Справа № 559/43/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в особі головуючої судді Кічатої О.Ю.,

секретаря Федчук А.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 01 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського МРУЮ у Рівненській області, актовий запис №250. Від шлюбу в них народився ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач створив неможливі умови для сумісного з ним проживання, що змусило її виїхати до батьків. Оскільки відповідач не надає кошти на утримання дитини, хоча зобов»язаний це робити, вона змушена звернутись до суду. Відповідач має нестабільний заробіток, тому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка, згідно поданого клопотання, просить розглянути справу у її відсутності, з участю її представника - адвоката ОСОБА_1.(а.с.9).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідач не виконує своїх обов»язків щодо утримання дитини, хоча зобов»язаний це робити. Він є працездатним, може сплачувати аліменти. Просить позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що дружина після народження дитини поїхала до батьків. У грудні 2016 року він забрав її з дитиною, проте через тиждень вона знову повернулась до батьків. По можливості він допомагає дитині. В грудні 2016 року переслав позивачці 600 грн., про що зберіг квитанцію. Крім цього він ще пересилав кошти у розмірі 500 грн., 1200 грн. та 200 грн., але не знав, що потрібно буде підтвердження. Стабільного заробітку не має, підробляє тим, що робить озеленення території, в місяць має 2000-2500 грн. В минулому році їздив у Польщу на заробітки. Купили разом хату в с.Малі Сади Дубенського району. Він докладає усіх зусиль щоб зробити ремонт у спільному будинку, поставив санвузол. У нього після обмороження відрізані фаланги пальців на руках та пальці на ногах, інваліднсть не оформляв. Згідний на стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1000 грн.

Заслухавши учасників, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського МРУЮ у Рівненській області, актовий запис №250 (а.с.3).

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1. Його батьками є сторони по справі (а.с.4).

Встановлено, що дитина проживає разом з матір»ю та знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо. Про це свідчить також довідка про склад сім»ї позивачки №56 від 23.01.2017, видана Малосадівською сільською радою (а.с.11).

Згідно квитанції "Ощадбанку" від 29.12.2016, наданої відповідачем, він через термінал банку поповняв картковий рахунок на суму 600 грн. (а.с.20).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» - з 01 січня 2017 року встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у розмірі 1355 грн.

Відповідач повинен виконувати обов'язок по утриманню своєї малолітньої дитини. Суд враховує розмір прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, визнання відповідачем позову і вважає, що є підстави для призначення аліментів на утримання дитини у розмірі 1000 грн. Вказаний розмір не є завищеним в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку дитини, її потреб та таким, що створить відповідачу труднощі матеріального характеру.

Відносно вимог позивачки щодо зазначення: «але не менше 30 % прожиткового мінімуму» суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Про це зазначається при визначенні аліментів у частці від заробітку. Оскільки в даному випадку суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка перевищує 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі.

За таких обставин, керуючись ст.ст.3, 6, 57, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 84, 141, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісяця, починаючи з 10 січня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути зОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави (в особі Державної судової адміністрації України) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць за період з 10 січня 2017 року до 10 лютого 2017 року, - допустити до негайного виконання.

На рішення може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 10 днів через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: