233 № 233/6070/16-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Франчук А.О., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, посилаючись на те, що їй на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .
В спірному житловому приміщенні на теперішній час зареєстровані: вона, її невістка ОСОБА_2 та її онука ОСОБА_3 .
Проте, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 понад один рік у спірному житловому приміщенні не проживають, участі у витратах, пов`язаних з утриманням будинку не приймають, їх особистих речей у будинку не має.
Оскільки відповідачі тривалий час без поважних причин відсутні у спірному житловому приміщенні, вважає, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , будучи згідно із ч.3 ст. 76 ЦПК України належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, відомостей про причини неявки не надали, тому суд, на підставі до ч.1 ст. 224 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення).
Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , що підтверджується копією рішення народного суду м. Костянтинівки Донецької області від 12 квітня 1983 року (а.с.5), копією рішення народного суду м. Костянтинівки Донецької області від 24 квітня 1986 року (а.с.58), договором купівлі-продажу від 08 липня 1996 року (а.с.6-7).
Тож, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
За статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2).
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до копії домової книги для реєстрації громадян у будинку АДРЕСА_1 (а.с.8-11), відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у спірному житловому приміщенні на правах члена сім`ї власника житла з 27 вересня 2000 року, відповідач ОСОБА_3 зареєстрована у спірному житловому приміщенні на правах члена сім`ї власника житла з 01 грудня 2004 року.
Факт відсутності відповідачів у спірному житловому приміщенні понад рік без поважних причин знайшов своє підтвердження у сукупності досліджених у справі доказів.
Так, свідок ОСОБА_4 , онук позивача, у судовому засіданні пояснив, що відповідачі понад 10 років у спірному житловому приміщення не проживають, будь-якої участі в утриманні будинку не приймають, їх особистий речей у будинку не має. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 мешкають десь під ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_6 , сусідка позивача, у судовому засіданні пояснила, що вона мешкає у будинку АДРЕСА_2 з листопада 2013 року. З 2014 року вона знайома з позивачем як з бабою свого цивільного чоловіка ОСОБА_4 . З 2014 року вона жодного разу не бачила відповідачів у будинку АДРЕСА_1 .
З Акту з перевірки паспортного режиму від 13.01.2017 року (а.с.59) вбачається, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у будинку АДРЕСА_1 не мешкають понад 10 років, їх особистих речей в будинку не має.
За довідками КЛП «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівки» (а.с.41-42) відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 під наглядом у лікаря-психіатра не перебувають.
За довідками КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Костянтинівки» (а.с.43-44) відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога не перебувають.
З довідки Комунальної установи «Центральна районна лікарня» Костянтинівської міської ради від 12 січня 2017 року №01-14/45 (а.с.45) вбачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у період з 01.01.2009 року по теперішній час за наданням амбулаторної та стаціонарної медичної допомоги в лікувально-профілактичні заклади міста не звертались.
За довідками Костянтинівського відділення Бахмутського відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області від 18.01.2017 року № 843/204/06-17 та 846/204/06-17 (а.с.48-51), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягуються та під вартою не перебувають.
Відповідно до довідки виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 19.01.2017 року № 160/12вх.12-86/1 (а.с.52) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на обліку служби у справах дітей Костянтинівської міської ради з січня 2009 року в якості кандидатів в опікуни (піклувальники) над дітьми, для створення прийомної сім`ї, дитячого будинку сімейного типу, для організації інших закладів для дітей сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування не перебували, опікуном (піклувальником) над дітьми та над дієздатними особами не призначались.
Відповідно до довідки Костянтинівського об`єднаного міського військового комісаріату Донецької області від 20.01.2017 року № 451 (а.с.53) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на військовому обліку військовозобов`язаних запасу у Костянтинівському ОМВК Донецької області не перебувають та Костянтинівський ОМВК не має відомостей щодо перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України.
За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідачів в спірному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, суд вважає, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Тож , позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 209, 214-215,226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку м. Київ, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням 30 січня 2017 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.
Суддя: О.В. Каліуш