провадження № 2/243/1276/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2017 року Слов′янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

при секретарі Останькович А.О.

за участю

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Словянська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Содовий завод» про стягнення індексації заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Содовий завод» про стягнення індексації заробітної плати, обґрунтувавши свої вимоги тим, що він працював у відповідача електромонтером по обслуговуванню електрообладнання ВАТ «Содовий завод» з 13.06.1977 року по 24.09.1998 року. З 1997 року відповідач припинив виплачувати йому заробітну плату. Рішенням Словянського міського суду Донецької області від 24.05.1999 року було вирішено стягнути з ВАТ «Содовий завод» на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 2 291 грн. 13 коп. Виконавчий лист за вказаним рішенням було своєчасно надано до ВДВС Словянського міськрайонного управління юстиції та він був взятий до виконання. У травні 2016 року йому була виплачена заборгованість по заробітній платі за рішенням суду у сумі 2 291 грн. 13 коп. У зв'язку з наведеним просить суд стягнути на свою користь з ВАТ «Содовий завод» індексацію заробітної плати за період часу з 01.06.1999 року по 01.05.2016 року у сумі 14 778 грн. 25 коп.

Позивач ОСОБА_1, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив задовольнити з підстав наведених у заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Содовий завод» в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи у суді повідомлявся належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України.

Дослідивши подані позивачем документи, заслухавши його пояснення, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 дійсно працював у ВАТ «Содовий завод» в період часу з 23.05.1977 року по 24.09.1998 року, що підтверджується копією трудової книжки позивача від 27.08.1971 року (а.с.7-9).

Відповідно до рішення Словянського міського суду Донецької області від 24.05.1999 року, з ВАТ «Содовий завод» на користь ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість по заробітній платі за період з вересня 1996 року по вересень 1998 року в розмірі 2 291 грн. 13 коп. (а.с.6).

Правовідносини, що виникли між сторонами, щодо стягнення індексації заробітної плати врегульовані КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року № 1282-XII з наступними змінами, Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Згідно ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 95 КЗпП України визначено, що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Згідно з ч. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-XII з наступними змінами (далі Закон № 1282-XII) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Частинами 1, 4 статті 2 цього закону визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення), індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно із ст. 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсоток (у редакції Закону України від 07.02.2002 р. № 3027-III), 103 відсотка (в редакції Закону України від 24.12.2015 р. N 911-VIII). Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до ст. 6 Закону № 1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі Порядок).

Цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників. (п.1).

Пунктом 1-1 вказаного Порядку визначено, що підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно з п.2 Порядку, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі.

Пунктом 4 порядку визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення).

Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Згідно з п.6 Порядку виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів.

В даному випадку відповідачем порушені норми трудового законодавства, спрямовані на забезпечення фізичної особи реальною заробітною платою, тобто грошовою винагородою за виконану роботу як еквівалент вартості споживчих товарів і послуг. Стягнення індексації заробітної плати в даному випадку не є економічною санкцією.

Як зазначає позивач, на момент звільнення його з підприємства з ним не було проведено розрахунку та існувала заборгованість по його заробітній платі.

В позовній заяві позивач зазначив, що в травні 2016 року йому була виплачена заборгованість по заробітній платі в сумі 2 291 грн. 13 коп. Отже, стягнута за вищезазначеним рішенням суду сума заборгованості по заробітній платі плати на час звернення позивача до суду із зазначеним позовом повністю йому виплачена.

Таким чином, позивач має право на індексацію заробітної плати за період з початку виникнення заборгованості до постановлення рішення суду про стягнення заборгованості з відповідача.

Однак, з позовної заяви вбачається, що позивач ставить питання про стягнення з відповідача на його користь суми індексації заробітної плати, яка була стягнута за вищезазначеним судовим рішенням та фактично виплачена у травні 2016 року, тобто він просить стягнути індексацію заробітної плати за період з 01 червня 1999 року по 01 травня 2016 року, виходячи з приросту індексу споживчих цін за цей період, привівши розрахунок, за яким суму заборгованості, стягнену рішенням Словянського міського суду від 24.05.1999 року помножив на приріст індексу споживчих цін за вказаний період та визначив суму індексації у розмірі 14 778 грн. 25 коп. (2 291 грн. 13 коп. х 645,02% /100%).

Індексації підлягають саме суми заробітної плати за умов, визначених Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком проведення індексації грошових доходів громадян, з врахуванням величини порога індексації та у межах визначених законом величин вартості межі малозабезпеченості, а не стягнута за рішенням суду сума, помножена на індекси інфляції, як просив у позові позивач.

Індексація заробітної плати, стягненої за рішенням суду, що своєчасно не виконане, у спосіб, визначений у позовній заяві, тобто шляхом помноження стягненої рішенням суми на індекси інфляції законом не передбачена.

Розвязуючи зазначені вимоги позивача, суд позбавлений можливості визначити індексацію заборгованості ВАТ «Содовий завод» перед позивачем, оскільки даних про щомісячні розміри заробітної плати та про розмір її заборгованості немає. При цьому в позовній заяві ОСОБА_1 зазначає період виникнення заборгованості 1997 рік, що суперечить рішенню суду від 24.05.1999 року, де вказано вересень 1996 року.

Згідно зі ст.ст.10, 60 ЦПК України закріплено принцип змагальності сторін і гарантується сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а у випадку неможливості стороною подати докази з поважних причин суд має сприяти особі в їх витребуванні, тим самим суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Згідно ч.1 та ч.4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин, а тому їх слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 96, 115, 116, 117 КЗпП України, Законом України Про оплату праці, Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Содовий завод» про стягнення індексації заробітної плати відмовити, у звязку з відсутністю підстав.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_3