Справа № 127/3504/16-ц
Провадження 4-с/127/53/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Тронт М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції ОСОБА_3 незаконними та зобовязання вчинити дії, скасування розрахунків заборгованості по аліментах,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця відділу ДВС Ямпільського РУЮ ОСОБА_3 в частині включення суми 5413,35 грн. в розрахунок заборгованості по аліментах по виконавчому листу № 127/3504/16-ц від 07.06.2016 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; скасувати розрахунок заборгованості по аліментах по виконавчому листу № 127/3504/16-ц від 07.06.2016 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в частині включення суми 5413,35 грн. в розрахунок заборгованості по аліментах; визнати неправомірними дії державного виконавця відділу ДВС Ямпільського РУЮ ОСОБА_3 в частині включення суми 5413,35 грн. в розрахунок заборгованості по аліментах по виконавчому листу № 127/3504/16-ц від 07.06.2016 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання, як дружини, до досягнення дитиною трьохрічного віку; скасувати розрахунок заборгованості по аліментах по виконавчому листу № 127/3504/16-ц від 07.06.2016 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання, як дружини, до досягнення дитиною трьохрічного віку, в частині включення суми 5413,35 грн. в розрахунок заборгованості по аліментах; зобовязати державного виконавця відділу ДВС Ямільського РУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3 здійснити нові розрахунки заборгованості по аліментах по виконавчому листу № 127/3504/16-ц від 07.06.2016 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання, як дружини, до досягнення дитиною трьохрічного віку та про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначила, що на виконанні Ямпільського районного відділу ДВС знаходяться виконавчі провадження № 5164813 та № 51641984 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з 23.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі 1000,00 грн. і до досягнення дитиною трьохрічного віку.

01.02.2017 року поштою від державного виконавця Старжевського В.В. Антоненко Р.В. отримала розрахунки заборгованості ОСОБА_2 по аліментам на утримання дружини та на утримання дитини станом 27.01.2017 року. Ознайомившись з вказаними розрахунками, ОСОБА_1 вважає даний розрахунок незаконним та таким, що підлягає скасуванню, адже державний виконавець включив у даний розрахунок суми, які взагалі не стосуються сплати аліментів. Зокрема в розрахунок заборгованості по аліментам на користь дитини, державний виконавець незаконно включив суму 5413,35 грн., яку ОСОБА_2 нібито сплатив в травні 2016 року. А в розрахунок заборгованості по аліментам на утримання ОСОБА_1, державний виконавець незаконно включив також суму 5413,35 грн., яку ОСОБА_2 нібито сплатив в травні 2016 року.

Вважає, що зарахування даних сум в якості аліментів є неправомірними, так як ОСОБА_1 не отримувала в травні 2016 року від ОСОБА_2 аліменти в сумі 10826,70 грн. (5413,35 + 5413,35), більше того, суд стягнув з боржника аліменти з 23.02.2016 року про те, першу оплату аліментів ОСОБА_2 здійснив лише в липні 2016 року.

Вищенаведене є підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 скаргу підтримали, просила суд задоволити.

В судовому засіданні державний виконавець Старжевський В.В, в задоволені скарги просив відмовити, надавши суду заперечення.

Представник боржника ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні скарги.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Предметом оскарження до суду є дії державного виконавця відділу ДВС Ямпільського РУЮ ОСОБА_3

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ в порядку, передбаченому законом (ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження»,ст. 384 ЦПК України).

Судом встановлено, що постановою державного виконавця від 14.07.2016 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 127/3504/16-ц виданого 07.06.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання, як дружини, з якою проживає дитина, в твердій грошовій сумі 1000,00 грн., щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 23.02.2016 року і до досягнення дитиною трьох років та про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн, щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 23.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Із розрахунку заборгованості по аліментам від 25.08.2016 року за період з 23.02.2016 року по 29.07.2016 року вбачається, що розмір заборгованості ОСОБА_2 по стягнення аліментів на утримання дитини складає 4241,43 грн., та на утримання дружини 4241,43 грн., проте, першу оплату аліментів ОСОБА_2 здійснив лише в липні 2016 року у сумі 1000,00 грн., що підтверджується даним розрахунком.

Із розрахунку заборгованості по аліментам за період з 23.02.2016 по 25.01.2017 року ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини у розмірі у сумі 1825,68 грн., та на утримання дружини 1825,68 грн. З даного розрахунку вбачається, що ОСОБА_2 у травні 2016 року сплатив аліменти на утримання дитини у сумі 5413,35 грн., та на утримання дружини 5413,35 грн.

Підтвердженням неправомірності розрахунку державного виконавця є розрахунки заборгованості по аліментам на користь дружини та дитини від 25.08.2016 року, які підтверджують, що перша оплата аліментів була саме в липні 2016 року у сумі 1000,00 грн., а в травні 2016 року не було жодних виплат.

Згідно письмових пояснень від 25.07.2016 року, які надавала ОСОБА_1, вона категорично заперечувала проти врахування державним виконавцем в якості сплати аліментів грошових коштів в сум 15000,00 російських рублів, які ОСОБА_2 перерахував на імя ОСОБА_1 в травні 2016 року з Російської Федерації, а також грошових коштів в сумі 5000,00 грн., які останній нібито перерахував на банківську карту ОСОБА_1 через свого знайомого ОСОБА_7

Тобто розрахунки від 25.08.2016 року видавалися державним виконавцем вже після того, як останній отримав пояснення ОСОБА_1 від 25.07.2016 року і ці розрахунки свідчать, що державний виконавець не врахував в якості оплати аліментів жодних коштів «нібито» сплачених у травні 2016 року.

