Справа № 415/6790/16-ц
Провадження № 2/415/274/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.17 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Бадаєвої А.Р.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи - ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа - Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа - Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є бабусею малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Малолітня дитина ОСОБА_3 мешкає із нею за нею за адресою: АДРЕСА_3 Квартира двокімнатна: центральне опалення, підключені газ і вода. У онуки є ліжко, робоче місце для виконання домашніх завдань. ОСОБА_3 навчається у 3-му класі Лисичанської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 13. Педагогічна характеристика, яка надала адміністрацією школи показує, що ОСОБА_3 навчається в цій школі з 1го класу, має достатній рівень знань, активно бере участь у громадських справах, користується авторитетом в класі. Мати до школи не приходить, не відвідує батьківські збори.

ОСОБА_4 неодноразово потрапляла до Лисичанського центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Мати постійно залишала дівчинку саму, пиячила. На теперішній час ОСОБА_4 навчається у 1му класі КЗ «Новоайдарська обласна загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» з 01.09.2016 р.

Батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не виявляють до дітей батьківської турботи, мати та батько не бачили дітей майже півроку, вони само ухилилися від виховання, не цікавляться їх здоров'ям, навчанням, подальшою долею. Діти дорослішають, їм хочеться мати теплу родину, люблячих батьків, відчувати турботу та піклування, але нажаль, їх дитинство проходить без цього, тому що вони не мають правових підстав, щоб потрапити на виховання до родини. Діти дорослішають, потребують більше одягу та харчування, витрат на навчання та розвиток здібносте, але їх батьки не працюють, витрачають гроші на алкогольні напої, взагалі не цікавляться життям своїх доньок, їх влаштовує те, що вона доглядає за дітьми. Тому вона змушена звернути до суду із цим позовом і хоче оформити опіку на онуками, утримувати їх та бути їх законним представником. Малолітні діти, ОСОБА_3, ОСОБА_4 також бажає жити із нею, вона створила умови для їх проживання та розвитку, про що свідчить акт обстеження житлово-побутових умов, складених спеціалістами служби у справах дітей.

На підставі викладеного просила суд, позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку м. Лисичанська Луганської області, батьківських прав у відношенні її малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Лисичанська Луганської області, батьківських прав у відношенні його малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати із ОСОБА_1 до встановлення опіки над ними. Також стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки м. Лисичанськ Луганської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1, аліменти на користь тієї особи або установи, де буде виховуватись її діти у розмірі 1/6 частини всіх видів її доходів на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення кожним з них повноліття та стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки м. Лисичанськ Луганської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_2, аліменти на користь тієї особи або установи, де буде виховуватись її діти у розмірі 1/6 частини всіх видів її доходів на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення кожним з них повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_12 позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотання відкладення розгляду справи до суду не надходило. Від ОСОБА_5 надійшла заяву про визнання позовних вимог та слухання справи за його відсутності.

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала.

В судовому засіданні дитина ОСОБА_8 пояснила, що батьки не піклуються про неї, не цікавляться її життям, матеріальним та моральним становище. Свою мати вона взагалі не знає і ніколи не бачила, лише на фотокартках.

Вислухавши позивача, представника третьої особи, дитину, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов у частині позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

У зв'язку з цим необхідно звернутися до правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме в розумінні пункту 1 ст. 8 Конвенції, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її сімейного життя.

Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» (Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне).

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

З матеріалів справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданого 14.05.2007 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_11 року, про що зроблено актовий запис № 352. Батько дитини записаний - ОСОБА_5, матір'ю - ОСОБА_6.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, виданого 03.03.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_12 року, про що зроблено актовий запис № 186. Батько дитини записаний - ОСОБА_5, матір'ю - ОСОБА_6.

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5, виданого 09.02.2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області ОСОБА_5 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 51 від 09.02.2007 року. Після реєстрації розірвання шлюбу присвоюється прізвище їй - ОСОБА_5.

Згідно з довідкою № 59 від 15.11.2016 р., наданою Лисичанською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 13 Лисичанської міської ради Луганської області, ОСОБА_10 навчається в 3-Б класі КЗ «ЛЗОШ І-ІІІ ст. № 13 Лисичанської міської ради Луганської області».

