Справа № 206/6698/16-ц
Провадження № 4-с/206/2/17
У Х В А Л А

16.01.2017року

Самарський районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Щербині Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро скаргу Кредитної спілки «Дніпропетровська ощадна кредитна спілка» на дії державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровськ , заінтересована особа: ОСОБА_1 про скасування постанови та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Звернувшись до суду зі скаргою кредитна спілка «Дніпропетровська ощадна кредитна спілка» просить поновити пропущений строк для подання скарги, зобовязати Самарський ВДВС м. Дніпропетровська відмінити постанову ВП №52412874 від 15.09.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження, зобовязати Самарський ВДВС поновити перебіг строку предявлення до виконання судового наказу по справі №2-н-141/08, виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська та відкрити виконавче провадження по ньому . Свої вимоги мотивує тим, що у вересні 2016 року кредитна спілка «Дніпропетровська ощадна кредитна спілка» звернулась до Самарського ВДВС з проханням про поновлення перебігу строку предявлення виконавчого документа до виконання в звязку з частковим виконанням рішення суду боржником та відкриття виконавчого провадження. 15.09.2016 року постановою державного виконавця було відмовлено у відкритті провадження в зв'язку з пропуском строку на пред'явлення виконавчого документа до виконання. Такий строк переривався в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржник в липні 2016 року частково сплатив борг за судовим наказом.

В судовому засіданні представник кредитної спілки «Дніпропетровська ощадна кредитна спілка» скаргу підтримав, підтвердив викладені в ній обставини, а щодо пропущення строку зазначив, що постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження отримав 27.10.2016 року. Однак деякий час з приводу цієї постанови він не міг проконсультуватись з юристом, а зробивше це 7.11.2016 року впродовж 10-ти днів і звернувся до суду з дійсною скаргою.

Державний виконавець Самарського ВДВС м. Дніпропетровськ МУЮ ОСОБА_2 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки при винесенні постанови він діяв відповідно до вимог діючого законодавства.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.

Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що постановою від 15.09.2016 року державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу № 2-н-141/08 виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська 04.08.2008 року у зв'язку з пропуском строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Цього ж дня, 15.09.2016 року, в.о. начальника Самарського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на адресу КС «Дніпропетровська Ощадна Кредитна спілка» була направлена копія вищезазначеної постанови.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 385 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Пропуск зазначених строків, які визначаються як процесуальні строки, не є підставою для відмови у прийнятті скарги, оскільки вони можуть бути поновлені судом за наявності поважних причин і на них поширюються правила статті 72 ЦПК. Тому скарга, подана після закінчення відповідного строку, залишається без розгляду, якщо суд за клопотанням заявника не знайде підстав для його поновлення.

Клопотання про поновлення строку на оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця вирішується в судовому засіданні відповідно до вимог статті 73 ЦПК України.

Відповідно до ст. ст. 72, 73 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку. Суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, то суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав ЦПК України не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому, судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

Наведене не суперечить роз'ясненням, що викладені в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», де зазначене, що строки для оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця є процесуальними та можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Так, 15.09.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, яка того ж числа була направлена кредитній спілці поштою та копію якої 27.10.2016 року представник кредитної спілки отримав особисто у виконавчій службі. Однак заявник звернувся до суду із скаргою лише 17.11.2016 року, тобто більше ніж через десять днів від дня винесення оскаржуваної постанови.

Заявник поважність причин пропуску строку звернення до суду обґрунтовує тим, що після отримання копії постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження деякий час з приводу неї не міг проконсультуватись з юристом, а коли зробив це 7.11.2016 року, то одразу ж по можливості звернувся до суду зі скаргою.

На думку суду цю причину не можливо розцінити, як поважну причину пропуску строку.

Разом з цим, заявник і жодних відомостей на підтвердження даної обставини не надав, хоча відповідно до ч 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

До того ж, 7.11.2016 року не може бути моментом обізнаності кредитної спілки про порушення її права, оскільки заявник, який 13.09.2016 року подав заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримаючи більше місяця задоволення своїх вимог, оскільки звернувся до виконавчої служби за отриманням оскаржуваної постанови лише 27.10.2016 року, вважається вже обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні.

Відповідно до положень статті 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, враховуючи, що заявник не скористався визначеним правом щодо оскарження дій державного виконавця у встановлений законом строк, а звернувшись до суду зі скаргою своє клопотання про поновлення пропущеного строку не обґрунтував, в ході судового розгляду не навів поважних причин пропуску, тому на думку суду скарга підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.67,72,73,207,208-210,293,385 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Кредитної спілки «Дніпропетровська ощадна кредитна спілка» на дії державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровськ, заінтересована особа: ОСОБА_1 про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Розяснити кредитній спілці «Дніпропетровська ощадна кредитна спілка», що відповідно до ч.2 ст. 207 ЦПК України, - особа, заяву якої залишено без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Самарський районний суд міста Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня її оголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В. Зайченко