Номер провадження: 22-ц/785/1218/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Кравця Ю.І., Комлевої О.С.,

при секретарі Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_3, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області, Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області, за участі третьої особи Одеської міської ради про визнання іпотечного договору недійсним, скасування реєстраційних записів, зняття арешту, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2016 року,

встановила:

У травні 2015 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради (далі- ДКВ ОМР) звернувся до суду з вказаним позовом, який уточнив, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.08.2015 року, яке набрало законної сили, визнано незаконним та скасоване свідоцтво про право власності №034121 від 22.12.2000 року, витребувано на користь ДКВ ОМР у ОСОБА_3 нежиле приміщення підвалу, загальною площею 87,4 кв.м, що розташоване по вул. Дерибасівській, 1 в м. Одесі, виселено ОСОБА_3 з даного приміщення та скасовано державну реєстрацію приміщення за ОСОБА_3 Проте, 25.04.2007 року ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки з АКБ «Укрсоцбанк» та передано в іпотеку вказане нежиле приміщення, на яке відповідно до даного договору було накладено ряд обтяжень.

У звязку з чим, просив визнати недійсним іпотечний договір від 25.04.2007 року, укладений між ОСОБА_3 та АКБ «Укрсоцбанк», посвідчений приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_4Е, реєстр. №267, на нежиле приміщення підвалу, загальною площею 87,4 кв.м, що розташоване по вул. Дерибасівській, 1 в м. Одесі; скасувати запис про державну реєстрацію іпотеки, реєстраційний номер обтяження 4870118, на нежиле приміщення підвалу, загальною площею 87,4 кв.м, що розташоване по вул. Дерибасівській, 1 в м. Одесі, номер РПВН: 13515833; скасувати заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 4870533 на нежиле приміщення підвалу, загальною площею 87,4 кв.м, що розташоване по вул. Дерибасівській, 1 в м. Одесі, номер РПВН: 13515833; зняти арешт з нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 9898773 нежилого приміщення підвалу, загальною площею 87,4 кв.м, що розташоване по вул. Дерибасівській, 1 в м. Одесі, номер РПВН: 13515833, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, АА №144021, 25.05.2010 року підрозділом примусового виконання рішень ВДВС ГТУЮ в Одеській області; зняти арешт з нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 12281657 нежилого приміщення підвалу, загальною площею 87,4 кв.м, що розташоване по вул. Дерибасівській, 1 в м. Одесі, номер РПВН: 13515833, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження 26797556, 06.07.2011 року Першим Київським ВДВС ОМУЮ, державний виконавець Максютенко В.О.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2016 року позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради було задоволено.

Визнано недійсним іпотечний договір від 25.04.2007 року, укладений між ОСОБА_3 та АКБ «Укрсоцбанк», посвідчений приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_4Е, реєстр. №267, на нежиле приміщення підвалу, загальною площею 87,4 кв.м, що розташоване по вул. Дерибасівській, 1 в м. Одесі.

Скасовано запис про державну реєстрацію іпотеки, реєстраційний номер обтяження 4870118, на нежиле приміщення підвалу, загальною площею 87,4 кв.м, що розташоване по вул. Дерибасівській, 1 в м. Одесі, номер РПВН: 13515833.

Скасовано заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 4870533 на нежиле приміщення підвалу, загальною площею 87,4 кв.м, що розташоване по вул. Дерибасівській, 1 в м. Одесі, номер РПВН: 13515833.

Знято арешт з нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 9898773 нежилого приміщення підвалу, загальною площею 87,4 кв.м, що розташоване по вул. Дерибасівській, 1 в м. Одесі, номер РПВН: 13515833, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, АА №144021, 25.05.2010 року підрозділом примусового виконання рішень ВДВС ГТУЮ в Одеській області.

Знято арешт з нерухомого майна реєстраційний номер обтяження 12281657 нежилого приміщення підвалу, загальною площею 87,4 кв.м, що розташоване по вул. Дерибасівській, 1 в м. Одесі, номер РПВН: 13515833, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження 26797556, 06.07.2011 року Першим Київським ВДВС ОМУЮ, державний виконавець Максютенко В.О.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ПАТ «Укрсоцбанк» через представника ОСОБА_5 В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт ПАТ «Укрсоцбанк» повторно в судове засідання не зявилося. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялося належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 25.04.2007 року між ОСОБА_3 та АКБ «Укрсоцбанк» був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_4Е, реєстр. №267, на нежиле приміщення підвалу, загальною площею 87,4 кв.м, що розташоване по вул. Дерибасівській, 1 в м. Одесі.

На підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси 26.08.2015 року, яке набрало законної сили, визнано незаконним та скасоване свідоцтво про право власності №034121 від 22.12.2000 року та витребувано на користь ДКВ ОМР у ОСОБА_3 нежиле приміщення підвалу, загальною площею 87,4 кв.м, що розташоване по вул. Дерибасівській, 1 в м. Одесі та виселено ОСОБА_3 з даного приміщення та скасовано державну реєстрацію приміщення за ОСОБА_3

25.04.2007 року ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки з АКТ «Укрсоцбанк» та передано в іпотеку вказане нежиле приміщення, на яке відповідно до даного договору було накладено ряд обтяжень.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки може бути майно, що належить іпотекодавцю на праві власності.

Згідно частини 1 статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою, шостою статті 203 ЦК України.

Згідно частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Оскільки на підставі рішення суду від 26.08.2015 року ОСОБА_3 втратила право власності на вказане майно, яке при цьому вибуло з її володіння, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про пропуск позивачем строку позовної давності не заслуговують на увагу, оскільки встановлено, що про спірний правочин позивач дізнався лише у 2012 році, після чого відразу звернувся до суду з даним позовом, тому правових підстав для застосування строків позовної давності не має.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. 213-214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з розясненнями викладених в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Наявність чи відсутність наведених обставин та можливість встановлення відповідних фактів суд вирішує відповідно до положень ст. ст. 10, 11, 27, 57-60 ЦПК України, за якими сторони при вирішенні справи зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

ОСОБА_6

ОСОБА_2