Справа № 496/695/17
Провадження № 2/496/891/17
У Х В А Л А

10 березня 2017 року Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 04.02.2011 року у розмірі 45480,88 грн.

Також представник позивача подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на земельну ділянку площею 6,7857 га, розташовану в с/рада. Кошарська Роздільнянського району Одеської області, що належить на праві приватної власності відповідачу, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати її відчуження, оскільки вважає, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим подальше виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

ПАТ КБ «Приватбанк» заявлено позов про стягнення з відповідача у розмірі 45480,88 грн. заборгованості за кредитним договором, з яких лише 5407,58 грн. - заборгованість за кредитом, а 34381,35 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

Позивач просить накласти арешт на належну відповідачу земельну ділянку, яка розташована на території Кошарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області.

До заяви додано інформаційну довідку з державного реєстру речових прав, однак не надано інформації про вартість такого майна, що позбавляє суд можливості визначити, чи співмірний арешт майна відповідача його боргу, який просить стягнути банк.

Більш того, надана позивачем довідка сформована станом 13.10.2016 року, тобто дані в ній можуть не відповідати дійсності.

Крім того, враховуючи, що Законом України № 1669-VIII від 06.10.2016 року «Про внесення змін до розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України щодо продовження заборони відчуження сільськогосподарських земель» продовжено мораторій на продаж земель сільськогосподарського призначення до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 01 січня 2018 року, відповідно укладення угод купівлі-продажу земельної ділянки або іншим способом її відчуження неможливе.

Враховуючи цільове призначення земельної ділянки, відповідач позбавлений можливості здійснити її відчуження, в звязку з дією мораторію на землі сільськогосподарського призначення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Згідно до ч. 3 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Будь - яких доказів, які б свідчили про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, позивачем не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заяву про забезпечення позову слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 151, 152 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про забезпечення позову залишити без задоволення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня отримання її копії до апеляційного суду Одеської області, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: ОСОБА_1