Справа № 697/2174/16-ц
№ пров. 2/697/54/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Льон О.М.

з участю секретаря с/з - Дрянової Н.В.

позивача - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

відповідача та представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Каневі Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на1/2 частину квартири,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на1/2 частину квартири.

Свій позов мотивує тим, що вона з 1997 року до липня 2008 року проживала однією сім'єю з ОСОБА_4, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обв'язки, планували своє життя, обговорювали питання фінансового характеру, вели спільний бюджет. У 2000 році за спільно зароблені грошові кошти купили квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, договір купівлі продажу квартири оформили на чоловіка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася спільна донька - ОСОБА_2, а 04.07.2008 вони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. Просить суд встановити факт проживання її, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з грудня 1997 року до липня 2008 року та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4

У судовому засіданні позивач ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини викладені у позові та просять їх задовольнити.

Відповідач та представник відповідача ОСОБА_8 - ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнав, не заперечує щодо задоволення позову, поскільки ОСОБА_5 дійсно проживала разом з ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1997 року до липня 2008 року і в них народилася спільна дитина - ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про час та місце судового засідання.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача та відповідача, свідків приходить до наступного.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_5, яка допитана в якості свідка, показала, що у грудні 1997 року вона познайомилася з ОСОБА_4, який був розулечений, почали з ним спільно проживати в «тимчасовому» будинку по АДРЕСА_5 який належав чоловікові, поруч з ними в житловому будинку проживала його колишня дружина, з їх спільними дітьми, ОСОБА_4 та ОСОБА_8. У 2000 році будинок був проданий чоловіком, кошти від якого віддав колишній дружині та їх дітям. 12.04.2000 на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_4, за рахунок їх сімейних заощаджень, які сформовано від плодів спільної праці, придбав квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. У них народилася спільна донька, і вони разом проживали в даній квартирі, до моменту його смерті.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що він був знайомий з ОСОБА_4 більше 20 років, та підтвердив, що з 1998 року ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_5 проживали разом однією сім'єю без реєстрації шлюбу, в «тимчасовому» будинку по АДРЕСА_6 вели спільне господарство, а потім у 2000 році спільно придбали однокімнатну квартиру АДРЕСА_7. У 2003 році у них народилася донька. Позивач доглядала чоловіка, який тяжко хворів, до дня його смерті.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що з 1998 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживали разом однією сім'єю і виховували спільну дитину, у 2000 році вони спільно придбали квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача та відповідача, свідків приходить до наступного.

Відповідно до п. 20 постанови №11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при застосуванні ст. 74 Сімейного кодексу України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися відносини, що притаманні подружжю.

Згідно ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім'ї має одинока особа. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_4 з 1997 року став проживати однією сім'єю без шлюбу із ОСОБА_5, за адресою : АДРЕСА_8

При цьому, зазначені особи проживали спільно, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки по відношенню один до одного, вели спільний бюджет, що підтверджено показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, позивача ОСОБА_5 в якості свідка.

12 квітня 2000 року на підставі договору купівлі продажу ОСОБА_4, придбав квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 46-47).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_4 та позивача народилася спільна донька - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис 188 ( а.с. 4).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу реєстраційної служби Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області 31.03.2015, актовий запис № 61 (а.с.24).

Згідно довідки від 16.03.2015 № 270, виданою виконкомом Канівської міської ради Черкаської області, вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 р.н, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, був зареєстрований з 18.04.2000 в АДРЕСА_2 та знятий з реєстрації в зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_6 На день його смерті за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 32) .

Судом встановлено, що ОСОБА_4 був сином відповідача ОСОБА_6 та батьком відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8, про що свідчать матеріали спадкової справи (а.с. 89) .

За життя ОСОБА_4 ним було придбано квартиру АДРЕСА_9 про що свідчить договір купівлі-продажу від 12.04.2000, посвідчений приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Лагутінською Є.П., зареєстрований в реєстрі за №1-1409 (а.с. 69), та технічним паспортом ( а.с. 70-72). .

Відповідно до матеріалів спадкової справи, заведеної в Канівській державній нотаріальній конторі (а.с.89), вбачається, що після смерті ОСОБА_4, спадщину за законом прийняли ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_7. ОСОБА_6, від прийняття спадщини відмовилась.

За змістом ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу, що визначає право спільної сумісної власності подружжя.

Тобто, встановлення факту проживання жінки та чоловіка однією сім'єю без реєстрації шлюбу тягне за собою визнання права спільної сумісної власності на майно, набуте ними за час спільного проживання. У даному випадку інше не встановлено письмовим договором між позивачем та померлою особою.

Відповідно до п. 1 розділу VII Прикінцевих положень Сімейного кодексу України цей Кодекс набуває чинності одночасно з набуттям чинності Цивільним кодексом України, тобто з 1 січня 2004 року, й до сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набуття ним чинності. Ці права і обов'язки, визначаються на підставах, передбачених СК України, у тому числі й положеннями ч. 1 ст. 74 цього Кодексу.

В зв'язку з наведеним, під час вирішення позову про встановлення факту проживання та визнання права власності на майно, набуте чоловіком та жінкою під час спільного проживання без укладення шлюбу, суду слід враховувати час виникнення таких відносин.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що вимога позивача про встановлення факту проживання нею та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 р.н, однією сім'єю без реєстрації шлюбу, підлягає задоволенню частково у період з 1 січня 2004 року до 3 липня 2008 року, оскільки Сімейний кодекс України розповсюджується на спірні правовідносини лише з 1 січня 2004 року, а до цієї дати ці правовідносини були врегульовані Кодексом про шлюб та сім'ю України, яким не передбачено можливості визнання факту спільного проживання без реєстрації шлюбу як підставу для визнання набутого майна спільною сумісною власністю.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.12 Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу Про шлюб та сім'ю України» ( у редакції,що була чинною на момент спірних правовідносин), спори про поділ майна осіб, які живуть однією сім'єю, але не перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають вирішуватися згідно п.1.ст.17 Закону «Про власність», відповідних норм ЦК УРСР та з урахуванням п.5. Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1999 за №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». Правила ст.ст 22, 28, 29 КпШС в цих випадках не застосовуються. Так, згідно із ч.1.ст.17 Закону України «Про власність», що був чинний на час виникнення спірних правовідносин, майно придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Ч. 2.ст.112 ЦК УРСР визначено, що сумісною власністю є спільна власність без визначення часток. За змістом п.5. Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. №29 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), розглядаючи позови пов'язані зі спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є не лише майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст..16 закону «Про власність» ст..22 КпШС України), а майно придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності.

Таким чином, набуте позивачкою та ОСОБА_4 майно під час спільного проживання, які не перебували в зареєстрованому шлюбі, а саме квартира АДРЕСА_3, є об'єктом іх спільної сумісної власності, незважаючи на те, що було зареєстроване на ім'я ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представник відповідача ОСОБА_8 та відповідач ОСОБА_4 не заперечував проти позову, в судовому засіданні визнав позовні вимоги ОСОБА_5 у повному обсязі.

За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином позов є обґрунтований і підлягає до задоволення частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 294 ЦПК України, ст.ст. 22, 28, 29 КпШС. ст.ст. 60, 74 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на 1/2 частину квартири - задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_12 та ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року до 03 липня 2008 року.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий -підпис- О . М . Льон

З оригіналом, який знаходиться в матеріалах цивільної справи № 697/2147/16-ц, згідно

Суддя О.М. Льон