Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2/711/393/17
Справа № 711/9687/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Степаненка О.М.

за участю секретаря Чубенко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивують тим, що 27.09.2005 між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № 895/06-034-722, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 75000 грн. зі сплатою 17,50 % річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 25.09.2020.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит в розмірі 75000 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № 009-20 від 27.09.2005.

Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконала, зокрема: порушила умови повернення кредиту та погашення процентів за кредитом.

Згідно п.1.1 даного договору повернення кредиту здійснюється щомісячно, згідно з визначеним графіком та з кінцевим терміном повернення заборгованості до 25.09.2020 включно.

Відповідач, в порушення умов даного договору щодо повернення кредиту, своє зобовязання не виконала та станом на 01.04.2016 заборгованість по поверненню кредиту становить 68744,01 грн.

Відповідно до п. 1.1 договору кредит позичальнику був наданий на умовах платності. Остання зобовязалася сплачувати позивачу проценти за використання кредиту не пізніше 20 числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти.

Відповідач не виконує власного обовязку по сплаті процентів за користування кредитом, передбаченого п.п. 3.3.9 та 3.3.10 договору кредиту, внаслідок чого станом на 01.04.2016 прострочена заборгованість по сплаті процентів становить 118244,64 грн.

Згідно з п. 4.2 кредитного договору за прострочення строків повернення кредиту чи прострочення сплати процентів, відповідач зобовязаний сплатити позивачу пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості.

Таким чином, за несвоєчасне повернення кредиту відповідачу нарахована пеня в сумі 35953,12 грн. та пеня за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 47049,17 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

В звязку із простроченням виконання зобовязання відповідачу нараховане 15467,40 грн. інфляційних втрат за прострочення сплати за кредитом та 20241,04 грн. інфляційних втрат за прострочення сплати процентів, а всього 35708,44 грн.

На підставі вищевикладеного просять суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту № 895/06-034-722 від 27.09.2005 в загальній сумі 305699,38 грн., з яких: заборгованість за кредитом 68744,01 грн., заборгованість за несплаченими процентами 118244,64 грн., заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту 35953,12 грн., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів 47049,17 грн., інфляційні втрати 35708,44 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 4585,49 грн.

Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» за довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, подав заперечення на позов. Крім того, звернувся до суду із заявою про застосування до позовних вимог строку позовної давності, мотивуючи заяву тим, що рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 09.07.2007 у справі № 2-292/2007 звернуто стягнення на майно ОСОБА_1 у вигляді комплексу будівель ковбасного цеху, який знаходиться за адресою: м. Чигирин, вул. Замкова, буд. 186 Черкаської області на користь АКБСР «Укрсоцбанк» в погашення заборгованості по договору кредиту № 895/06-034-722 від 27.09.2005 на загальну суму 101897,62 грн. Рішенням суду встановлено, що відповідач, всупереч п. 1.1 договору кредиту, пятнадцяту частину кредиту до 20.12.2006 не повернула, а тому, відповідно до п. 4.5 договору кредиту, 21.02.2007 настав термін його повернення в повному обсязі. Оскільки з даним позовом позивач звернувся лише 09.11.2016, тому встановлений законом трирічний строк позовної давності був пропущений позивачем. В звязку із цим просив суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.09.2005 між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № 895/06-034-722, відповідно до умов якого АКБСР «Укрсоцбанк» надав ОСОБА_1 у тимчасове користування грошові кошти в сумі 75000 грн. зі сплатою 17,50 % річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 25.09.2020.

Відповідач, в порушення умов даного договору щодо повернення кредиту, своє зобовязання не виконала та станом на 01.04.2016 заборгованість по поверненню кредиту становить 68744,01 грн.

Пунктами 1.1, 1.1.1 договору сторони встановили графік та порядок погашення суми основної заборгованості шляхом виплати щомісячних платежів протягом всього часу дії договору в розмірі 417 грн. в строки передбачені у графіку та з кінцевим терміном основного зобовязання до 25.09.2020.

Відповідно до п. 1.1 договору кредиту кредит був наданий на умовах платності, а тому відповідач зобовязалася сплачувати позивачу проценти за використання кредиту не пізніше 20 числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти.

В звязку із не сплатою процентів відповідачу станом на 01.04.2016 нарахована заборгованість в сумі 118244,64 грн.

Згідно з п.4.2 кредитного договору за прострочення строків повернення кредиту чи прострочення сплати процентів, відповідач зобовязаний сплатити позивачу пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості, а тому за несвоєчасне повернення кредиту відповідачу нарахована пеня в сумі 35953,12 грн. та пеня за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 47049,17 грн.

Відповідно до пунктів 3.3.9, 3.3.10 договору позичальник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному пунктом 1.1. цього договору. У разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених пунктами 3.3.9, 3.3.10 договору протягом більше ніж 60 календарних днів строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно із пунктом 4.5. кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених пунктами 3.3.9. (сплата процентів), 3.3.10. (своєчасна та в належному розмірі сплата кредиту й процентів) цього договору, протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобовязання, та визначили умови такого повернення коштів.

Судом встановлено, що останній платіж за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 здійснила 24.11.2006, що підтверджується розрахунком вимог банку за кредитним договором. Отже, встановлену графіком погашення заборгованості, пятнадцяту частину кредиту до 20.12.2006 відповідач не повернула, а тому за визначенням пункту 4.5. договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 60 днів, тобто з 21.02.2007.

Оскільки строк виконання основного зобовязання було змінено на 21.02.2007, то саме з цього моменту у позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак банк звернувся до суду з зазначеним позовом лише 09.11.2016, тобто зі спливом трирічного строку позовної давності.

За змістом ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Разом із тим, за змістом ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом, пеня за процентами та інфляційні втрати за процентами підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Відповідно до розрахунку вимог банку за відсотками у звязку із неповерненням ОСОБА_1 кредитної заборгованості за кредитним договором № 895/06-034-722 від 27.09.2005 за період з 09.11.2013 по 09.11.2016 сума заборгованості за процентами за вказаний період становить 37706,09 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 45817,47 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 15302,40 грн., а тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість у розмірі 98825,96 грн.

Зазначені судом висновки узгоджуються з правовою позицією судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 02.12.2015 № 6-249цс15.

Відповідно до ч 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково в розмірі 98825,96 грн., то з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 1482,39 грн. (98825,96 грн. х 1,5 % /100 % = 1482,39 грн.).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 266, 526, 599, 625, 610, 1048, 1054 ЦК України, та ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 98825,96 грн. за договором кредиту № 895/06-034-722 від 27.09.2005, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1482,39 грн., а всього 100308,35 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_4