Справа № 362/986/17
Провадження 2/362/1253/17
У х в а л а

"28" лютого 2017 р. суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Овостар», АТ «Страхова Група «ТАС» (приватне), третя особа - ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної та морвльної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з АТ «Страхова Група «ТАС» (приватне) на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 30000 грн., на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 100000,00 грн. та на користь ОСОБА_6-Е.А. моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн.

Перевіривши позовну заяву, приходжу до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Однак, дані щодо учасників судового розгляду, зазначені в позовній заяві не узгоджуються з даними, зазначеними в документах, доданих до позовної заяви.

Так, в позовній заяві зазначено позивачем ОСОБА_1, однак, як вбачається з копії паспорта серії КС № 981814, його видано на імя ОСОБА_7.

Також даний позов подається в інтересах малолітньої ОСОБА_3, однак з копії Свідоцтва про народження серії 1-СГ № 279209 вбачається, що воно видано на імя ОСОБА_6.

Крім того, позовна заява не містить змісту позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину; наявність підстав для звільнення від доказування.

Зокрема, позивач, предявляючи позов до АТ «Страхова Група «ТАС» (приватне), не зазначив докази, що страховою компанією порушено його право на отримання страхових виплат, в чому полягає вказане порушення (чи звертався позивач, до страхової компанії для виплати йому суми страхового відшкодування та мотиви відмови у виплаті). Також до матеріалів позовної заяви не додано доказів того, що право власності на автомобіль «ВАЗ-21114», д.н.з. АІ 9260АС належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Овостар» і цивільно-правова відповідальність ТОВ «Овостар» на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у страховій компанії АТ «Страхова Група «ТАС» (приватне). Крім того, в позовній заяві не вказано, на якій підставі ОСОБА_4 керував транспортним засобом, що належав на праві власності ТОВ «Овостар», оскільки, відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 р. № 4, на яку посилається позивач, якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Разом з тим, не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року з доповненнями та змінами, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Разом з тим, позивачем не зазначено доказів, з чого він виходив, визначаючи розмір заподіяної йому моральної шкоди, щодо моральної шкоди ОСОБА_2 та ОСОБА_6-Є. А. в позовній заяві взагалі відсутнє обґрунтування та посилання на їх розмір.

Що стосується відшкодування матеріальної шкоди, то в позовній заяві вона обґрунтовується в розмірі 30000 грн., яку необхідно стягнути на користь ОСОБА_1, однак не додано жодних доказів, щоб підтверджували понесені ним витрати на придбання медикаментів, лікарських засобів та матеріалів медичного призначення для лікування його здоровя в розмірі 30 000 грн., при тому, що в позовній заяві позивач вказує, що дані витрати на вказану суму були понесені ним на лікування сина ОСОБА_2, щодо матеріальних витрат на користь ОСОБА_2 в розмірі 100000,00 грн. в позовній заяві посилання взагалі відсутні.

Позивач вказує на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якого від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок кримінального правопорушення.

Як вбачається з позовоної заяви, позивач, крім відшкодування матеріальних збитків, зазначає вимогу про відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" , ст. 119 ЦПК України позивачем до позовної заяви не надано документів, що підтверджують сплату судового збору за заявлені вимоги щодо відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Овостар», АТ «Страхова Група «ТАС» (приватне), третя особа - ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - залишити без руху з наданням строку для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Розяснити, що в разі невиконання вказівок судді в зазначений термін позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М.Кравченко