Проте, державний виконавець, безпідставно зробив повторний розрахунок, в який неправомірно включив суми «нібито» сплачених у травні 2016 року

Вказані обставини не були враховані державним виконавцем при розрахунку заборгованості по аліментам.

Як вбачається з довідки ПАТ «ПриватБанк» від 13.03.2017 року № B7FA-81T3-EQQ9-LI7T 31.05.2016 року на рахунок ОСОБА_1 зараховано 5565,00 грн.

Згідно довідки ПАТ «ПриватБанк» від 13.03.2017 року № B7FA-81T3-EQQ9-LI7T, з якої вбачається, що 31.05.2016 року ОСОБА_2 з Російської Федерації направляв грошовий переказ на суму 15000,00 російських рублів, що загалом становить 5565,00 грн., що не заперечується скаржником. Стягувач не надала суду належних та допустимих доказів, що дані кошти ОСОБА_2 перерахував їй для оплати вартості найму квартири. Однак в ході судового розгляду встановлено, що державним виконавцем зараховано суму 5826 грн. 70 коп., тоді як вбачається з довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» на банківський рахунок стягувачу зараховано лише 5565 гривень.

Щодо іншої суми, яку вказує ОСОБА_2, що він переслав на картку ОСОБА_1 через свого знайомого ОСОБА_7, суд зазначає, що згідно виписки по рахунку ОСОБА_1 в травні 2016 на рахунок останньої, поступила лише сума 5565,00 грн. (виплата грошового переказу ОСОБА_2 переведена з 15000,00 російських рублів у гривню), ніяких грошових коштів відповідно до довідок ПАТ «ПриватБанк» на рахунок ОСОБА_1 не надходило.

При цьому в судовому засіданні встановлено, що реквізити, на які ОСОБА_7 було перераховано кошти, та реквізити банківських рахунків, відкритих на імя стягувача, не співпадають. Також суду не надано належних доказів щодо уповноваження боржником ОСОБА_8 на сплату від його імені аліментів.

Як пояснив державний виконавець, він обидві суми в рівних частках зарахував в рахунок аліментів на утримання дитини та на утримання дружини.

Відповідно до ч. 4 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

Згiдно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами скарг на рiшення, дій або бездiяльнiсть органів i посадових осiб державної виконавчої служби та звернень учасникiв виконавчого провадження» вiд 26.11.2003 року № 14, у відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 2 Закону України " Про виконавче провадження"примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: за заявою сторін виконавчого провадження.

При вирішенні справ про оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень за зведеним виконавчим провадженням слід керуватись статтею 33 Закону України "Про виконавче провадження", пунктами 3.8 - 3.9.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 489/20802 від 2 лютого 2012 року.

Відповідно до статті 14 ЦПК судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів влади, посадових чи службових осіб і підлягають виконанню на всій території України, а їх невиконання є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Так, відповідно до статей 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Крім того, виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, у даному випадку, порушених прав ОСОБА_1, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що державний виконавець Ямпільського РУЮ у Вінницькій області Старжевський В.В. безпідставно зробив повторний розрахунок, в який неправомірно включив 10826,70 грн. сплачених аліментів в травні 2016 року. Тобто, на думку суду державним виконавцем передчасно, без належної перевірки, спрямованості грошових переказів зроблено розрахунок заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дружини ОСОБА_1

Суд вважає, що посилання представника боржника на існування ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 30.01.2017 року не може бути підставою для відмови в задоволенні скарги, оскільки предметом судового розгляду було визнання бездіяльності державного виконавця та зобовязання вчинити дії, а не розрахунок заборгованості по сплаті аліментів.

Згідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Керуючись ст.ст. 383, 384, 387 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції ОСОБА_3 незаконними та зобовязання вчинити дії, скасування розрахунків заборгованості по аліментах задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції ОСОБА_3 в частині включення суми 5413 гривень 35 копійок в розрахунок заборгованості по аліментах по виконавчому листу № 127/3504/16-ц від 07.06.2016 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Скасувати розрахунок заборгованості по аліментах по виконавчому листу № 127/3504/16-ц від 07.06.2016 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в частині включення суми 5413 гривень 35 копійок в розрахунок заборгованості по аліментах.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції ОСОБА_3 в частині включення суми 5413 гривень 35 копійок в розрахунок заборгованості по аліментах по виконавчому листу № 127/3504/16-ц від 07.06.2016 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання, як дружини, до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Скасувати розрахунок заборгованості по аліментах по виконавчому листу № 127/3504/16-ц від 07.06.2016 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання, як дружини, до досягнення дитиною трьохрічного віку, в частині включення суми 5413 гривень 35 копійок в розрахунок заборгованості по аліментах.

Зобовязати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції ОСОБА_3 здійснити нові розрахунки заборгованості по аліментах по виконавчому листу № 127/3504/16-ц від 07.06.2016 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання, як дружини, до досягнення дитиною трьохрічного віку та про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Суддя