АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/884/17 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 643/1624/16-ц Сиротнков Р.Є.
Категорія: на дії держвиконавця Доповідач - Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: Швецової Л.А.,

Суддів: Бровченка І.О., Малінської С.М.,

За участі секретаря: Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на неправомірну бездіяльність державного виконавця, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_2, звернувся до суду зі скаргою на неправомірну бездіяльність державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ - Ткач Д.М. та просив суд визнати бездіяльність державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ Ткач Д.М. під час виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 17.03.2014 року неправомірною, та зобов'язати його виконати вказане рішення суду, в тому числі шляхом реалізації належного боржнику нерухомого майна, стягнути з Московського ВДВС ХМУЮ судові витрати, що складаються з оплати правової допомоги.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_2 посилався на те, що 17.03.2014 року Московським районним судом м. Харкова ухвалено заочне рішення по справі №643/21425/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення процентів за договором позики, трьох процентів річних і неустойки. На виконання цього рішення, 05.05.2014 року судом видано виконавчий лист.

05.06.2014 року він через канцелярію Московського ВДВС ХМУЮ подав заяву відкриття виконавчого провадження із доданим оригіналом виконавчого листа; 06.06.2014 року державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ Ткач Д.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №43795790.

Після цього, протягом півтора років, він не отримував від державного виконавця жодної інформації щодо ходу виконання вказаного рішення суду.

В зв'язку із тим, що станом на час звернення до суду рішення суду не виконано, боржник не розрахувався із стягувачем, права якого продовжують бути порушеними.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова 4 листопада 2016 року скаргу ОСОБА_2 на неправомірну бездіяльність державного виконавця задоволено частково.

Визнано бездіяльність державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ Ткач Д.М під час виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 17.03.2014 року по справі №643/21425/13-ц неправомірною.

В іншій частині в задоволенні скарги - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу районного суду змінити та зобов'язати державного виконавця Московського ВДВС м.Харкова ГТУЮ у Харківській області Ткач Д.М. виконати рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 березня 2014 року, Стягнути з Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області на його користь понесені ним судові витрати на правову допомогу в розмірі 4960,80 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що судом не враховано норму ч. 2 ст.30, 52, 63 Закону України «Про виконавче провадження» (діючого на той час), та не враховано с.388 ЦПК України щодо стягнення судових витрат по справі.

Відмовляючи у задоволення клопотання про розподіл судових витрат, районний суд виходив із того, що матеріали справи містять лише фотокопію квитанції до прибуткового касового ордера №02-10/0216 від 10.02.2016 року, яка жодним чином не завірена, таким чином вимога ст. 88 ЦПК України про документальне підтвердження судових витрат заявником була не дотримана.

Однак, повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу й витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за їх місцем знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі про виклик відповідача.

В пункті 48 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано в п. 2 ч. 3 ст. 79, ст.. ст.. 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначений відповідним Законом, про що зазначено в п. 47 цієї Постанови, стягується не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовими засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання скарги, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що до початку розгляду справи по суті в порядку ст. 56 ЦПК України, разом із скаргою на бездіяльність державного виконавця, заявник подав до суду письмове клопотання, в якому просив допустити ТОВ «Харківський центр правової допомоги» в якості особи, яка надала заявнику правову допомогу під час складання та подання скарги до суду.

Крім того, районним судом не враховано, що на підтвердження витрат на правову допомогу, до скарги заявника був доданий договір про надання правової допомоги, укладений між ОСОБА_5 та ТОВ «Харківський центр правової допомоги», з доданою до нього калькуляцією рахунком про перелік наданих робіт (послуг) з надання правової допомоги, а також квитанція до прибуткового касового ордера про сплату послуг з надання правової допомоги у визначеному договором та додатком до нього розмірі 4960,80 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» (чинною на час звернення) витрати, пов'язані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено рішення, компенсуються іншою стороною у сумі, що не перевищує 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи.

З урахуванням ступню складності справи та характер правової допомоги, складання скарги, знайомлення з матеріалами справи, участь у судових засіданнях, колегія суддів вважає за можливе стягнути за надання такої допомоги суму 2204,80 грн., що складає 4 годин роботи.

Відповідно до п 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід частково задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції змінити. У частині відмови у розподіленні судових витрат по справі скасувати, стягнути з Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на користь ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу у розмірі 2 204 грн. 80 коп.

В іншій частині ухвала суду першої інстанції не оскаржувалась, та апеляційним судом не переглядалася.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 312, п. 5 ч. 2 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2016 року змінити, стягнути з Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на користь ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу у розмірі 2 204 грн. 80 коп.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: