РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О. О.

секретар Прокопчук Л.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Моторного (Транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (надалі - позивач), діючи через свого представника ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, Моторного (транспортного) страхового бюро України (надалі відповідачі), в якому просить стягнути на його користь солідарно з відповідачів вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля НОМЕР_1 в розмірі 40 501 грн. 74 коп.

Позовну заяву мотивує тим, що рішенням Рівненського міського суду від 13 листопада 2015 року у справі № 569/6441/15-ц позов ОСОБА_3 задоволено частково: стягнуто із ОСОБА_4 на його користь 2 528 грн. 44 коп. частини матеріального збитку (сума втрати товарної вартості) та 900 грн. витрат на оцінку збитку; стягнуто із ОСОБА_5 на його користь моральну (немайнову) шкоду в сумі 1000 грн.; визнано недійсним поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/2002632 укладений між ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» та ОСОБА_4 Вказаним рішенням встановлені наступні обставини, які відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України не потребують доказуванню: 11 січня 2015 року близько 08 год. 20 хв. в м. Рівне на перехресті вул. Бахарєва та вул. Князя Володимира водій ОСОБА_5, керуючи автобусом «ПАЗ-32054» державний номер НОМЕР_2, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, при повороті праворуч, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Водій ОСОБА_5 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 ОСОБА_2. ОСОБА_5 на момент ДТП перебував у трудових відносинах з ОСОБА_4 Позивач є власником пошкодженого в ДТП автомобіля НОМЕР_1. Відповідно до звіту оцінювача №035П від 26 лютого 2015 року матеріальний збиток складає 43030,18 грн. В тому числі вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 40501,74 грн., сума втрати товарної вартості (ВТВ) складає 2528,44 грн. Суд погодився із доводами позивача про наявність зобов'язань відповідача ОСОБА_4 відшкодувати суму ВТВ 2528,44 грн., що є складовою частиною матеріальної шкоди та 900 грн. витрат на оцінку збитку, з підстав передбачених ст.ст. 1172, 1194 ЦК України, ст.ст. 29, 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ч.1 ст.203 ЦК України поліс АІ/2002632 визнано недійсним, оскільки зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу України, іншим актам цивільного законодавства.

Позивачем під час розгляду вищевказаної справи вимога про відшкодування вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля не заявлялася, а тому подається дана позовна заява. Також, з метою вирішення питання про відшкодування розміру вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в інтересах позивача була подана заява відповідно до вимог ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до МТСБУ. Однак відповідач МТСБУ своїм листом від 31 травня 2016 року відмовив у виплаті відшкодування відповідно до ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав заявлений позов з підстав наведених в позовній заяві та просив його задовольнити. Окрім того додав, що право на звернення до МТСБУ за виплатою страхового відшкодування у позивача виникло лише після набрання рішенням Рівненського міського суду від 13 листопада 2015 року у справі № 569/6441/15-ц, яким визнано недійсним поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/2002632 укладений між ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» та ОСОБА_4, законної сили. З моменту набуття такого права позивач в межах одного року звернувся до МТСБУ із відповідною заявою. Відразу після набрання рішенням законної сили 29 грудня 2015 року позивач не звертався до МТСБУ, оскільки чекав, що відповідач ОСОБА_4 добровільно відшкодує завдану йому шкоду.

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України ОСОБА_2 в судовому засіданні просив в задоволенні позову до Моторного (транспортного) страхового бюро України відмовити за безпідставністю, так як ОСОБА_3 не надав до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка, відомості про місце знаходження свого автомобіля, не сприяв МТСБУ у розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме не надав для огляду свій автомобіль, не надав для огляду та копіювання усіх документів щодо даної ДТП протягом семи робочих днів з дня отримання ним відповідної інформації або документів. Також, ОСОБА_3 не звертався до МТСБУ на протязі одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди із заявою про виплату страхового відшкодування, така заява подана позивачем лише 16 травня 2016 року, що близько на пів року пізніше за крайній строк подачі подібної заяви. Тому у МТСБУ відсутні правові підстави для здійснення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідач ОСОБА_4 в судові засідання не з'явився жодного разу, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань, що підтверджується повідомленнями про вручення відправлень.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 листопада 2015 року, яке набрало законної сили 29 грудня 2015 року, в справі №569/6441/15-ц частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про відшкодування шкоди, завданої в ДТП, визнання недійсним договору страхування: стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2 528 грн. 44 коп. частини матеріального збитку (сума втрати товарної вартості), 900 грн. витрат на оцінку збитку; стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 моральну (не майнову) шкоду в сумі 1000 грн.; визнано недійсним поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/2002632 укладений між ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» та ОСОБА_4

За змістом дослідженого судом рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 листопада 2015 року було встановлено, що 11 січня 2015 року близько 08 год. 20 хв. в м. Рівне на перехресті вул. Бахарєва та вул. Князя Володимира водій ОСОБА_5, керуючи автобусом «ПАЗ-32054» державний номер НОМЕР_2, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, при повороті праворуч, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Водій ОСОБА_5 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 ОСОБА_2, що встановлено постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 січня 2015 р. у справі № 569/368/15-п, яка набрала законної сили.

Відповідач ОСОБА_5 на момент ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем ОСОБА_4 відповідно до трудового договору від 11 серпня 2014 року.

ОСОБА_3 є власником пошкодженого в ДТП автомобіля НОМЕР_1. Відповідно до звіту оцінювача №035П від 26 лютого 2015 року матеріальний збиток складає 43030,18 грн., в тому числі вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 40501,74 грн., сума втрати товарної вартості (ВТВ) складає 2528,44 грн.

Судом встановлено також, що поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/2002632, укладений між страховиком ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» та страхувальником ОСОБА_4 є недійсним, оскільки його зміст суперечить Цивільному Кодексу України та іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, встановлені рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 листопада 2015 року в справі №569/6441/15-ц, яке вступило в законну силу і є чинним на час розгляду справи, вищенаведені обставини не потребують доказування в даній справі.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Враховуючи положення наведених вище правових приписів та встановлені у ході судового розгляду обставини, зважаючи на визнання недійсним полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/2002632, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_4 повинен відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 11 січня 2015 року його працівником ОСОБА_5 Вирішуючи питання про розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню, суд враховує, що позивачем заявлено позовну вимогу про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля НОМЕР_1 в сумі 40 501 грн. 74 коп., питання про стягнення якої рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 листопада 2015 року в справі №569/6441/15-ц не вирішувалося.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача в якості відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 40 501 грн. 74 коп.

Щодо позовних вимог до Моторного (транспортного) страхового бюро України суд приходить до наступних висновків.

12 травня 2016 року представник ОСОБА_3 ОСОБА_1 надіслав до МТСБУ заяву, в якій просив здійснити регламентну виплату на його користь у розмірі вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля НОМЕР_1 в сумі 40 501,74 грн.

Як слідує з позовної заяви, заперечень на позовну заяву та не заперечувалося в судовому засіданні представником МТСБУ в задоволенні заяви про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) листом від 31 травня 2016 року МТСБУ відмовлено, оскільки таку заяву ОСОБА_3 подано поза межами одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 33.1.4 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Як встановлено судом дорожньо-транспортна пригода сталася 11 січня 2015 року, із заявою про здійснення регламентної виплати до МТСБУ ОСОБА_3 звернувся 12 травня 2016 року.

За таких обставин, оскільки позивач у порушення вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не подав заяву про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, підстави для покладення на МТСБУ обовязку солідарно з відповідачем ОСОБА_4 відшкодувати шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою відсутні.

Доводи представника позивача про те, що право на звернення до МТСБУ за виплатою страхового відшкодування у позивача виникло лише після набрання рішенням Рівненського міського суду від 13 листопада 2015 року у справі № 569/6441/15-ц, яким визнано недійсним поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/2002632 укладений між ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» та ОСОБА_4, законної сили і з моменту набуття такого права позивач в межах одного року звернувся до МТСБУ із відповідною заявою на увагу не заслуговують, оскільки такі доводи суперечать нормам ст. 37 вказаного Закону, яка чітко визначає початок річного строку - з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Цей строк є присічним і поновленню не підлягає.

Позивач не надав належних та допустимих доказів того, що не зміг подати зазначену заяву в річний строк, а МТСБУ скористалося передбаченим законом правом та мотивовано відмовило у виплаті страхового відшкодування за завдані матеріальні збитки потерпілій особі, оскільки заяву було подано більше ніж через рік з моменту ДТП. При цьому суд враховує, що поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/2002632 визнано недійсним судом за позовною заявою саме позивача ОСОБА_3, який міг передбачати наслідки задоволення судом такого позову та вчасно звернутися до МТСБУ із відповідною заявою, окрім того, навіть після набрання рішенням законної сили 29 грудня 2015 року, позивач мав право подати таку заяву до 11 січня 2016 року, що ним зроблено не було.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати у вигляді судового збору розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Моторного (Транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 40 501 (сорок тисяч пятсот одна) гривня 74 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд в Апеляційний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 20 березня 2017 року.

Суддя (підпис) О.О. Першко

Рішення не набрало законної сили станом на 20 березня 2017 року.

З оригіналом згідно:

Суддя Рівненського міського суду О.О. Першко