Справа № 149/3181/16-ц
Провадження №2/149/103/17
Номер рядка звіту 51
17.03.2017 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вергелеса В. О.,
за участю секретаря Лисої В. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - орган опіки та піклування Городенківська районна державна адміністрація Івано-Франківської області, до ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав,-
Позивач ОСОБА_1 про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Подала до суду заяву якою позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, заперечень проти позову не подав. Також від нього не надійшло заяв про розгляд справи за його відсутності.
Представник третьої особи - органу опіки та піклування Городенківська районна державна адміністрація Івано-Франківської області в судове засідання не з"явився. Городенківська районна державна адміністрація Івано-Франківської області подала до суду заяву, яко просила розглянути справу за відсутності її представника, проти задоволення позову не заперечувала, вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 буде в інтересах дитини.
Частиною 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про день, час і місце судового заідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що підстав для відкладення розгляду справи згідно ст. 169 ЦПК України не має, і позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд здійснює заочний розгляд справи з врахуванням вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України.
Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НМ № 227354, виданим виконкомом Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області (а.с.6).
Позивач ОСОБА_1 та її малолітня донька ОСОБА_2 зареєстровані та проживають за адресою - вулиця Шкільна, 9, с. Поточище, Городенківського району Івано-Франківської області (а.с.5).
Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.21).
Шлюб між батьками малолітньої дитини ОСОБА_4 - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано 04.12.2015 року, що підтверджується рішенням Городенківського районного суду від 04.12.2015 року , яке набрало законної сили 15.12.2015 року (а.с.7).
Відповідно до матеріалів цивільної справи мати ОСОБА_1 з 2013 року самостійно виховує доньку ОСОБА_4 Батько ОСОБА_3 участі у вихованні доньки не приймає і матеріально не забезпечує, від виконання батьківських обов"язків ухиляється.
Рішенням Городенківського районного суду від 25.11.2013 року у справі № 342/965 з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі ? частини всіх видів заробітку. (а.с.13).

Відповідно до розрахунку Хмільницького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області № 03-5235 від 28.07.2016 року заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 за період з 14.06.2013 року по 01.07.2016 року становить 15039,69 гривень (а.с. 13-14).

Органом опіки та піклування Городенківською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області надано висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, так як це буде в інтересах дитини (а.с. 15-16).

Відповідно до статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до пунктів 1- 5 статті 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до частини 1 статті 164 СК України батьки можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей.

Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Із роз'яснень, викладених у пунктах 15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, зі змінами внесеними постановою № 20 від 19 грудня 2008 року, вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, в ході розгляду справи судом встановлено, що батько малолітнньої дитни ОСОБА_4 - ОСОБА_3 умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її виховання та навчання, підготовку до самостійного життя, фактично відмовився від неї, що є підставою для задоволення позову, а тому позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 по відношенню до малолітнньої дитни ОСОБА_4, є доцільним і буде в інтересах дитини .

Суд вважає за необхідне роз"яснити, що відповідно до вимог статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо утримання дитини.

Відповідно до статті 169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення.

У відповідності до частини 5 статті 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили підлягає направленню до державного органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження.

Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 164, 165,170, 184 СК України, ст.ст. 3, 15,60, 88, 208-215, 218, 223, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати до державного органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 551,20 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний на протязі 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Вергелес В. О.