АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/2637/16-ц Номер провадження 22-ц/786/108/17Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О. В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.,

суддів: Кривчун Т.О., Пилипчук Л.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод та вселення в квартиру.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 листопада 2016 рокуу задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод та вселення в квартирувідмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій з підстав неповного з'ясування обставин справи, порушення норм процесуального та матеріального права прохає скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що після ухвалення судового рішення від 24 грудня 2015 року про визначення часток та порядку користування квартирою, відповідачі створювали йому перешкоди у користуванні спірною квартирою, чим порушили вимоги ст.ст. 321, 358, 391 ЦК України.

Зазначає, що його вимоги доведені показами допитаних у суді свідків, а рішення суду є немотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 30.01.1998 року , виданого УЖКГ виконкому Кременчуцької міської Ради ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на праві спільної сумісної власності належить квартира

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 24.12.2015 року ( справа № 537/3584/15-ц) позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення часток у спільній сумісній власності, встановлення порядку користування квартирою, усунення перешкод у користуванні майном - задоволені частково. Визначено розмір часток співвласників квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рівних частках - по 1/3 частці кожному із співвласників. Встановлено порядок користування вищевказаною квартирою. В задоволенні інших позовних вимог, а саме усунення перешкод у користуванні квартирою, - відмовлено.

Вказане вище рішення Крюківського районного суду м. Кременчука сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили.

Повторно звертаючись до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні зазначеною квартирою, позивач зазначив, що відповідачі створюють йому перешкоди у користуванні кімнатою, яка було виділена йому у користування, зберігають у ній речі доньки ОСОБА_4, змінили замок на вхідних дверях квартири, та не надали йому ключі від нього.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що відповідачі створюють йому перешкоди у користуванні квартирою та здійснили будь-які дії щодо його виселення.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.316, 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які він здійснює відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно пояснень позивача до березня 2016 року він мав вільний доступ до квартири АДРЕСА_2, в ній перебувають його особисті речі. Дану квартиру він залишив сам, без будь-яких втручань з боку відповідачів, оскільки спочатку доглядав за хворим батьком в с. Садки, займався господарством, а потім створив іншу сім"ю, зареєстрував шлюб з ОСОБА_5, з якою став продовжувати проживати в домоволодінні № 118 по вул.. Щорса в с. Садки, що належить йому на праві власності на підставі рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14.09.2015року в порядку спадкування.

Приймаючи до уваги те, що позивач не надав достатніх та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачі чинять йому перешкоди у користуванні належною йому на праві власності частиною квартири, в тому числі змінили замок на вхідних дверях квартири та не надали ключі від нього, місцевий суд прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що він неодноразово звертався до поліції з приводу створення відповідачами перешкод у користуванні належним йому житлом, оскільки до суду був направлений лише один матеріал з приводу розгляду відділенням поліції № 1 Кременчуцького відділу поліції звернення ОСОБА_2 від 08.04.2016 року. При цьому з матеріалів перевірки неможливо встановити чи дійсно відповідачами створювались перешкоди позивачу у користуванні квартирою та чи змінювався замок, оскільки відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не опитувались, свідки вказаної події не встановлені.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з ухваленим рішенням, висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову не спростовують, тому на увагу колегії суддів не заслуговують.

Суд першої інстанції повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

При цьому суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права відповідно до характеру правовідносин, що склалися між сторонами та в межах заявлених позовних вимог.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий /підпис/ О.В.Чумак

Судді /підпис/ Т.О.Кривчун

/підпис/ Л.І.Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного

суду Полтавської області О.В.Чумак