Згідно з характеристикою, наданою Директором КЗ «ЛЗШ І-ІІІ ступенів № 13» ОСОБА_3, яка навчається в даній школі з першого класу, ОСОБА_3 проживає з бабусею (по лінії батька) ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_5 Батько та мати не беруть участі у вихованні доньки. Вихованням дитини займається лише бабуся, яка відвідує батьківські збори, співпрацює з батьківським комітетом класу, надає допомогу класному керівництву та забезпечує різносторонній розвиток дівчинки.

Згідно з характеристикою, наданою головою домового комітету ОСОБА_5, який проживає за адресою: АДРЕСА_4, з 1986 року по теперішній час. Раніше працював на заводі ГТВ пресовщиком-вулканізатором. На теперішній час не працює офіційно. Залишившись без роботи зловживає спиртним, курить. Скарг від мешканців будинку не поступало. Має доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, але участі у вихованні не приймає. Всі обов'язки по вихованню дитини взяла на себе його матір - ОСОБА_1. Вона вирішує і всі матеріальні питання. Всі витрати по вихованню несе бабуся. Постійно проживає у бабусі, проводжає до школи, зустрічає, вчить уроки.

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 12.12.2016 року, за адресою: АДРЕСА_5 встановлено наступне: склад сім'ї 2 особи: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10 - син, який зареєстрований, але не мешкає, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 - рідна онука. Умови проживання задовільні. Всі комунікації в будинку. Проведено косметичний ремонт, Встановлені пластикові віконні рами. Кімнати мебльовані. Квартира перебуває в чистоті, мається побутова техніка. Умови для дітей: в кімнаті стоїть 2 ліжка, шафа для речей, письмовий стіл, комп'ютер, розвиваючи література, іграшки.

Згідно з офіційними застереженнями щодо невиконання батьківських прав на ім'я ОСОБА_6 від 25.05.2016 року та 21.07.2016 року, вона була попередження про відповідальність за невиконання батьківських прав.

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 22.07.2016 року за адресою: АДРЕСА_6 обстежити умови проживання дитини ОСОБА_4, 2009р.н., не виявилося можливим. Зі слів сусідів мати дитини - ОСОБА_6 вдома з'являться рідко, часто її можна зустріти у нетверезому стані, у квартирі збираються компанії, за дитиною не доглядає, дитина сама по собі, брудна, голодна.

Згідно з висновком органу опіки та піклування Лисичанської міської ради про позбавлення батьківських прав № 728/01-16 від 17.02.2017 року, орган опіки та піклування, враховуючи інтереси малолітніх дітей, їх соціального захисту, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, відносно їх малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_5, ОСОБА_6 повністю ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своїх дітей, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку з чим позов в частині позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Позовні вимоги щодо позбавлення відповідачів батьківських прав не суперечать закону та відповідають інтересам дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка, заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти, на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів з відповідачки на утримання дітей підлягає задоволенню. Так суд вважає за доцільне стягнути аліменти з стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_5 аліменти на користь тієї особи або установи, де буде виховуватись її діти у розмірі 1/6 частини всіх видів її доходів на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення кожним з них повноліття.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-210, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, рішення у справі «Олссон проти Швеції»(Olsson v. Sweden) від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), рішення у справі «Йогансен проти Норвегії»(Johansen. v. Norway) від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне, Принципом 6 Декларації прав дитини Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, ст. 18 Конвенції про права дитини ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., ст.ст. 150, 164-167, 181-183, 191 СК України, п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 5, 6 Закону України «Про судовий збір», суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа - Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку м. Лисичанська Луганської області, батьківських прав у відношенні її малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженку м. Лисичанська Луганської області, батьківських прав у відношенні його малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати із ОСОБА_1 до встановлення опіки над ними.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки м. Лисичанськ Луганської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1, аліменти на користь тієї особи або установи, де буде виховуватись її діти у розмірі 1/6 частини всіх видів її доходів на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення кожним з них повноліття.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки м. Лисичанськ Луганської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_2, аліменти на користь тієї особи або установи, де буде виховуватись її діти у розмірі 1/6 частини всіх видів її доходів на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення кожним з них повноліття.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України, копію рішення суду, після набрання законної сили, надіслати до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА