АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 605/482/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Чорна В.Г.
Провадження № 22-ц/789/304/17 Доповідач - Кузьма Р.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Хома М. В., Костів О. З.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зборівського районного суду від 01 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Підгаєцького районного суду Тернопільської області, ОСОБА_2, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Тернопільській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Тернопільській області про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Підгаєцького районного суду Тернопільської області, ОСОБА_2, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Тернопільській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Тернопільській області про стягнення моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовув тим, що через протиправну бездіяльність ОСОБА_2, як службової особи органу державної влади, яка не видала наказ про його відпустку, він не отримав консультацію та своєчасну медичну допомогу у медичному закладі за своїм вибором, як це дозволяє йому чинне законодавство та як наслідок його стан здоров'я погіршився, зокрема, сильними больовими відчуттями, які без прийому знеболюючих препаратів не давали йому змоги спокійно спати, обмеженням рухливості, що в свою чергу призвело до часткової втрати працездатності та можливості нормально пересуватись чи сидіти, що мало наслідком перебування його на лікарняному. Протиправність дій голови Підгаєцького районного суду Тернопільської області ОСОБА_2 визнана постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 травня 2016 року.

Тому просив суд стягнути з Підгаєцького районного суду Тернопільської області на його користь завдану моральну шкоду в розмірі 50000 грн.

Рішенням Зборівського районного суду від 01 лютого 2017 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В судове засідання сторони не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутній причинно-наслідковий зв'язок між діями голови Підгаєцького районного суду Тернопільської області ОСОБА_2, яка на звернення позивача не видала наказ в березні 2016 року про його відпустку та погіршенням його стану здоров'я, оскільки позивач проходив лікування опорно-рухового апарату в 2007 році, в зв'язку з чим йому призначено ІІІ групу інвалідності (загальне захворювання).

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно до вимог статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом встановлено, що постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 травня 2016 року зобов'язано голову Підгаєцького районного суду Тернопільської області ОСОБА_2 видати наказ про надання відпустки, згідно поданої заяви ОСОБА_3 із урахуванням приписів частини 3 статті 10 Закону України "Про відпустки". Постанова набрала законної сили 23 серпня 2016 року. Нею встановлено, що головою Підгаєцького районного суду 31.12.2015 р. затверджено Графік надання щорічних відпусток суддям Підгаєцького районного суду Тернопільської області у 2016 р. Вищевказаним графіком визначено наступні періоди щорічної відпустки позивача у 2016 р.: з 14.03.2016 р. по 27.03.2016 року 14 календарних дні; з 16.05.2016 р. по 01.06.2016 р. 17 календарних дні; з 15.08.2016 р. по 27.08.2016 р. 13 календарних дні; з 19.12.2016 р. по 30.12.2016 р. 12 календарних дні.

Позивач 21.03.2016 р. звернувся із заявою на ім'я голови суду в якій просив надати йому невикористану відпустку терміном 16 календарних днів за відпрацьований період з 18.08.2012 р. по 17.08.2013 р. з 25.04.2016 р.

Наказом від 11.04.2016 р. № 4-В йому надано невикористану щорічну відпустку терміном 16 календарних днів з 26.04.2016 р. по 13.05.2016 р. за відпрацьований період роботи з 18.08.2012 р. по 17.08.2013 р.

В цій же заяві позивач просив надати йому невикористану відпустку тривалістю 74 календарних днів з 20.06.2016 р. за відпрацьований період: зокрема - з 18.08.2012 р. по 17.08.2013 р. -15 календарних днів; - з 18.08.2013 р. по 17.08.2014 р. - 25 календарних днів; - з 18.08.2015 р. по 17.08.2016 р. - 19 календарних днів. Також надати 15 календарних днів додаткової відпустки за вислугу років за відпрацьований період з 01.01.2013р. по 31.12.2014 р. включно з виплатою матеріальної допомоги у розмірі посадового окладу.

Згідно із резолюцією на поданій 21.03.2016 р. заяві зазначено що дане питання буде вирішено в передбачені строки перед наданням відпустки відповідно до графіку надання відпустки.

Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не надано доказів заподіяння йому моральної шкоди та відсутній причинно-наслідковий зв'язок між діями голови Підгаєцького районного суду Тернопільської області відповідача ОСОБА_2, яка на звернення позивача не видала наказ в березні 2016 року про його відпустку та погіршенням його стану здоров'я.

Вказане спростовує доводи апеляційної скарги про те, що суд не відобразив в рішенні результати оцінки доказів та не навів мотиви відмови.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Крім цього в апеляційній скарзі наведено ряд процесуальних порушень допущених судом першої інстанції щодо складання повного тексту рішення суду та витребування документів, які не підставою для скасування рішення в апеляційній інстанції.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Зборівського районного суду від 01 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Р.М. Кузьма