УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересовані особи: Головне управління юстиції у м. Києві, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулись до суду із вищезазначеною заявою.

Ухвалою суду від 07.11.2016 заяву було залишено без руху. Так, відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Пунктом 6 частини 1 статті 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім?я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім?ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

З матеріалів заяви вбачалось, що і в свідоцтві про смерть, і у Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, і в договорі дарування квартири від 29.12.1999, і в довідці Форми №3 ВСП «Батиївський» № 4518 від 28.07.2010, і в свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 05.06.2014 №22621179 прізвище померлого дідуся заявників вказане «ОСОБА_5».

Єдиним документом, з наданих заявниками, де прізвище померлого написано інакше було повторне свідоцтво про народження ОСОБА_4 (мати заявників) Серія НОМЕР_1, де батьком вказаний «ОСОБА_5».

Враховуючи положення ст.256 ЦПК України, якими керувались заявники при зверненні до суду, суду було незрозумілим, чому вони звертаються з заявою про встановлення факту належності померлому документів, якщо інформація яка міститься в цих документах повністю співпадає між собою і не містить жодних суперечностей.

Крім того, суд звертав увагу заявників на необхідність приведення їх заяви у відповідність, зокрема, щодо заявлених вимог, оскільки вони сформульовані некоректно і містять незрозумілу інформацію, якій суд не може взагалі надати жодної оцінки.

В свою чергу, суд звертав увагу заявників на те, що як вбачалось з договору дарування квартири від 29.12.1999, його предметом було 32/100 частини квартири, а не однокімнатна квартира в трьохкімнатній. На цій підставі заявникам необхідно було надати правове обґрунтування підстав визначення саме такої частки, розміру та вигляду належного померлому майна (квартири), як ними зазначено в заяві та надати відповідні підтверджуючі документи.

Також суд звертав увагу заявників на тому, що вказаний ними «реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 49» взагалі не міститься в свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 05.06.2014 № 22621179, а тому суду було незрозумілим звідки заявниками було отримано даний номер, який виходячи з вимог повинен міститься в резолютивній частині рішення суду.

До відкриття провадження у справі 14.03.2017 заявником ОСОБА_2 було подано до суду заяву про відкликання заяви, яка була передана безпосередньо судді 16.03.2017.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадку коли позивач до відкриття провадження у справі подав заяву про повернення йому позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересовані особи: Головне управління юстиції у м. Києві - повернути заявнику.

Зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повернути ОСОБА_2судовий збір у розмірі 290 (двісті дев?яносто) гривень 00 копійок, сплачений ним згідно з квитанцією №0.0.630786552.1 від 10.10.2016, на розрахунковий рахунок № 0010, отримувач УДКСУ у Солом'янському районі м. Києва, код отримувача 38050812, банк отримувача ГУДКСУ у м. Києві, МФО 820019, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - «судовий збір».

Роз'яснити заявникам, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала можу бути оскаржена через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.С. Кицюк