Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2016 року, ухвалу апеляційного суду Волинської області від 01 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ «АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 18 лютого 2013 року між ПАТ «АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір

№ AL4-25335-Ф/15-RIV про відкриття «ощадного» рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ «АБ «Укргазбанк».

Позивач зазначав, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань по погашенню овердрафту за вказаним договором, виникла заборгованість, яка станом на 01 грудня 2015 року становила 8 718 грн

63 коп., та яку позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з відповідача в примусовому порядку.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від

24 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 01 вересня 2016 року, позовні вимоги ПАТ «АБ «Укргазбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «АБ «Укргазбанк» заборгованість за договором № АL4-25335-Ф/13-RIV від 18 лютого 2013 року в сумі 8 718 грн 63 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що ОСОБА_4 свої зобов'язання за договором належним чином не виконала, а тому з останньої підлягає стягненню заборгованість у розмірі 8 718 грн 63 коп.

Даний висновок судів першої та апеляційної інстанцій є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 18 лютого 2013 року між ПАТ «АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір про відкриття «ощадного» рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ «АБ «Укргазбанк» № AL4-25335-Ф/15-RIV, за умовами якого ПАТ «АБ «Укргазбанк» відкрило ОСОБА_4 «ощадний» рахунок, надало платіжну картку та зобов'язалося здійснювати обслуговування «ощадного» рахунку. При цьому ОСОБА_4 зобов'язалася здійснювати оплату послуг банку, а також відшкодовувати витрати банку, пов'язані з виконанням цього договору.

Згідно з п. 3.11 договору сторони погодили, що підписанням до цього договору клієнт доручає (дає згоду) банку здійснювати списання коштів з «ощадного» рахунку на суму операцій, виконаних за допомогою платіжної картки, на підставі та відповідно до платіжних повідомлень еквайрів, відповідно до умов встановлених в законодавстві України та правилах платіжної системи.

Відповідно до п. 3.14 договору у разі здійснення розрахунку з використанням платіжної картки у валюті, яка відрізняється від валюти «ощадного» рахунку банк здійснює перерахунок суми за операцією у валюту «ощадного» рахунку за курсом, що визначається як поточний комерційний курс купівлі (продажу) валюти банком, що діє на дату списання коштів з ощадного рахунку клієнта.

Пунктами 6.4, 6.5 договору визначено, що клієнт погоджується з тим, що овердрафт (кредит) має бути погашений в день його виникнення. У разі непогашення овердрафту (кредиту) в день його виникнення, з наступного банківського дня за днем виникнення овердрафту клієнт зобов'язується сплачувати проценти за користування овердрафтом у розмірі, визначеному в Тарифах до даного договору.

Згідно з банківською випискою по рахунку № 4733-980 за період з 18 лютого 2013 року по 15 січня 2015 року, відкритому

ОСОБА_4 у ПАТ «АБ «Укргазбанк» за договором № AL4-25335-Ф/13-RIV, здійснювались розрахунки за кордоном у валюті, відмінній від валюти «ощадного» рахунку, в тому числі за рахунок овердрафту (а.с. 9-30).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Суди попередніх інстанцій правильно визначились із характером спірних правовідносин, нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, надали оцінку доказам у справі, законно та обґрунтовано дійшли висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками судів щодо їх оцінки.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_4 у касаційній скарзі були предметом розгляду у судах першої та апеляційної інстанцій та при їх дослідженні і встановленні судами було дотримано норми матеріального і процесуального права.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від

24 лютого 2016 року, ухвалу апеляційного суду Волинської області від

01 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

В.М.Коротун

Л.М.Мазур