Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Соболєвої І.П.,

за участю секретаря судового засідання Лєдової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

7 грудня 2016 р. ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 4 квітня 2014 р. вона з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 38. Від спільного життя подружжя має малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини між ними припинені з 1 листопада 2016 р. у зв'язку з тим, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя, постійно сваряться. Просилашлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Золенко».

Сторони у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Від позивача надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, на позові наполягає. Від відповідача надійшла заява, в якій він не заперечує проти розірвання шлюбу, просить розглянути справу у його відсутність. За таких обставин суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Так, відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО № 346739, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 38, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 4 квітня 2014 р. (арк. справи 3).

Від спільного життя сторони мають дитину, доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії І-НО № 597110, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 219 (арк. справи 2).

Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені з 1 листопада 2016 р. у зв'язку з тим, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя, постійно сваряться, спільне господарство не ведеться. До примирення сторони не прагнуть, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін та дитини. З вказаних підстав суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена.

Відповідно до ст.ст. 110 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя, постійно сваряться, спільне господарство не ведеться. До примирення сторони не прагнуть. З вказаних підстав суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та малолітньої дитини, шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач при реєстрації шлюбу змінювала прізвище, однак не просить суд відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105 ч. 3, 112, 113, 114 ч. 2 СК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 213 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 4 квітня 2014 рокувідділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 38 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище «Золенко».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя І.П. Соболєва