Справа № 739/340/17
Провадження № 2-о/739/30/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

представника заявниці - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Троїцька сільська рада Новгород-Сіверського району Чернігівської області, про встановлення факту постійного проживання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - заявниця), діючи через свого представника ОСОБА_1, звернулася до суду із заявою про встановлення факту її постійного проживання з її батьком ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, на час відкриття його спадщини.

Свою заяву мотивує тим, що вона постійно проживає в АДРЕСА_1 і разом з нею постійно проживав її батько ОСОБА_4 за яким вона доглядала до дня його смерті, тобто на час відкриття його спадщини. При цьому батько був зареєстрований в АДРЕСА_2 Встановлення факту постійного проживання з батьком на час відкриття його спадщини необхідне їй для оформлення спадщини останнього.

У судовому засіданні представник заявниці заяву підтримав та просив її задовольнити повністю.

Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти задоволення заяви.

Заслухавши пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 (а.с. 5).

Заявниця є донькою ОСОБА_5 що підтверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про укладення нею шлюбу (а.с. 6).

Згідно паспорта заявниці остання з 16 березня 1976 року зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с. 4).

З акту, складеного депутатом Троїцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 02 березня 2017 року вбачається, що в с. Стахорщина Новгород-Сіверського району Чернігівської області разом із заявницею постійно проживав її батько ОСОБА_5, який хворів та потребував стороннього догляду. Останній жив разом із заявницею до дня своєї смерті, до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 13). При цьому ОСОБА_5 був зареєстрований в АДРЕСА_2

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_5 фактично постійно проживав до дня своєї смерті із заявницею в с. Стахорщина Новгород-Сіверського району Чернігівської області, при цьому був зареєстрований в АДРЕСА_2 Той факт, що місце проживання батька заявниці було зареєстроване в іншому населеному пункті жодним чином не спростовує вказаних висновків, оскільки реєстрація місця проживання не позбавляє особу права вільно обирати місце проживання на території України.

Частиною другою статті 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною другою статті 1219 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Оскільки заявниця є донькою ОСОБА_5 і згідно статті 1261 ЦК України його спадкоємцем за законом першої черги, то встановлення факту постійного проживання заявниці з батьком на день смерті останнього і відповідно час відкриття його спадщини має важливе значення для заявниці, оскільки підтвердить факт прийняття нею спадщини свого батька, тобто від встановлення зазначеного факту залежить виникнення у заявниці відповідних майнових прав.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її задоволення повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1261, 1268 Цивільного кодексу України, статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», статтями 10, 60, 208, 209, 212-215, 256-259, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа - Троїцька сільська рада Новгород-Сіверського району Чернігівської області, про встановлення факту постійного проживання - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, постійно проживала зі своїм батьком ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, на час відкриття його спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко