Номер провадження: 22-ц/785/2354/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі: головуючого судді Сидоренко І.П., суддів Станкевича В.А., Цюри Т.В., при секретарі Колмакові В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2016р. по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015р. позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 2000грн. щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви до досягнення ними повноліття (а.с.2-4).

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем ОСОБА_2 з 01 жовтня 1999р. перебувають у шлюбі, від спільного життя мають двох доньок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час діти мешкають з нею та знаходяться повністю на її утриманні. Посилаючись на відсутність домовленості щодо виконання обов'язку утримувати дітей, що відповідач не приймає участі у вихованні дітей та проживає окремо від дітей, позивач просила стягувати з відповідача на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000грн.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 січня 2016р. позов ОСОБА_3 було задоволено частково.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 липня 2016р. вказане заочне рішення суду було скасовано, справу було призначено до розгляду в загальному порядку.

При новому розгляду справи представник відповідача надав заяву про визнання відповідачем позову про стягнення аліментів в розмірі 1/12 частини його доходу.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2016р. позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 листопада 2015р. до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до 04 серпня 2019р., а з 04 серпня 2019р. у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання ОСОБА_5, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття, тобто до 22 червня 2022р.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у сумі 551грн.20коп. Допущено негайне виконання рішення у межах стягнення аліментів за один місяць (а.с.138).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, та прийняти нове рішення яким стягнути з нього аліменти на двох дітей в розмірі 1/12 частини заробітку щомісячно до досягнення ними повноліття, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано те, що він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/2 частині на двох дітей, а потім в розмірі 1/3 частині на одну дитину (а.с.140-141).

Справу розглянуто у відсутності сторін, які були належним чином сповіщені про слухання справи, та відповідач ОСОБА_2 просив розглянути справу у його відсутності, задовольнивши його апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 жовтня 1999р. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, 04 серпня 2001р.н,, ОСОБА_5, 22 червня 2004р.н., які проживають разом з позивачкою (а.с.7,8,9,10). Відповідач ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи з дитинства (а.с.12).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зобов`язаний забезпечувати своїх неповнолітніх дітей, та має таку можливість.

Судова колегія погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Згідно ст.ст.180, 182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Однак, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що відповідач працездатний, у зв'язку з чим зобов`язаний забезпечувати своїх неповнолітніх дітей, та при визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який хоча і не працює, але отримує пенсію.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

З урахуванням викладеного та вимог закону колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно визначений розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та після досягнення донькою ОСОБА_4 повноліття, у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання доньки ОСОБА_5.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта щодо зменшення розміру аліментів до 1/12 частини, що не передбачено законом, та відповідач не надав суду першої та апеляційної інстанції жодного доказу відносно того чому слід визначити такий розмір аліментів. Судова колегія вважає, що відповідач є працездатною особою та має можливість працевлаштуватися та забезпечити свій та дітей рівень життя.

Колегія суддів вважає, що при визначенні розміру аліментів суд першої інстанції виходив із засад розумності виваженості та справедливості, та відхиляє доводи апеляційної скарги про зменшення розміру аліментів.

Разом з тим, при застосуванні вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України стосовно стягнення з відповідача судового збору в дохід держави у разі ухвалення рішення на користь позивача суд допустив порушення норм процесуального права, а тому його рішення на підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України підлягає зміні.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства 2 групи та отримує соціальну пенсію (а.с.12, 101). Суд першої інстанції на вказані обставини не звернув увагу та безпідставно стягнув з відповідача ОСОБА_2 судовий збір, оскільки він відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України звільнений від сплати судового збору, а судові витрати компенсуються за рахунок держави, тому рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2016р. скасувати в частині стягнення з ОСОБА_2 судових витрат, та звільнити ОСОБА_2 від сплати судових витрат по справі.

В решті рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2016р. залишити без змін

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.П. Сидоренко

Судді В.А.Станкевич

ОСОБА_6