19.01.2017 Справа № 363/2917/16-ц

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого : судді Купрієнка С.І.
при секретарі Рибки І.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Державна служба України у справах ветеранів війни і учасників антитерористичної операції, Міністерство соціальної політики України, Міністерство внутрішніх справ України, Антитерористичний центр при службі безпеки України про встановлення факту прийняття участі в антитерористичні операції,
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просив суд - встановити юридичний факт його участі у бойових діях під час антитерористичної операції в період з червня 2014 року по лютий 2015 року в АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви посилався на те, що приймав участь в бойових діях в районах проведення антитерористичної операції в складі батальйону «Артемівськ» з червня 2014 року по лютий 2015 року в м. Горлівка ж/д станція Микитівка, селище Майорське, селище Зайцеве. Брав безпосередню участь в нарадах Генерального штабу, по запрошенню колишнього Міністра оборони України В. Гелетей та начальника Генерального штабу В.М. Муженко. До вступу у батальйон «Артемівськ» був головою Зайцівської селищної ради у м. Горлівка Донецької області, а тому не мав можливості офіційно вступити до батальйону.

Бажає отримати гарантії щодо захисту соціальних, майнових та інших громадянських прав, передбачених для учасників бойових дій Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та Закон України «Про боротьбу з тероризмом».Однак отримати такі права не може, оскільки не був належним чином оформлений у батальйон та посвідчення про його відрядження не видавалось, крім того не має можливості звернутися до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, так як не має жодного документа вказаного в постанові КМУ від 20.08.2014 року № 413.

В судовому засіданні заявник підтримав подану заяву та просив її задовольнити з підстав, визначених у заяві.

Представник заінтересованої особи Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції в судове засідання не з`явився, надав пояснення, за змістом яких не заперечує проти встановлення факту участі ОСОБА_3 у бойових діях під час проведення антитерористичної операції у разі документального такого підтвердження. Просить вилучити зі складу осіб, що беруть участь у справі їх як заінтересовану особу.

Представник Міністерства соціальної політики України в судове засідання не з`явився, направив до суду лист в якому зазначив, що Мінсоцполітики не приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій та у зв`язку з неможливістю направити свого представника для участі у судовому засіданні розгляд справи проводити за їх відсутності.

Представник Міністерства внутрішніх справ України в судове засідання не з`явився, проти заяви заперечував , просить відмовити в задоволенні заяви з підстав.

Представник заінтересованої особи антитерористичного центру при Службі Безпеки України в судовому засіданні надав пояснення, за змістом яких вважає, що будь-яке рішення суду участі заявника в бойових діях, не буде зачіпати права та законні інтереси АТЦ при СБ України.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положенням частин 1 та 2 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до частини 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У заяві ОСОБА_1 ставиться питання щодо встановлення факту його участі у бойових діях під час антитерористичної операції в період з червня 2014 року по лютий 2015 року в АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що встановлення даного факту має для нього юридичне значення, а саме на отримання гарантій щодо захисту соціальних, майнових та інших громадянських прав .

Ст. 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ч.1 ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України "Про основи національної безпеки України" об`єктами національної безпеки, між іншим, є держава - її конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканність.

Суб`єктами забезпечення національної безпеки, в тому числі, є громадяни України, об`єднання громадян (ст. 4 Закону України "Про основи національної безпеки України").

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України (ст. 65 Конституції України).

Даній статті Конституції України кореспондує стаття 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" щодо того, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

У преамбулі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" зазначено, що цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.

Частиною 7 статі 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи і організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (об`єднані міські) військові комісаріати (далі - районні (міські) військові комісаріати), військові комісаріати Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, а також територіальні центри (в Автономній Республіці Крим, областях, місті Києві) та філіали (в районах та містах) комплектування військовослужбовцями за контрактом.

Відносно військовослужбовців Збройних Сил, СБУ, які приймають участь у бойових діях в районах проведення антитерористичної операції на державному рівні розроблено механізм встановлення статусу учасника бойових дій.

Разом з тим, особи, які були зараховані в інші військові формування, а також з числа яких були сформовані спеціальні підрозділи територіальної оборони, і які були залучені державними або громадськими організаціями або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, добровільно захищаючи незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України, але не входили до складу формувань, визначених у п.19 ст.6 Закону України № 3551-ХІІ від 22.10.1993 "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (Збройних сил, Нацгвардії, СБУ тощо), на теперішній час не мають чітко визначеного юридичного статусу.

Крім того, розглядаючи справу, суд звертає увагу на те, що участь добровольчих формувань в особливий період, в тому числі батальйону «Артемівськ», в антитерористичній операції в районах проведення АТО, на боці сил АТО, в установленому законом порядку не було заборонено. З боку держави відсутні обмеження або заборона щодо участі відповідних добровольчих формувань під час антитерористичної операції в районах проведення АТО на боці сил АТО, а навпаки такі добровольчі формування допущені до участі в антитерористичній операції в районах проведення АТО на боці сил АТО.

Частиною 5 статті 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Законом України від 06 травня 2014 року № 1233 "Про внесення зміни до статті 6 Закону України №3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", розширено коло осіб, які належать до учасників бойових дій.

Так, учасниками бойових дій згідно з п. 19 ст. 6 Закону № 3551-ХІІ від 22.10.1993, визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 затверджено Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, відповідно до п.2 якого, статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, особам рядового і начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції. А в п.4 зазначеної вище постанови КМУ зазначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: для осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, - документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).

Судом встановлено, що відповідно до наданих письмових доказів ОСОБА_1 приймав участь в бойових діях, захищаючи незалежність та територіальну цілісність України в районах проведення АТО з червня 2014 року по лютий 2015 року.

Факт участі ОСОБА_1 в бойових діях, перебування в зоні антитерористичної операції з червня 2014 року по лютий 2015 року підтверджено також показами свідка ОСОБА_2 який був виконуючим обов`язків командира батальйону «Артемівськ», перебував у зоні АТО, що підтверджується листом Міністерства внутрішніх справ України від 22.03.2016 року № 4336/01/22-2016 (а.с.10) та приймав участь у бойових діях разом з заявником.

Зокрема, свідок ОСОБА_3 підтвердив, що знаходився в зоні проведення АТО , знайомий з ОСОБА_1 , виконували бойові завдання по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в бойових діях.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Даних про його заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, пояснення свідка об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Виходячи, що заявник підтвердив викладені в заяві обставини належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.3, 4, 10, 60, 88, 212, 214, 218, 222, 256, 259 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Заяву задовольнити.
Встановити факт , що ОСОБА_1 брав участь у бойових діях та виконував бойові завдання по захисту незалежності , суверенітету та територіальної цілісності України і брав безпосередню участь в антитерористичній операції , забезпеченні її проведення , приймав участь у бойових діях і ніс службу з червня 2014 року по лютий 2015 року в АДРЕСА_1 .
На рішення протягом 10 діб може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через районний суд.

Суддя