З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2017 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Воробйова А.В., при секретарі Барсуковій В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа департамент реєстраційних послуг по Вознесенівському району Запорізької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом зняття з реєстрації, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа департамент реєстраційних послуг по Вознесенівському району Запорізької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом зняття з реєстрації за адресою АДРЕСА_1.
В позовній заяві вказує, що позивач є власником квартири №115, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 80. Дана квартира належить йому на підставі договору дарування від 13.06.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровано у реєстрі за № 396.
Відповідач не проживає в спірній квартирі понад рік, у звязку з чим позивача просить визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 та усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою шляхом зняття його з реєстраційного обліку.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує.
В судове засідання відповідач не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав.
В судове засідання представник третьої особи не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав.
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно договору дарування від 13.06.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровано у реєстрі за № 396 ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2.
Згідно відповіді АДБ УДМС України в Запорізькій області відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2007 року.
Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною першою статті 321 ЦК України закріплено непорушність права власності в тому, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Таке саме положення закріплено у ст. 150 Житлового кодексу України.
Відповідно до ст. 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.
В судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 пояснили, що відповідач ОСОБА_2В не мешкає за адресою АДРЕСА_1 понад рік.
На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати ОСОБА_2В таким, що втратив, право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом є саме по собі достатньої правовою підставою для зняття з реєстрації відповідача, а відтак позовні вимоги в частині усунення перешкод в користуванні та розпорядженні квартирою шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.317,321,383,391 ЦК України, ст.ст. 10,11,88,209,212,214,215,224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа департамент реєстраційних послуг по Вознесенівському району Запорізької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом зняття з реєстрації задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: А.В.Воробйов