Справа № 630/53/17
Провадження № 2/630/113/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2017 року м. Люботин
Люботинський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Дем'яненко І.В.,
за участю секретаря Тимошенко К.О..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи відділу реєстрації фізичних осіб Люботинської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,
ОСОБА_1 звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовною ОСОБА_2, третьої особи відділу реєстрації фізичних осіб Люботинської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком
Позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, будинком №26 по вул. Харківській в м. Люботин.
Сторони були повідомлені про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином.
Позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи через засоби масової інформації. В газеті «Слобідський край» № 18 від 04 березня 2017 року опубліковано оголошення про виклик відповідача ОСОБА_2 в судове засідання, призначене на 14 березня 2017 року.
Третя особа відділ державної реєстрації фізичних та юридичних осіб Люботинської міської ради була належним чином та своєчасно повідомлена про час та місце розгляду справи, направила лист до суду, в якому просила розглядати справу без участі представника.
Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем по справі докази, вислухавши свідка, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного.
Судом встановлені такі факти, що підтверджуються наявними у справі доказами, та не оспорюються сторонами по справі, та відповідні їм правовідносини.
Позивач є власником 569/600 частин житлового будинку, розташованого за адресою м. Люботин, вул. Харківська,26 на підставі договору купівлі- продажу частини житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом ХРНО ОСОБА_3 11 квітня 2008 року, реєстровий № 2003.Крім того ОСОБА_1 належить 31/600 частина вказаного житлового будинку, на підставі договору про поділ частини житлового будинку, що є спільною сумісною власністю від 27 лютого 2008 року. Зазначене також підтверджується витягами з реєстрів прав на нерухоме майно (а.с.9-14).
Таким чином, суду достовірно відомо, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку розташованого за адресою: м. Люботин, вул. Харківська,26.
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований на теперішній час в будинку, що підтверджується довідкою ОСОБА_4 України в Харківській області та копією будинкової книги (а.с. 18,24)
Як вбачається з записів будинкової книги, відповідач зареєстрований за вказаною адресою з 16 травня 2003 року (а.с.24).
Відповідач був зареєстрований в будинку позивачки як її племінник добровільно не виписався та вибув у невідомому напрямку.
ОСОБА_2 не проживає в житловому будинку, належному позивачу, з 2010 року, належних йому особистих або будь-яких інших речей в будинку не має. Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 в будинку понад один рік підтверджено актом обстеження, складеним квартальним комітетом від 21 січня 2017 року, підписаним заступником голови та членами квартального комітету (а.с.20).
Зазначене підтвердили свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, які сторонам є сторонніми особами та не зацікавлені в результатах розгляду справи.
Місце фактичного мешкання відповідача ОСОБА_2 позивачу не відоме, за останньою відомою їй інформацією, ОСОБА_2 мешкав разом з матірю в с. Утківка Харківського району.
Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння. користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено в ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Як вбачається з матеріалів справи, про те, що відповідач не проживає у зазначеному будинку свідчать відповіді від 09 лютого 2017 року Люботинського ВП Харківського ГУНП України в Харківській області та виконкому Люботинської міської ради Харківської області про відсутність звернень ОСОБА_2 в період з 01 січня 2012року по теперішній час з заявами про порушення його прав на проживання в будинку за адресою м. Люботин, вул. Харківська,26. (а.с.34,35).
Із повідомлення українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» Харківської дирекції центру поштового звязку №7 вбачається, що ОСОБА_2 не здійснював передплату на періодичні видання, за адресою м. Люботин, вул. Харківська,26 кореспонденцію за вказаною адресою на своє імя не отримує (а.с.46).
Також до суду надійшла відповідь головного лікаря Люботинської центральної лікарні в якій зазначено, що відповідач за місцем реєстрації за медичною допомогою, не звертався (а.с.46)
Оскільки відповідач ОСОБА_2 не проживає в житловому будинку понад один рік безперервно без поважних причин, то суд знаходить позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони обґрунтовані на законі і доказах, наданих суду.
Статтею 41 Конституції України, ст.ст.316 - 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватися свої майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном,на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були пов'язані з позбавленням володіння.
Відповідно до ст.379 ЦК України об'єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, квартира.
Права власника житлового будинку визначеніст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до ч.1ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України - члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Оскільки відповідач ОСОБА_2 проживав в будинку, розташованому за адресою м. Люботин, вул. Харківська,26 як член сім`ї власника, але добровільно залишив місце мешкання, а власник житлового будинку ОСОБА_1 на збереження реєстрації відповідача в житловому будинку за адресою: м. Люботин, вул. Харківська,26 не погоджуються, тому через не проживання понад один рік відповідача в спірному будинку без поважних причин, ОСОБА_2 є такою особою, яка втратила право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.
Все вище наведене свідчить про те, що відповідач не проживає в житловому будинку по вул. Харківській, 26 більше одного року, особисті речі відсутні.
Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи та з наданих суду позивачами доказів вбачається, що ОСОБА_2 утримуючи реєстрацію за адресою житлового будинку, розташованому за адресою: м. Люботин, вул. Харківській,26 який належить ОСОБА_1 порушує права останньої володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, які гарантовані їй, як власнику вимогами чинного законодавства.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідач по справі ОСОБА_2 не надав до суду доказів, які б свідчили про правомірність його не проживання безперервно без поважних причин понад один рік за адресою житлового будинку: Харківська область, м. Люботин, вул. Харківська,26.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212, 213-215, 218, 223 ЦПК України, ст.ст.16, 316-321, 383, 391, 379, 405 ЦК України (в редакції 2003 року), ст.ст. 150, 156 ЖК України, суд
Позов ОСОБА_2 - задовольнити повністю
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою м. Люботин, вул. Харківська,26 через відсутність без поважних причини понад один рік.
На заочне рішення відповідачем протягом 10 днів, з моменту отримання копії рішення, до Люботинського міського суду Харківської області може бути подана письмова заява про його перегляд.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області в десяти денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя(підпис) ОСОБА_7