Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. №314/5882/13-ц Головуючий у 1-й інстанції: Капітонов Є.М.
Провадження № 22-ц/778/547/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_5 «ПРИВАТБАНК» на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 листопада 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення ОСОБА_6 та інших осіб, які проживають в житловому будинку.

В обґрунтування позову банк зазначив, що 26.05.2008 року на підставі кредитного договору укладеного між Банком та ОСОБА_6, остання отримала кредит у розмірі 12506,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 26.05.2028 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_6 укладений договір іпотеки, за умовами якого відповідач передала в іпотеку нерухоме майно житловий будинок. Відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідача та інших, осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 листопада 2016 року відмовлено у задоволенні позову. В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом попередньої інстанції встановлено, що 26.05.2008 між Банком та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № ZPVLGА, відповідно до якого остання отримала кредит у сумі 12506,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 26.05.2028 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7 26.05.2008 року, зареєстрований у реєстрі за № 1248. Згідно з умовами договору, відповідач передала в іпотеку наступне нерухоме майно: будинок, загальною площею 61,00 кв.м., розташований на земельній ділянці 3777 кв.м., за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Дружелюбівка, вул. Жовтнева буд. 55, яка належить ОСОБА_6 на підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 березня 2008 року.

За ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Аналізуючи положення ст. ст. 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», 328, 335, 376, 392 ЦК України слід дійти висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

Вказана правовою позиція Верховного Суду України висловлена у постанові від 28 вересня 2016 року у справі № 6-1243цс16.

За змістом договору іпотеки від 26.05.2008 року, укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6, сторони узгодили, порядок звернення стягнення на заставне майно.

Відповідно до п. 24 Договору іпотеки - звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених п. 18.8.1,18.8.2, 18.9 цього договору, відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі.

При зверненні стягнення на Предмет іпотеки в позасудовому порядку сторони погодились, що початкова ціна Предмету іпотеки встановлюється в розмірі зазначеному у п. 35.5 цього Договору. Іпотекодержатель має право реалізувати Предмет іпотеки за ціною, вище зазначеної в цьому пункті.

П. 25. Реалізація предмету іпотеки здійснюється відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України.

П. 29. Звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом:

- переходу до Іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»: або

- продажу предмету іпотеки будь - якій особі та будь - яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст. 38 Закону України „Про іпотеку, для чого Іпотекодавець надає Іпотекодержателю право укласти такий договір, за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд Іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені Іпотекодавця, у т.ч. отримати витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно.

Суд попередньої інстанції вірно зазначив, що за змістом позовної заяви, позивач просив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки будинок загальною площею 61,00, житловою площею 31,10, який розташований за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Дружелюбівка, вул.. Жовтнева буд. 55, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі договору іпотеки № ZPVLGА від 26.05.2008 ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ ОСОБА_5 «ПРИВАТБАНК» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні, зазначеному в Договорі іпотеки, а саме 83420,00 гривень, будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульований статтею 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що умовами договору іпотеки не передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку шляхом надання банку права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу за початковою ціною 83420,00, з наданням банку всіх повноважень продавця, в тому числі права отримання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Таким чином, суд попередньої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні позову про звернення стягнення на зазначений вище предмет іпотеки у спосіб вибраний позивачем.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, із висновками якого погоджується суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку відповідно до ст. ст. 10, 60, 212, 303 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, правильно виходив із не обґрунтованості зазначених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що і законом і п. 24 та п. 25 договору іпотеки передбачена можливість задоволення вимог у спосіб обраний банком, про необхідність виселення осіб з іпотечного майна, про неврахування судом п. 25 договору іпотеки зводяться лише до незгоди з рішенням суду першої інстанції, ґрунтуються фактично на тих же доводах, на які посилався банк в суді першої інстанції, як на підстави для задоволення позову, вони фактично оцінені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні і його висновків не спростовують.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_5 «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 листопада 2016 року по даній справі залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: