АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Деркач Н.М.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Макарова М.О.,

при секретарі Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Метал» про визнання недійсним договору про повну індивідуальну відповідальність, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Метал» (надалі - ТОВ «Метал») про визнання недійсним договору про повну індивідуальну відповідальність.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначив, що з 01 жовтня 2012 року він перебував у трудових відносинах з ТОВ «Метал» та обіймав посаду комерційного директора за сумісництвом. Наказом від 10 вересня 2015 року № 10/09-8 «Про тимчасове відсторонення від виконання посадових обов'язків» позивач був відсторонений від виконання обов'язків комерційного директора. 10 листопада 2015 року на його адресу надійшов лист представника відповідача з доданою копією наказу про звільнення з посади з 06 жовтня 2015 року у зв'язку з втратою довіри. Окрім того в наказі було зазначено, що при виконанні обов'язків комерційного директора, позивач був матеріально відповідальною особою відповідно до укладено договору про повну особисту матеріальну відповідальність № 1-ДИО-14 від 02 січня 2014 року. При зверненні до суду з позовом ОСОБА_3 зазначив, що вказаний договір не підписував, тому просив визнати його недійсним.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 грудня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним судовим рішенням, представник позивача ОСОБА_2, яка діє за довіреністю в його інтересах, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права і невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 2012 по 2015 роки ОСОБА_3 перебував на посаді комерційного директора ТОВ «Метал».

02 січня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 1-ДМО-14 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 посилався на те, що зазначений договір він не підписував, у зв'язку з чим він є недійсним.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правильним з огляду на наступне.

Статтею 135-1 КЗпП України передбачено, що письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ст.ст.203,215 ЦК України встановлено підстави та наслідки визнання правочину недійсним.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем оспорюється договір № 1-ДМО-14 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 02.01.2014 року з тих підстав, що підпис у договорі належить не йому. При цьому ОСОБА_3 заявлено клопотання про витребування у відповідача оригіналу зазначеного договору та проведення почеркознавчої експертизи відносно належності підпису у ньому позивачу.

Відповідно до листа слідчого СВ Жовтневого ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області № 37-3/4212 від 16.06.2016 року у зв'язку з розслідуванням кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР № 0004912 від 27.11.2015 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, у ТОВ «Метал» витребувано, серед іншого, оригінал договору № 1-ДМО-14 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 02.01.2014 року. (а.с.15,16)

Згідно відповіді слідчого відділу Соборного відділення поліції ГУ НП України в Дніпропетровській області оспорюваний позивачем договір про повну матеріальну відповідальність визнано речовим доказом у зазначеному вище кримінальному провадженні. В ході досудового розслідування планується проведення судово-почеркознавчої експертизи, предметом якої є дослідження договору про повну індивідуальну відповідальність № 1-ДМО-14 від 02 січня 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України обумовлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 статті 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_3 не надано суду належних та допустимих доказів недійсності договору про повну індивідуальну відповідальність № 1-ДМО-14 від 02 січня 2014 року. Тому висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_3 є правильним.

Доводи апеляційної скарги представника позивача колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ОСОБА_3 не позбавлений можливості реалізувати своє право на захист порушених прав в межах кримінального провадження № 0004912 від 27.11.2015 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, в рамках якого планується проведення почеркознавчої експертизи відносно оспорюваного договору.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Суд оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, обґрунтовані висновки щодо яких виклав в мотивувальній частині судового рішення.

При ухваленні судового рішення також правильно застосовані норми матеріального права у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 грудня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: Н.М. Деркач М.Ю.Петешенкова М.О.Макаров