АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Кулянди М. І.

суддів: Одинак О.О., Половінкіної Н.Ю.

секретар: Чебуришкіна Н.О.

за участю позивачки ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18 листопада 2016,

встановила:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

В заяві посилається на те, що вона є донькою відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ТП № 144717.

У зв'язку із ситуацією, яка склалася на сході України та проведенням антитерористичної операції на окупованих територіях, до яких відноситься і місто Луганськ, де вона проживала, вимушена переїхати проживати в місто Чернівці, що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення № від 28 вересня 2015 року.

На сьогоднішній день їй виповнилось 18 років.

Вказувала, що вона навчається на денній формі навчання в Чернівецькому національному університеті ім. Ю. Федьковича на географічному факультеті за напрямом підготовки (спеціальністю) «Туризм», що підтверджується довідкою №126 від 15 серпня 2016 року.

№ 22ц/794/99/17 р. Головуючий у 1 інстанції Семенко О.В.

Категорія 50 Доповідач Кулянда М.І.

У зв'язку з навчанням, не має змоги працювати, матеріально їй ніхто не допомагає, оскільки їй відомо, що її мати - ОСОБА_4 виїхала проживати на територію Російської Федерації та не підтримує з нею стосунків, а батько- проживає в місті Києві, однак адреса його проживання їй невідома, лише відомо те, що він працює викладачем кафедри природничо-математичної освіти і технологій Інституту післядипломної педагогічної освіти Київського університету імені ОСОБА_5 та є кандидатом хімічних наук, однак на її неодноразові прохання допомагати їй фінансово, відмовляється.

У зв'язку з тим, що їй необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду.

Просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дати пред'явлення даного позову до суду та до закінчення нею навчання, чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18 листопада 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 27 вересня 2016 року та до закінчення ОСОБА_1 навчання, чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку, у зв'язку із тим, яка з зазначених обставин настане першою.

Допущено негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах платежів за один місяць.

Вирішено питання про судові витрати.

На вказане рішення суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 листопада 2016 року змінити та ухвалити нове рішення , яким стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/10 частини від всіх видів заробітку щомісячно.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що донька сторін ОСОБА_1 продовжує навчання та у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги.

При визначення розміру аліментів суд врахував матеріальний стан сторін, наявність у відповідача малолітнього сина та хворої матері, яка має першу групу інвалідності та знаходиться на утриманні відповідача.

Однак, з висновками суду першої інстанції повністю погодитися не можна.

Так, згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

-стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

-стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

-наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

-інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно частини 1 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

В пункті 15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що відповідно до ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно пункту 17 вищевказаної Пленуму Верховного суду України вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи рішення повинен вирішити такі питання:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

- які правовідносинисторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ТП № 144717.

Згідно довідки № від 28 вересня 2015 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення вбачається, що позивачка проживала в місті Луганськ, яке відноситься до окупованої території, на даний час переїхала проживати в місто Чернівці (а.с.5)

На даний час позивачка є студенткою першого курсу географічного факультету Чернівецького національного університету імені ОСОБА_6, денної форми навчання, державного замовлення, що підтверджується довідкою Чернівецького національного університету імені ОСОБА_6 від 19 грудня 2016 року №1601 (а.с. 74 ).

Згідно довідки про доходи, виданої Чернівецьким національним університетом імені ОСОБА_6 від 19 грудня 2016 року № 2117, отримує стипендію в розмірі 825 гривень щомісячно (а.с. 75 ).

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач зобов'язаний утримувати свого повнолітню доньку, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги та відповідач може надавати таку допомогу.

Однак, суд неправильно визначив розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання доньки.

Зокрема, суд не врахував, що позивачка навчається в Чернівецькому національному університеті імені ОСОБА_6 на державному замовленні, не платить за проживання в гуртожитку, отримує стипендію в розмірі 825 гривень щомісячно.

Враховуючи зазначені вище обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід змінити, а саме, стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня подання позову до суду - 27 вересня 2016 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

В решті рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 18 листопада 2016 року в частині стягнення аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня подання позову до суду - 27 вересня 2016 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис)

Судді(підписи)

З оригіналом згідно: