, якщо рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно положення ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на час відкриття досліджуваного виконавчого провадження, державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на час відкриття досліджуваного виконавчого провадження, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону.

Так, судом встановлено, що на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18.06.2013 року, видано виконавчий лист від 17.07.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.05.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист стягувачем ОСОБА_3 було пред'явлено до виконання до ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві за місцем роботи боржника ОСОБА_1 у ПрАТ «Аеробуд».

На підставі заяви стягувача ОСОБА_3 від 23.09.2016 року про неотримання нею аліментів з ПрАТ «Аеробуд» з 01.05.2016 року державним виконавцем Святошинського районного відділу ДВС м. Києва Скуржинською Н.М. 28.09.2016 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлення виконавчого документу для подальшого виконання за місцем проживання боржника до Дніпровського районного відділу ДВС м. Києва. Постанова мотивована тим, що за заявою стягувача ОСОБА_3 боржника звільнено з роботи в ПрАТ «Аеробуд» з 01.05.2016 року, заборгованість по аліментам станом на 01.05.2016 року відсутня. Заборгованість по аліментам за період з 01.05.2016 року по 01.09.2016 року становить 8 482,00 грн. (довідка-розрахунок від 27.09.2016 року додається), але вона не є остаточною, так як нарахована, виходячи із середньої заробітної плати по м. Києву та може бути перерахована державним виконавцем за місцем проживання боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404 VIII, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404 VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

10.11.2016 року постановою державного виконавця Дніпровського районного відділу ДВС м. Києва Телявського А.М. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 755/12018/13, виданого 17.07.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4

За даними трудової книжки ОСОБА_1, останній працював на посаді механіка в ПрАТ «Аеробуд» у період з 01.08.2007 року по 13.10.2016 року та Наказом № 180-к від 13.10.2016 року звільнений з роботи згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.

Згідно Довідки про утримання аліментів № 139, виданої ПрАТ «Аеробуд», у період з січня 2016 року по жовтень 2016 року із заробітної плати ОСОБА_1 було здійснено утримання аліментів.

09.12.2016 року головним державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Скуржинською Н.М. було складено письмове повідомлення на адресу Дніпровського районного ВДВС у м. Києві та ОСОБА_1 про те, що 02.12.2016 року ОСОБА_1 надав до Відділу відомості про сплату аліментів по 13.10.2016 року. Заборгованість станом на 13.10.2016 року відсутня. Довідку-розрахунок від 27.09.2016 року вважати недійсною.

Згідно положень ч. 3, 4 статті 71 Закону України Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404 VIII, визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

13.01.2017 року головним державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС у м. Києві Телявським А.М. складено довідку-розрахунок заборгованості по аліментам, відповідно до якої заборгованість по аліментам ОСОБА_1 станом на 13.01.2017 року становить - 15 833,23 грн., з яких: заборгованість, нарахована Святошинським РВДВС м. Києва станом на 27.09.2016 року - 8 482,00 грн. та заборгованість, нарахована Дніпровським РВДВС м. Києва за період з вересня 2016 року по 13 січня 2017 року - 7 351,23 грн.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. (ч. 8 ст. 71 Закону України Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404 VIII)

Обґрунтовуючи вимоги за поданою скаргою, заявник вказує на порушення державним виконавцем положень закону України «Про виконавче провадження» щодо перевірки об'єктивності даних відрахування аліментних платежів та, відповідно, складання довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 13.01.2017 року.

Аналізуючи зміст поданої скарги, надавши оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, приймаючи до уваги пояснення та заперечення учасників процесу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання неправомірними дій головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Телявського А.М. при виконанні виконавчого провадження № 2191/3 в частині складення ним довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 13.01.2017 року № 2191/3, - оскільки судом встановлено, що при складанні оскаржуваної довідки-розрахунку державним виконавцем не було ураховано письмове повідомлення державного виконавця Святошинського районного ВДВС у м. Києві від 09.12.2016 року Скуржинської Н.М., на виконанні у якої до 28.09.2016 року перебувало досліджуване виконавче провадження, про недійсність складеної нею довідки-розрахунку аліментної заборгованості ОСОБА_1 від 27.09.2016 року. При цьому державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС у м. Києві, маючи повноваження, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», не було здійснено жодних дій щодо перевірки даних про наявність або відсутність заборгованості по аліментам ОСОБА_1 у період до 28.09.2016 року, про фактичне та у визначеному судом розмірі перерахування аліментних відрахувань бухгалтерією ПрАТ «Аеробуд», яким здійснювались такі відрахування до 13.10.2016 року, тобто до часу звільнення боржника ОСОБА_1 з роботи в ПрАТ «Аеробуд». Тому зазначені недоліки у виконанні державним виконавцем посадових обов'язків при проведенні виконавчих дій з примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 призвели до необ'єктивних даних нарахування заборгованості по аліментам 13.01.2017 року, які підлягають до повторної перевірки державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС у м. Києві та до повторного складання довідки-розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_4 за наявності такої заборгованості.

Разом з тим, як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», що кореспондується із положенням п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Таким чином суд визнає безпідставною вимогу заявника в частині скасування довідки-розрахунок заборгованості по аліментам від 13.01.2017 року № 2191/3, складеної головним державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС у м. Києві Телявським А.М. як такої, що не відповідає дійсності, - оскільки законом не визначено право на оскарження довідок, складених державним виконавцем, а також не передбачено право суду на їх скасування та суд не наділено правом зобов'язання державного виконавця до вчинення дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», а також зобов'язання до виконання обов'язків згідно вимог цього Закону, що належать до компетенції вказаного державного органу та його посадових осіб, за відсутності доказів порушення такого виконання.

Згідно положення ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1, заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві головний державний виконавець Телявський А.М., Нарейкова Ганна Олегівна, на дії державного виконавця та скасування довідки-розрахунку заборгованості по аліментам підлягає до задоволення в частині визнання неправомірними дій головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Телявського А.М. при виконанні виконавчого провадження у частині складення ним довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 13.01.2017 року № 2191/3, в іншій частині скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючисьст.ст. 55, 124 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, ст.ст. 383-388 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві головний державний виконавець Телявський А.М., Нарейкова Ганна Олегівна, на дії державного виконавця та скасування довідки-розрахунку заборгованості по аліментам - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Головного територіального управління юстиції у місті Києві Телявського А.М. при виконанні виконавчого провадження в частині складення ним довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 13.01.2017 року № 2191/3.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з моменту проголошення ухвали.

С у д д я :