АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/442/17 Справа № 185/5762/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Орган опіки та піклування Калінінської районної ради у м.Донецьку, ОСОБА_5, приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_6, приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_7, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом зняття арешту, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_8 звернувся до суду з уточненим позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі ГУ НП в Донецькій області), ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом зняття арешту, мотивуючи тим, що в рамках кримінального провадження №0000713 за ознаками ч.1 ст.190 КК України ухвалою слідчого судді Калінінського районного суду м.Донецька від 11 квітня 2014 року по справі №259/2573/14-к за клопотанням слідчого накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить йому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Донецького нотаріального округу від 04 квітня 2014 року за реєстровим номером 330.

Вказував, що по зазначеному кримінальному провадженню він не є ні підозрюваним, ні обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, тоді, як є законним власником майна відносно якого накладено арешт, та зазначений факт створює йому перешкоди у належному володінні та розпорядженні цим майном.

Зазначав, що з метою захисту своїх інтересів звертався і до слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, але відповідно до ухвали від 29 травня 2015 року його клопотання щодо скасування арешту квартири АДРЕСА_1 не розглядалось по суті, так як відсутні будь-які належні докази в підтвердження накладення арешту, відсутнє само кримінальне провадження.

Посилаючись на те, що його права, як власника майна, порушуються у зв'язку з накладенням арешту на це майно вже протягом тривалого часу, а кримінальне провадження за №0000713 обліковується за СВ Калінінського РВ Донецького МУ ГУМВС України в Донецькій області та залишилось у адміністративній будівлі райвідділу на тимчасово окупованій території представниками незаконного збройного формування так званої ДНР, просить суд ухвалити рішення, яким зняти арешт з належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_2, накладений ухвалою слідчого судді Калінінського районного суду м.Донецька від 11 квітня 2014 року по кримінальному провадженню №0000713 від 05 квітня 2014 року та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості щодо арешту зазначеного майна.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_8 задоволені.

В апеляційній скарзі ГУ НП в Донецькій області ставить питання про скасування рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2016 року і ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_8 залишити без задоволення, зазначаючи, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які буди досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1)чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2)чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3)які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4)яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5)чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6)як розподілити між сторонами судові витрати; 7)чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8)чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Однак зазначеним вимогам закону ухвалене у справі рішення суду не відповідає.

Статтями 10,60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_8 є власником квартири АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 04 квітня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 (а.с.7,8,10).

Ухвалою слідчого судді Калінінського районного суду м.Донецька від 11 квітня 2014 року по справі №259/2573/14-к за клопотанням слідчого СВ Калінінського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.12-13).

14 квітня 2014 року внесено обтяження: арешт нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_3 на підставі ухвали Калінінського районного суду м.Донецька від 11 квітня 2014 року (а.с.14).

Як вбачається з відповіді Слідчого управління ГУ НП в Донецькій області від 10 березня 2016 року за №Ц-157/20/02-2016, у провадженні СВ Калінінського РВ Донецького МУ ГУМВС України в Донецькій області перебувало кримінальне провадження №0000713 від 05 квітня 2014 року за фактом шахрайства за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Відповідно до бази даних ЄРДР кримінальне провадження за №0000713 обліковується за СВ Калінінського РВ Донецького МУ ГУМВС України в Донецькій області та залишилось у адміністративній будівлі райвідділу на тимчасово окупованій території представниками незаконного збройного формування так званої ДНР (а.с.11).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_8, суд першої інстанції виходив з того, що позивач використав своє право щодо захисту своїх інтересів шляхом звернення до слідчого судді за правилами кримінально-процесуального законодавства України, але як вбачається з ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2015 року його клопотання не розглядалось по суті, так як відсутні будь-які належні докази в підтвердження накладення арешту, відсутнє само кримінальне провадження, та захист права власності врегульований діючими положеннями ЦК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновками суду першої інстанції та приходить до висновку про необхідність закриття провадження по справі, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (стаття 17), ГПК України (статті 1,12), КПК України або КУпАП віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до розяснень, викладених в п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року №5 за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обовязків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174,539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до заявлених вимог ОСОБА_8 просив звільнити майно з-під арешту, який накладено в рамках кримінального провадження №0000713 за ознаками ч.1 ст.190 КК України на підставі ухвали слідчого судді Калінінського районного суду м.Донецька від 11 квітня 2014 року по справі №259/2573/14-к відповідно до нового КПК України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом (ч.1 ст.174 КПК України).

Тобто, порядок скасування арешту майна, що накладений в межах кримінального провадження, встановлюється ст.174 КПК України, і відповідно підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства.

Відтак, позов ОСОБА_8 не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Питання скасування решти майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Калінінського районного суду м.Донецька від 11 квітня 2014 року, підлягає вирішенню у порядку, передбаченому ст.ст.174,539 КПК України.

Звертаючись до суду з позовом в порядку цивільного судочинства, ОСОБА_8 посилалася на позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 15 травня 2013 року у справі №6-26цс13. Однак, вказана постанова стосується порядку зняття з майна арешту, накладеного до набрання чинності новим КПК України 20 листопада 2012 року, а тому не може бути прийнята до уваги.

Крім того, наявність ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання щодо скасування арешту квартири АДРЕСА_1 не може слугувати підставою для вирішення цього питання в порядку цивільного провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, рішення суду підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі.

Керуючись ст.ст.205,303,304,307,310,313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2016 року по справі скасувати.

Провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Орган опіки та піклування Калінінської районної ради у м.Донецьку, ОСОБА_5, приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_6, приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_7, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом зняття арешту закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_9