АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
апеляційне провадження №22-ц/796/879/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Поливач Л.Д., Щахової О.В.

при секретарі: Горак Ю.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку його пред'явлення до виконання у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" доОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 18 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна"звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з підстав втрати його під час пересилання з відділу державної виконавчої служби.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 липня 2016 рокузаяву ТОВ "ОТП Факторинг Україна" задоволено. Видано дублікати виконавчих листів, згідно рішення Дніпровського районного суду містаКиєва від 29 червня 2011 року у справі № 2-87/11 про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" виданих відносно боржника ОСОБА_2 Поновлено ТОВ "ОТП Факторинг Україна" пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчих листів № 2-87/11,виданих Дніпровським районним судом містаКиєва 29 березня 2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованості за кредитним договором у розмірі 129 453,16 дол. США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 1 027469 грн. 73 коп., 100 000 грн. пені та судового збору у розмірі 606 грн. 67 коп.

У поданій апеляційній ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і постановити нову про відмову у задоволенні поданої заяви.

Особи, які беруть участь у справі, в суд апеляційної інстанції не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом установлено, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 29 червня 2011 року стягнуто солідарно із ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором у розмірі 129453,16 дол. США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 1027469 грн. 73 коп., та 564313 грн. 95 коп. пені. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 25 квітня 2012 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 червня 2011 рокузмінено. Зменшено суму пені, що підлягає стягненню з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" з 564313 грн. 95 коп. до 100000 грн.

29 березня 2013 року на підставі вищевказаного рішення Дніпровським районним судом міста Києва було видано виконавчілисти №2-87/2011 стосовно боржника ОСОБА_2, які в подальшому були направлені до відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області до виконання.

15 жовтня 2015 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було направлено заяву до відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області щодо надання інформації про хід виконавчого провадження.

З листа відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області №7629/08-27 від 9 листопада 2015 року вбачається, що виконавчі листи стосовно боржника ОСОБА_2 надійшли в провадження відділу 28 травня 2013 року. Керуючись ч. 1 п. 8 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" 28 травня 2013 року по вищевказаним виконавчим документам державним виконавцем були винесені постанови про відмову у відкритті виконавчих проваджень та надіслані на адресу стягувача за вих. №5573, 5572 від 1 червня 2013 року. При перевірці ЄДРВП відділу державної виконавчої служби Лозівського районного управління юстиції Харківської області станом на 6 листопада 2015 року дані виконавчі документи повторно до відділу ДВС не надходили.

Згідно із ч. 2 ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою особи, на користь якої воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

За змістом ч. 1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження", який діяв на час виникнення спірних правовідносин, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

У матеріалах справи відсутні докази того, що постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження разом із оригіналамивиконавчих листів були надіслані на адресу стягувача рекомендованим листом, та, відповідно, отримані останнім.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення заяви в частині видачі дублікатів виконавчих листів, оскільки вказані виконавчі листибули втраченіне з вини заявника, а під час поштового направлення.

Натомість, не можна погодитись з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення заяви ТОВ "ОТП Факторинг Україна" в частині поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи поважність причин пропущення встановленого законодавством строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання,ТОВ "ОТП Факторинг Україна" вказувало на те, що у зв'язку з втратою виконавчих листів внаслідок поштового пересилання строк їх пред'явлення до виконання сплив, а тому просило поновити пропущений строк, оскільки його пропущено не з вини заявника.

Частиною 1 ст. 371 ЦПК України передбачено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Норми та ЦПК України не містять вичерпного переліку поважних причин пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, вони визначаються у кожному конкретному випадку залежно від фактичних обставин справи та з урахуванням загальновизнаних принципів справедливості, розумності та добросовісності.

Поважними за змістом вказаної норми процесуального права визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Особа, яка звертається із даною заявою згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження поважності причин пропуску строку.

Як убачається з матеріалів справи, рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 червня 2011 року було змінено рішенням Апеляційного суду міста Києва від 25 квітня 2012 року, а тому набрало законної сили саме 25 квітня 2012 року.

29 березня 2013 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулось до Дніпровського районного суду з заявою про отримання виконавчих листів та в той же день виконавчі листи були отриманні заявником, що підтверджується підписом представника ТОВ "ОТП Факторинг Україна" на вказаній заяві (т. ІІ, а. с. 121).

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження", який діяв на час виникнення спірних правовідносин, виконавчі листи можуть бути пред'явленні до виконання протягом одного року.

У постановах про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчими листами №2-87/2011, виданих 29 березня 2013 року вказано, що заява про примусове виконання подана заявником 21 травня 2013 року (а. с. 131-132).

З викладеного вбачається, що строк пред'явлення виконавчих листів до виконання станом на час їх подачі до державної виконавчої служби вже сплив. З огляду на викладене твердження заявника щодо причин спливу строку пред'явлення виконавчих документів до виконання у зв'язку з їх втратою під час поштового пересилання, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної заяви. Інших причин пропущення вказаного строку заявником не зазначено.

Заперечуючи в суді апеляційної інстанції щодо викладених обставин, представник ТОВ "ОТП Факторинг Україна" зазначав, що заява на примусове виконання була подана в рамках річного строку, встановленого Законом України "Про виконавче провадження".

Разом з тим, належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних доводів заявником до суду апеляційної інстанції надано не було.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що в матеріалах справи наявні докази, які свідчать про поважність причин пропуску стягувачем строку для пред'явлення виконавчихдокументів до виконання.

За таких обставин погодитися з постановленою ухвалою неможливо, вона підлягає скасуванню в частинні поновленняТОВ "ОТП Факторинг Україна" пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання і постановлення в цій частині нової ухвали про відмову у задоволенні поданої заяви. В іншій частині ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 18 липня 2016 року підлягає залишенню без змін.

Ураховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 18 липня 2016 року в частині поновленнятовариству з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання скасувати і постановити в цій частині нову ухвалу про відмову у задоволенні поданої заяви.

В іншій частині ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 18 липня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 137 грн. 80 коп.

Ухвала в частині видачі дубліката виконавчого листа набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Ухвала в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: Л.Д. Поливач

О.В.Шахова