Справа № 675/2709/16-ц
Провадження № 2/675/227/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" січня 2017 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Короля О.В., за участю секретаря Мордач К.О., сторін та інших осіб, які беруть участь в справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідач 1, 2: представники не зявилися,

третя особа: представник не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Шекеринецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, Ізяславської районної державної адміністрації; третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача відділ Держгеокадастру в Ізяславському районі Хмельницької області про визнання права на земельну частку(пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до Шекеринецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, Ізяславської районної державної адміністрації; третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача відділ Держгеокадастру в Ізяславському районі Хмельницької області про визнання права на земельну частку(пай) в порядку спадкування.

Позов позивачем обґрунтований наступними обставинами.

Так вказує, що ОСОБА_3 є його матірю, яка померла 11 березня 2002 року, в управління майном вступив позивач - ОСОБА_2

Зазначає, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті своєї матері як спадкоємець першої черги (ст.529 ЦК України в редакції 1963 року) за законом, однак спадщину в установленому законом порядку не оформиd в силу відсутності правовстановлюючих документів на земельну частку(пай).

Позивач вказує, що за життя ОСОБА_3 було видано сертифікат серія ХМ 0112377 відповідно, на право на земельну частку (пай) в розмірі 1,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі в землях КСП « Промінь» на території Шекеринецької сільської ради Ізяславського району, оригінал якого було втрачено.

Таким чином, вважає, що оскільки Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії ХМ 0112377, як правовстановлюючий документ на земельну ділянку був втрачений, єдиним можливим способом захисту його спадкових прав є право звернення до суду з позовною заявою про визнання за мною права на земельну частку (пай).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та просив суд їх задовольнити повністю.

Відповідачі 1 та 2 та третя особа у судове засідання явку уповноважених представників не забезпечили, належним чином повідомлені паро розгляд справи.

Заслухавши пояснення осіб, які прибули у судове засідання, дослідивши, наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Згідно з вимогами частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України.

Судом установлено, що відповідно до довідки відділу Держгеокадастру в Ізяславському районі Хмельницької області від 21.10.2016 №19-28-99.5-2322/0/15-16 згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)) КСП «Ім. 1-го Травня», громадянці ОСОБА_3 видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХМ 0112377 площею 1,95 умовно-кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Промінь» на території Шекеринецької сільської ради відповідно до розпорядження Ізяславської райдержадміністрації № 252 від 04.11.1996 року;

У ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 є матірю ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про народження Серія І-БВ №272344, виданого повторно 22.04.2016 року Ізяславським РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Разом з тим, 11 березня 2002 року ОСОБА_3 померла, що стверджено свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 І-БВ № 280515 (а.с. 11), в управління майном вступив син останньої (довідка Шекеринецької сільської ради від 03.10.2016 №480).

Згідно зі ст. 549 ЦК Української РСР 1963р. діючого на момент смерті спадкодавця, дії для прийняття спадщини мали бути вчиненні спадкоємцем протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини.

Суд констатує, що 01 січня 2004 року вступив в силу новий та діючий Цивільний кодекс України, пункт 5 Прикінцевих та перехідних положень якого визначає, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Як встановлено судом, за життя ОСОБА_3 було видано сертифікат ХМ 0112377 відповідно, на право на земельну частку (пай) в розмірі 1,95 умовно-кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Промінь» на території Шекеринецької сільської ради, оригінал яких було втрачено (а.с. 13).

Разом з тим, статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно до розяснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вбачається, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х Перехідні положення ЗК).

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року , вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки Сертифікат на право на земельну частку (пай)ХМ №0112377 як правовстановлюючий документ на земельну ділянку був втрачений (а.с.6), єдиним можливим способом захисту спадкових прав позивача є право на звернення до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай) у порядку з п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов ОСОБА_2 слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 10,11,209, 212, 214, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), площею 1, 95 в умовних кадастрових гектарах, що належало ОСОБА_3, яка померла 11.03.2002 року на підставі сертифіката ХМ №0112377.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом п'яти днів.

Суддя Король О.В.