Унікальний номер справи 333/4765/16-ц
Номер провадження 2/333/188/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

м. Запоріжжя 20 січня 2017 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий суддя Фунжий О.А., при секретарі Лященко В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позов мотивовано тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1. У цій квартирі з дозволу колишнього власника зареєстровані відповідачі, які не є членами сімї позивача. Реєстрація відповідачів порушує права позивача як власника квартири, в звязку з чим вона просить суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою, визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позову.

Відповідачі, будучи в порядку ст. 74 ч.9 ЦПК України належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявилися, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надали, в звязку з чим суд у відповідності зі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує.

Позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29 лютого 2016 р., реєстраційний №86, ОСОБА_1 з моменту державної реєстрації права власності (29 лютого 2016 р.) є власником квартири АДРЕСА_2. (а.с. 4-5, 6)

Згідно довідки житлового органу у спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3. (а.с. 7)

За змістом ст. 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

Відповідно до ст. 401, 402 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

У відповідності зі ст. 406 ч.1 п. 4 ЦК України підставою припинення сервітуту також є припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту, а згідно зі ст. 406 ч.2 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що підставою для встановлення особистого сервітуту (права користування відповідачами чужим майном) було перебування відповідачів у родинних відносинах з минулим власником квартири. Вказана підстава на цей час перестала існувати в звязку з купівлею-продажем квартири, тому позивач вправі вимагати припинення сервітуту в судовому порядку.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд вважає, що реєстрація відповідачів перешкоджає власнику квартири у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Для поновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки увідповідності зі ст. 406 ч.1 п.4 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

При цьому суд приймає уваги, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 213-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування квартирою №32 в будинку № 13 по вул. Комарова в м. Запоріжжі.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку в Апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А. Фунжий