АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А ЛА

10 березня 2017 року суддя Апеляційного суду м. Києва Соколова В.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 11.01.2017 у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про визнання договору недійсним та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17.02.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 11.01.2017 - залишено без руху, та наданий строк протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали для усунення її недоліків. Зокрема, було зазначено про необхідність сплатити судовий збір у розмірі 1508, 32 грн., та направити на адресу апеляційного суду оригінал квитанції про сплату судового збору. Оскільки до апеляційної скарги представником ТОВ «ЛК «Ваш Авто» вже було долучено платіжне доручення № 1936 від 01.11.2016 про сплату судового збору в розмірі 1722, 82 грн. (а.с.87), яке також не відповідало вимогам передбаченим для платіжних доручень, оскільки в графі призначення платежу було зазначено «за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «ЛК «Ваш Авто», в той час як позивачем у вказаній вище справі є ОСОБА_1, а сплата судового збору за подачу апеляційної скарги згідно вказаного платіжного доручення здійснена 01.11.2016, в той час як рішення суду, яке оскаржує відповідач ухвалено 11.01.2017.

Копію ухвали апеляційного суду від 17.02.2017 отримано уповноваженою особою ТОВ «ЛК «Ваш Авто» 24.02.2017 (а.с. 109).

09.03.2017 на адресу Апеляційного суду м. Києва надійшла заява ТОВ «ЛК «Ваш Авто» на виконання ухвали суду від 17.02.2017. До вказаної заяви відповідачем долучено платіжне доручення № 50 від 20.01.2017 про сплату судового збору в розмірі 800, 00 грн. та платіжне доручення №124 від 08.02.2017 про сплату судового збору в розмірі 1408, 00 грн.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 26 Постанови № 10 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 25.09.2015), законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05.04.2001 № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно - правових актів Національного банку України.

Справа № 757/37898/16-ц
№ апеляційного провадження 22-ц/796/3696/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Фаркош Ю.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08.07. 2011 № 3674-VI «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 (зі змінами)).

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Разом з цим, надані представником відповідача платіжні доручення вказаним вище вимогам не відповідають.

Так, платіжне доручення № 50 від 20.01.2017 та платіжне доручення №124 від 08.02.2017 не містять відомостей про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір, оскільки в графі «призначення платежу» зазначено « Судовий збір, за позовом ТОВ «ЛК «Ваш Авто», в той час, як позивачем у даній цивільній справі є ОСОБА_1. Вказана обставина позбавляє суд можливості ідентифікувати за яку саме позовну заяву (скаргу) сплачено судовий збір, особливо беручи до уваги той факт, що у провадженні Апеляційного суду м. Києва перебуває значна кількість справ за участю ТОВ «ЛК «Ваш Авто» та факт повторного подання квитанцій без конкретизації справи за розгляд якої сплачується судовий збір.

Крім того, сума судового збору за платіжним дорученням № 50 від 20.01.2017 та платіжним дорученням №124 від 08.02.2017 складає 2208, 00 грн., коли відповідачу згідно ухвали апеляційного суду від 17.02.2017 необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 1508, 00 грн.

Також вказані платіжні доручення про сплату судового збору не можна вважати такими, що надані відповідачем саме на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 17.02.2017, оскільки згідно повідомлення про вручення, уповноваженою особою ТОВ «ЛК «Ваш Авто» вказану ухвалу суду отримано лише 24.02.2017, в той час як платіжні доручення датовані 20.01.2017 та 08.02.2017.

Слід також зазначити, що платіжні доручення не містять відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

За таких обставин, вважаю, що апелянтом не виконано вимоги ухвали суду від 17.02.2017, оскільки не надано належних документів на підтвердження сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду м. Києва від 11.01.2017.

Враховуючи викладене та те, що цивільним процесуальним законодавством не передбачений порядок повторного залишення апеляційної скарги без руху, проте передбачено право повторного звернення з такою апеляційною скаргу, суддя приходить до висновку, що в порядку ст. 121 ч. 2 ЦПК України, апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути апелянтові.

Роз'яснити відповідачу, що він не позбавлений можливості повторно звернутися до суду, з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення, одночасно подавши заяву про поновлення строку.

Керуючись ст. ст. 121, 297 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 11.01.2017 - вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя: