Справа №515/2126/16-ц
Провадження №2/515/165/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
17 січня 2017 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Тимошенка С.В.
за участю: секретаря Коренчук О.Е.
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
21 грудня 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі ПАТ КБ «Приватбанк») в особі свого представника (за довіреністю) ОСОБА_1 предявило вказа- ний позов, посилаючись на наступні обставини.
Представник позивача у судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просив справу ро- зглянути у відсутність представника Приватбанку, позовні вимоги підтримав, доповнивши їх вимогою про стягнення з відповідача витрат на оголошення про судовий розгляд справи у засобах масової інформації, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Згідно довідки відділу з питань реєстрації виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Одеської області від 26.12.2016 р., відсутні дані про місце проживання ОСОБА_2
З копії паспорту КМ 3753792 (зворот а.с.33) вбачається, що останнє зареєстроване місце про- живання ОСОБА_2 - вул.Степова,1 у м.Татарбунари Одеської області, знята з обліку 31.05. 2012 р.
Згідно ч.3 ст.122 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості вс- тановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізич- ної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.
Тому, відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідача викликано до суду шляхом опублі- кування оголошення в пресі на 17.01.2017 р. о 13 год. 30 хв.(а.с.47).
Але відповідач до суду за викликом не зявилася, тому суд вважає можливим розглянути спра- ву за її відсутності та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
В судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір без номеру у вигляді заяви від 18.03.2014 р. та умов надання кредиту, за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгова- ності за кредитом. Пунктами 2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг пе- редбачено зміна (зменшення або збільшення) кредитного ліміту. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.
Відповідно до п.2.1.1.5.5, п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг (зворот а.с. 27), позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його викорис- тання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених даним договором. У разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повергнення кредиту, оплати винагороди Банку.
Пунктом 2.1.1.7.6 згаданих Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків пла- тежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позича- льник зобовязується сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову (а.с.28).
Згідно довідки АА № 241170 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій Украї- ни, ПАТ КБ «Приватбанк» пройшло останню реєстрацію у зазначеному реєстрі юридичних осіб 17.07.2009 р. і володіє банківською ліцензією на право надання банківських послуг (а.с.35-36).
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умо- вах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити процен- ти.
За змістом ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника про- центів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одер- жання процентів встановлюється договором… У разі відсутності іншої домовленості сторін про- центи виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути пози- кодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином від- повідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за від- сутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичай- но ставляться.
Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання грошового зобовязання.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконан- ня з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
За змістом ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, вс- тановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої від- мови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частинами 1,3 ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зо- бовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного гро- шового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 не виконала зобовязання у строк, вста- новлений договором. Відсутність своєї вини за порушення зобовязання вона не довела, як це пе- редбачено ч.2 ст.614 ЦК України.
За таких обставин, вважає суд, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 за кредитним договором мають бути задоволені в повному обсязі.
Крім того, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 1378 грн., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголо- шення про виклик останньої до суду в сумі 120 грн. відповідно до п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.58-60, 74 ч.9, 79 ч.3 п.6, 88, 208, 209, 213-215, 224- 226 ЦПК України, ст.ст.526, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, яка народилася 16.02.1994 р. у м.Арциз Одесь- кої області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк судовий збір у розмірі 1378 грн. та витрати, пов'язані з публікаці- єю в пресі оголошень про виклик відповідача до суду, у сумі 120 грн.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання ко- пії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відпо- відача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя Тимошенко