Справа № 572/3244/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ШЕВНІ І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом, в якому просить стягнути зі ОСОБА_2 на користь позивача 16 970 гривень 88 копійок боргу за кредитним договором без номеру від 18 жовтня 2013 року та 1378 гривень понесених судових витрат.

Представником позивача ОСОБА_3 подано письмову заяву, відповідно до якої заявлені вимоги підтримано у повному обсязі, представник позивача просить проводити розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача у судовому засіданні заявлений до ОСОБА_2 позов визнав частково, пояснив, що відповідач на момент розгляду справи частково сплатила заборгованість за отриманим кредитом, а тому визнає заявлені вимоги на суму 14 410 гривень 05 копійок.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Із змісту анкети-заяви без номера від 18 жовтня 2013 року, укладеного між сторонами по справі, встановлено, що відповідач виявила бажання оформити на своє імя платіжну картку без зазначення встановленого на ній кредитного ліміту.

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта ОСОБА_2 18 жовтня 2013 року останній було встановлено на картку кредитний ліміт у сумі 6 000 грн., який в подальшому змінювався. Заперечень щодо цих обставин та доказів на доведення таких заперечень відповідачем, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України суду надано не було.

Укладеним між сторонами договором передбачено, що відповідач ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, якими передбачено сплату відсотків за користування позичальником кредитними коштами та оплату пені за у розмірі 0,1 відсотка від суми простроченого платежу при несвоєчасному виконанні боргових зобовязань або сплата додаткових комісій (п.п.2.1.1.12.1, 1.1.5.23).

Умовами вказаного вище договору, які зазначені у довідці про умови кредитування із використанням вказаної кредитної картки, передбачено сплату відсотків за користування позичальником кредитними коштами у розмірі 2,5% на залишок заборгованості виходячи із розрахунку 360 днів в році, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка нараховується за кожен день прострочки та щомісяця у розмірі 1 % від заборгованості та штраф у разі порушення відповідачем строків платежів, який становить 500 грн.+ 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту.

Кредитний договір підписаний сторонами по справі, що свідчить, на думку суду, про те, що сторони досягли домовленності з усіх суттєвих умов укладення договору та погоджувались на такі умови.

Розрахунок заборгованості по кредиту ОСОБА_2 доводить, що станом на 15 вересня 2016 року загальна сума заборгованості за залишком кредиту за договором від 18 жовтня 2013 року, за відсотками за користування кредитними коштами, пенею з боку відповідача (в тому числі і за штрафними санкціями) складає 16 970 гривень 88 копійок.

Однак, під час судового розгляду представником відповідача надано копії квитанцій про оплату ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором без номеру від 18 жовтня 2013 року на загальну суму 7 288 грн. 80 коп.

Із наданої представником відповідача виписки з рахунку ОСОБА_2 від 30 січня 2017 року встановлено, що станом на вказане число заборгованість з боку останньої за кредитним договором становить 14 410 грн. 05 коп.

Таким чином, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу, вказаної у позові, підлягає до задоволення частково з урахуванням проведених відповідачем виплат.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Платіжне доручення від 20 вересня 2016 року, наявне в матеріалах справи, доводить оплату позивачем 1378 гривень судового збору, а тому вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

З огляду на надані докази, суд вважає, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 підлягає до задоволення частково.

На підставі наведеного, ст.ст.11, 627, 628, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» 14 410 гривень 05 копійок боргу за кредитним договором без номеру від 18 жовтня 2013 року та 1378 гривень понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області ОСОБА_4