Ухвала

іменем україни

01 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 23 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько - ОСОБА_6, який також був рідним братом відповідача. Покійний батько проживав разом з матір'ю ОСОБА_7, якій на праві власності належав житловий будинок по АДРЕСА_1 ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а її чоловік помер ще у 1978 році.

17 лютого 2004 року ОСОБА_7 склала заповіт, якими все своє мано заповіла батькові позивача ОСОБА_6 Після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняв її син, а батько позивача ОСОБА_6, в установленому законом порядку своє право на спадщину не оформив.

Коли позивач в установлений законом строк звернувся до нотаріуса за оформленням свого права на спадщину після смерті батька - ОСОБА_6, то йому було відмовлено через відсутність у свідоцтві про право власності на будинок, яке було видане ще його бабусі, печатки сільської ради і підпису сільського голови, крім того, в оформленні спадщини перешкоджають дії відповідача, а тому позивач просив визнати за ним право власності на будинок.

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 23 липня 2015 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право приватної власності на житловий будинок, що залишився після смерті його батька ОСОБА_6, який знаходиться по АДРЕСА_1

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 2/3 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті його батька - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

У задоволенні решти позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Апеляційний суд встановив, що спірне господарство відносилося до колгоспного типу двору, в якому станом на 15 квітня 1991 року були зареєстровані: ОСОБА_7, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що частки всіх членів колгоспного двору, які проживали і були зареєстровані в ньому є рівними, тобто по 1/3 частині кожному.

З урахуванням вказаного після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на 2/3 частини житлового будинку: на 1/3 частини, яка належала йому як члену колгоспного двору і на 1/3 частини, яка успадкована ним за заповітом після смерті матері ОСОБА_7.

Встановивши вказані обставини, апеляційний суд дійшов правильного висновку про визнання за позивачем, який в установленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини, права власності на 2/3 частини житлового будинку по АДРЕСА_1

З урахуванням вказаного колегія суддів вважає, що апеляційний суд, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалив законне і обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 16 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана І.М. Завгородня В.М. Коротун