Справа № 426/245/17
УХВАЛА

13 січня 2017 року ,

м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Осіпенко Л.М. при вирішенні питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської Служби України про відшкодування шкоди спричиненої внаслідок проведення АТО, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом та просить стягнути з Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України на її користь заподіяну матеріальну шкоду в сумі 20011312,00 грн. та моральну шкоду в сумі 10000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що їй на праві приватної власності належить обєкт нерухомого майна нежитлова будівля за адресою м. Луганськ, вул. Карла Маркса, буд. 32. 17 липня 2014 року під час обстрілу відбулося влучення артилерійського снаряду в дану будівлю, що спричинило пожежу. Внаслідок пожежі було знищено стропильну систему будівлі, дах, обладнання, меблі, внутрішнє оздоблення будівлі.

Відповідно до ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

За наявності підстав, зазначених у ст.ст. 20,21,22 ЦПК України, суддя зобовязаний заявити самовідвід. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, передбачено ст. 23 цього кодексу.

Зі змісту перелічених статей слідує, що суддя зобовязаний взяти самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законом.

Вищеперелічені положення ЦПК України є своєрідною гарантією постановлення законного та обґрунтованого рішення, дотримання судом принципу законності при розгляді цивільних справ. При здійсненні правосуддя суддя повинен бути не тільки незалежним та підкорюватися лише закону, а й безстороннім та неупередженим. При цьому на практиці можуть виникати певні обєктивні підстави, за якими суддя може заявити самовідвід.

В даному конкретному випадку можна акцентувати увагу на деяких обєктивних факторах. Так, суддя Осіпенко Л.М. працювала суддею Жовтневого районного суду м. Луганська, зареєстрована та проживала до липня 2014 року в м. Луганську. У звязку з проведення антитерористичної операції на території частини Луганської області, зокрема у м. Луганську, перемістилася до м. Сватове, Луганської області, де також перебуває на обліку як переміщена особа з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, що підтверджується відповідною довідкою № 930007142 від 06.09.2016 року.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді. Згідно положень Кодексу суддівської етики, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обовязків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обовязків.

Обґрунтований самовідвід свідчить про сумлінне виконання суддею своїх обовязків. Обґрунтування самовідводу не може піддаватися сумніву.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

З аналізу наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він визначивши концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представив не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб'єктивні та об'єктивні компоненти.

Стосовно об'єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Норма про самовідвід гарантує неупередженість та об`єктивність здійснення правосуддя.

Обставини, викладені суддею в обґрунтування самовідводу, у разі подальшого розгляду справи, можуть викликати сумнів у неупередженості судді як у стороннього спостерігача, так і сторін у справі, оскільки суддя Попова О.М. також перемістилася з м. Луганська до м. Сватове, Луганської області у звязку з обставинами, які є аналогічними вкладеним заявником у своїй заяві.

Згідно розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в інформаційному листі «Про деякі питання застосування норм ЦПК» №10-72/0/4-13 від 16 січня 2013 року, з метою уникнення сумніву в об'єктивності та неупередженості судді питання про його самовідвід може бути вирішено до відкриття провадження у справі, якщо з матеріалів справи, що передана судді, вбачається наявність підстав для самовідводу, передбачених ст.ст. 20, 21 ЦПК України, з урахуванням принципу цивільного процесуального права - процесуальної економії (звільнення від невиправданих формальностей і процедур) - питання про самовідвід судді може бути вирішено до відкриття провадження у справі як шляхом постановлення ухвали про самовідвід судді, якому розподілено справу для розгляду, так і шляхом подання відповідної заяви. Після цього справа підлягає повторному автоматичному розподілу без участі цього судді (стаття 25 ЦПК).

Враховуючи викладене, участь судді Осіпенко Л.М. в розгляді даної цивільної справи може призвести до порушення принципів обєктивності та неупередженості судді, у звязку з чим суддя вважає необхідним заявити самовідвід.

Інші обставини, які б викликали сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, відсутні.

Керуючись ст.ст. 20-25 ЦПК України,

Ухвалив:

Заявити самовідвід по цивільній справі № 426/245/17 за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської Служби України про відшкодування шкоди спричиненої внаслідок проведення АТО та передати матеріали справи до канцелярії Сватівського районного суду Луганської області для визначення іншому судді згідно порядку, встановленому ст. 11-1 ЦПК України та Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід (самовідвід) окремо не оскаржується, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Л.М.Осіпенко