АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/525/17 Головуючий 1 інст. - Закопайло В.В.
Справа № 613/1633/15-ц
Категорія: земельні Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Гуцал Л.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу права на частку паю та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2016 року,

у с т а н о в и л а:

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу права на частку паю та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

На обґрунтування позивач вказав, що він є власником земельної ділянки, розташованої на території Червононивської сільської ради Богодухівського району Харківської області площею 3,5167 га на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 (кадастровий номер НОМЕР_1), виданого згідно з розпорядженням Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області від 17 липня 2009 року № 257.

На даній земельній ділянці знаходяться багаторічні насадження (яблуні) в кількості 18 214 штук, які ОСОБА_3 продав ОСОБА_2 28 травня 2011 року за договором купівлі-продажу, укладеним в простій письмовій формі.

Посилаючись на вказані обставини, просив визнати недійсними: договір купівлі-продажу, укладений 28 травня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2; Сертифікат паю № 1, згідно з яким ОСОБА_3 є користувачем паю - багаторічних насаджень (яблунь) загальною площею 712,91 га в кількості 194 876 штук, які розташовані на земельній ділянці на території Червононивської сільської ради Богодухівського району Харківської області.

В уточнених вимогах ОСОБА_1 просив визнати недійсним укладений 28 травня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу багаторічних насаджень, що розташовані на земельній ділянці на території Червононивської сільської ради Богодухівського району Харківської області площею 3,5167 га, власником якої він є на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 (кадастровий номер НОМЕР_1); усунути перешкоди, заборонивши ОСОБА_2 користуватися вказаною земельною ділянкою та розташованими на ній багаторічними насадженнями - яблунями (садом), які є його приватною власністю.

Відповідачі позов не визнали, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2016 року позов задоволено.

Визнано недійсним укладений 28 травня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу права на частку паю в майні споживчого товариства «Садівничий кооператив «Червона Нива» - багаторічних насаджень (яблунь), що розташовані на земельній ділянці на території Червононивської сільської ради Богодухівського району Харківської області площею 3,5167 га, власником якої є ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 (кадастровий номер НОМЕР_1).

Постановлено усунути перешкоди, заборонивши ОСОБА_2 користуватися вказаною земельною ділянкою та розташованими на ній багаторічними насадженнями - яблунями (садом), які є приватною власністю ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального, процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зокрема зазначає, що позову про визнання права власності щодо яблунь заявлено не було; предметом договору купівлі-продажу були не дерева, а майнові права, які не оспорені; на підставі договору про відступлення права вимоги, укладеного 25 грудня 2009 року з ТОВ «Агрофірма «Світлана», ОСОБА_3 правомірно володіє багаторічними насадженнями; права позиція, що міститься в постанові Верховного Суду України № 6-14цс15 у справі від 25 лютого 2015 року не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_3 рішення суду першої інстанції не оскаржив, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що на підставі розпорядження голови Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області від 17 липня 2009 року № 257 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення земельних ділянок в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадян із земель колективної власності реформованого Відкритого акціонерного товариства «Сад» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Червононивської сільської ради Богодухівського району Харківської області.

Громадянам передано у власність земельні ділянки загальною площею 4843963 га багаторічних насаджень для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Червононивської сільської ради Богодухівського району Харківської області згідно з додатком, що додається.

Згідно з додатком до розпорядження голови Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області від 17 липня 2009 року № 257 ОСОБА_1 передані у власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Червононивської сільської ради Богодухівського району Харківської області площами 0,5019 га та 3,5167 га (№ 223 та № 223.01).

На підставі розпорядження голови Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області від 17 липня 2009 року № 257 ОСОБА_1 видано Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, згідно з яким він є власником земельної ділянки, розташованої на території Червононивської сільської ради Богодухівського району Харківської області площею 3,5167 га (кадастровий номер НОМЕР_1). Державний акт зареєстровано 04 серпня 2010 року Управлінням Держкомзему у Богодухівському районі Харківської області.

05 січня 2011 року між Споживчим товариством «Садівничий кооператив «Червона Нива» (далі - СТ «СК «Червона Нива») та ОСОБА_3 було укладено Пайовий договір № 1, предметом якого є земельна ділянка площею 712,91 га, розташована на території Червононивської сільської ради Богодухівського району Харківської області та багаторічні насадження на ній в кількості 194 876 штук.

На підставі Пайового договору № 1 від 05 січня 2011 року ОСОБА_3 отримав Сертифікат паю № 1, який має скорочену форму цього пайового договору.

28 травня 2011 року укладено Договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 купив право на частку паю в майні СТ «СК «Червона Нива», предметом якого є багаторічні насадження (яблуні) в кількості 18 214 штук, розташовані в 3, 7-10 кварталах.

В цей же день між СТ «СК «Червона Нива» в особі голови правління ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено Пайовий договір № 5, предметом якого є земельна ділянка загальною площею 70,9122 га, яка складається з декількох земельних ділянок на території Червононивської сільської ради Богодухівського району Харківської області, та багаторічні насадження на ній в кількості 18 214 штук, розташовані в 3, 7-10 кварталах.

На підставі Пайового договору № 5 від 28 травня 2011 року ОСОБА_2 отримав Сертифікат паю № 5, який має скорочену форму цього пайового договору.

Багаторічні насадження на ній в кількості 18 214 штук передані ОСОБА_2 за актом повернення паю від 07 липня 2013 року (а. с. 6, 8, 86, 137, 141-143, 178).

Посилаючись на набуття права власності на земельну ділянку разом з багаторічними насадженнями (яблунями) та відсутність можливості користуватись земельною ділянкою, ОСОБА_1 звернувся у суд із даним позовом.

Згідно з частиною першою статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділки, виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з положеннями частини другої статті 22, статті 19 ЗК України багаторічні насадження це різновид сільськогосподарських угідь, що відносяться до земель сільськогосподарського призначення.

Відповідно до частини другої статті 79 ЗК України (в редакції, чинній на час отримання державного акта) право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.

Згідно з частиною третьою статті 373 ЦК України право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Враховуючи викладене, у правовідносинах, що склалися між сторонами, багаторічні насадження не можуть розглядатися, як окремий об'єкт права власності без земельної ділянки, на якій вони знаходяться, оскільки є складовою частиною земельної ділянки.

Саме така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року у справі № 6-14цс15, яка відповідно статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

З огляду на це, рішення суду першої інстанції є законним, підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не пред'явив позову про визнання права власності на багаторічні насадження не можуть бути прийняті до уваги з урахуванням вказаної правової позиції Верховного Суду України.

За принципами, закладеними у статті 17 Загальної декларації прав людини, кожна особа має право мирно володіти належним їй майном та ніхто не може бути свавільно позбавлений належного йому права.

Крім того, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Отже, порушене право особи має бути поновлено негайно після встановлення такого порушення усіма можливими законними способами компетентним національним судом задля вирішення спору упродовж розумного строку.

Посилання на Договір про відступлення права вимоги, укладений 25 грудня 2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Світлана» (далі - ТОВ «Агрофірма Світлана») та ОСОБА_3, не грунтуються на законі.

Відповідно до вимог даного договору первісний кредитор - ТОВ «Агрофірма Світлана» передає новому кредиторові - ОСОБА_3, а новий кредитор приймає право вимоги, що належать первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором купівлі-продажу багаторічних насаджень від 25 грудня 2007 року та Договором завдатку від 05 березня 2007 року, укладених з ВАТ «Сад».

Згідно з актом прийому-передачі від 01 січня 2010 року ОСОБА_3 прийняв багаторічні насадження згідно з додатком до цього акту.

Разом з тим, багаторічні насадження не можуть розглядатися як окремий об'єкт відносин права власності на земельну ділянку, оскільки насадження та земельна ділянка під ними є одним цілим об'єктом - земельною ділянкою, яка у відповідності до статей 19, 22 ЗК України має назву - багаторічні насадження.

На момент укладення договору купівлі-продажу права на частку паю в майні СТ «СК «Червона Нива» власником майна, яке купувалось (багаторічні насадження - яблуні) був ОСОБА_1, а продавець - ОСОБА_3 не мав права вчиняти жодних дій щодо цього майна. Тому зміст оспорюваного правочину суперечить вимогам частини 2 статті 79 ЗК України, частини 3 статті 373 ЦК України, що тягне за собою визнання його недійсним на підставі частини 1 статті 215 та частини 1 статті 203 ЦК України

Доводи по те, що предметом договору купівлі-продажу були не дерева, а майнові права, які не оспорені, на висновки суду не впливають.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 309 ч. 1 п. п. 1, 4, 313, 314 ч. 2, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Л.В.Гуцал

Р.М.Піддубний