Справа № 214/5521/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 березня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Чернової Н.В.

при секретарі Ізак О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в порядку регресу, стягнення моральної шкоди -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в порядку регресу. В обґрунтування уточненого позову позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору №156 від 17.04.2012 року укладеного між ОСОБА_2 та Кредитною спілкою «Альтернатива», надано грошові кошти в кредит в розмірі 12000,00 гривень зі строком виконання до 09.04.2014 року. З метою забезпечення виконання зобовязання ОСОБА_2 щодо повернення грошових коштів, відповідно до договору поруки між Кредитною спілкою «Альтернатива» позивач поручився за виконання зобовязань за кредитним договором у тому ж обсязі , що і ОСОБА_2 Відповідно, після закінчення строку повернення грошових коштів, зобовязання ОСОБА_2 не виконав, на підставі чого КС «Альтернатива» звернулось до суду з позовом про стягнення грошових коштів, як з ОСОБА_2 так і з позивача, про що було винесено рішення суду, яке виконувалось в примусовому порядку за рахунок коштів позивача, який офіційно працевлаштований. Відповідно до довідки №405 від 12.08.2016 року КС «Альтернатива» зазначено, що згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 травня 2014 року, яке набрало законної сили 08.07.2014 року, з позивача проводилося примусове утримання грошей в сумі 8149,62 гривні. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму виплаченої заборгованості за кредитним договором 8149,62 гривні, суму судового збору 551,21 гривня, суму витрат на проведення виконавчих дій Жовтневого ВДВС 79,09 гривень, суму виконавчого збору 1261 ,06 гривень, а також моральну шкоду 2000 гривень

Позивач в судовому засіданні, уточнений позов підтримав в повному обсязі , просив суд задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. З приводу нанесення йому діями відповідача моральної шкоди пояснив, що пережив велике моральне хвилювання, завдане незручностями. Нанесеними діями відповідача.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 17.04.2012 року між ОСОБА_2 та Кредитною спілкою «Альтернатива» було укладено кредитний договір № 156, відповідно до умов якого останньому надано кредит у сумі 12000,00 грн. , строком до 09.04.2014 року (а.с. 5-6).

На забезпечення зобовязань відповідача за кредитним договором було укладено договір поруки № 156 від 17.04.2012 року, згідно якого поручителем виступив ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2014 року , яке набрало законної сили 08 липня 2014 року, з ОСОБА_1 на користь КС «Альтернатива» проводилися примусові утримання , стягнуто 8149,62 гривні. (а.с. 8).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно ст. 554 Кодексу у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо(ст.. 543 ЦК).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем , як поручителем погашено частину заборгованості по кредитному договору, укладеному між ОСОБА_2 та КС «Альтернатива» у розмірі 8149,62 грн.

Відповідно до ст. 556 ЦК України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника.

До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Зі змісту наведеної норми Цивільного кодексу України вбачається, що поручитель, який виконав зобовязання, має право на звернення до основного боржника із вимогою про стягнення боргу в порядку регресу, однак лише в тій частині, в якій їм погашено заборгованість перед кредитором.

За таких даних, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача боргу в порядку регресу, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Також задоволенню підлягають позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 2000 грн. виходячи з наступного.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, враховуючи, що позивач, змушений був здійснювати погашення заборгованості відповідача, що завдало йому незручностей та моральних страждань, позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 88 Цивільно-процесуального кодексу України, з відповідача належить стягнути також судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 23, 526, 543, 553, 554, 556 ЦК України, ст. ст. 3-8, 15, 224-226, 233 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 суму виплаченої заборгованості за кредитним договором № 156 від 17.04.2012 року, 8149 гривень ( вісім тисяч сто сорок девять ) 62 копійки в порядку регресу на користь ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 ( дві тисячі) гривень за заподіяну моральну шкоду.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати на користь ОСОБА_1 в розмірі 551 гривня 21 копійка.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня з дати постановлення ухвали про перегляд заочного рішення без задоволення. отримання його копії. Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та вразі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а в разі постановлення рішення за відсутності позивача - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В.Чернова