Справа № 494/193/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2017 року м.Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

01.03.2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою суду від 02.03.2017 року відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд.

Позивач зазначила, 19.02.2011 року між нею та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1 вказала, що з лютого 2017 року вона з відповідачем спільно не проживає, також вказала, що разом з дитиною проживає у будинку матері, яка надає їй матеріальну допомогу, допомагає у вихованні дитини. Позивач несе витрати на проживання, одяг, шкільне приладдя, розвиток дитини, вважає, що її доходів недостатньо для забезпечення нормального рівня життя дитини. ОСОБА_1 вказала, що сплачує кошти за відвідування дочкою дошкільного навчального закладу, також дитина перебуває на диспансерному обліку в амбулаторії загальної практики сімейної медицини, та позивач регулярно несе витрати на обстеження дитини, лікування та реабілітацію, зазначила, що дочка потребує постійної батьківської уваги та допомоги, однак відповідач не приймає участі у її вихованні та не цікавиться її життям. У звязку з вищевказаним, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього дочки: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 800.00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

Представник позивача у судове засідання 16.03.2017 року не зявилась, разом з тим 16.03.2017 року надіслала до суду заяву, в якій просила зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття (а.с.23).

Відповідач у судове засідання 16.03.2017 року також не зявився, надіслав до суду заяву від 16.03.2017 року про розгляд справи за його відсутності. У заяві зазначив, що 15.03.2017 року подав до суду заперечення, у якому частково визнав вимоги щодо сплати аліментів у сумі 450.00 грн. Водночас зазначив, що для врегулювання спору мирним шляхом з представником позивача дійшов згоди щодо стягнення аліментів у розмірі 600 грн., проти стягнення яких не заперечує (а.с.24).

Дослідивши матеріали справи, думку представника позивача та відповідача, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до частини четвертої статті 174 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено: «У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову…».

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №134747 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб (а.с.3).

Судом встановлено, що у ОСОБА_2 та ОСОБА_1народилась дочка: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження від 18.01.2012 року серія 1-ЖД №286302 (а.с.4).

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Березівської міської ради Одеської області від 21.02.2017 року №774 ОСОБА_6 зареєстрована та мешкає за адресою: вул.. Тімірязєва, 3, м. Березівка, та має відповідний склад сімї. (а.с.5).

Відповідно до довідки виданої навчальним закладом «Березівський професійний аграний ліцей» ОСОБА_1 працює лаборантом та отримує відповідну заробітну плату (а.с.6).

З довідки виданої завідувачем Раухівської амбулаторії від 20.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на «Д» обліку як часто хворіючи дитина (а.с.7).

Згідно довідки виданої дошкільним навчальним закладом №1 від 23.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 відвідує вказаний дошкільний заклад (а.с.8).

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування».

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., «…батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…».

Відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Це положення знайшло своє відображення і в національному законодавстві. Так, відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України зі змінами та доповненнями (далі - СК України) «батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття».

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідач свого обов'язку утримувати дитину не виконує та проти вимог позивача щодо стягнення аліментів у розмірі 600 грн. щомісячно не заперечує.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України встановлено: «мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України».

Згідно частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Статтею8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", «вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення».

З урахуванням зазначених обставин, інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи ту обставину, що відповідач не заперечує проти позову, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статті 7 Сімейного кодексу України, суд доходить висновку про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття з моменту подання позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 09.01.2030 року.

Згідно з частини першої статті 191 СК України «аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову». Як зазначено вище, позов подано саме 01.03.2017 року.

В силу статті 88 ЦПК України, у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору в розмірі 640 гривень 00 копійок при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача

Керуючись ст.ст. 199-201 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КК 704252, виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області 18.10.2001 року, Ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії КМ 708525, виданий Березівським РВ ГУМВС України в Одеській області 18.03.2011 року, Ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошові сумі в розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 01.03.2017 року до 09.01.2030 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КК 704252, виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області 18.10.2001 року, Ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід держави судовій збір в розмірі 640 грн. 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення..

Суддя І.А. Римар