Провадження № 2/761/768/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про збільшення частки у праві спільної власності та визнання права власності на частку домоволодіння ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. ОСОБА_1 є власником 25/100 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Вищевказані 25/100 частки домоволодіння (квартира 1) належать позивачеві: 9/100 частки на підставі Договору міни від 19.09.1996 року, посвідченого державним нотаріусом третьої київської державної нотаріальної контори Марущак С.В. р. № 2-833; 16/100 частки на підставі Договору міни від 19.09.1996 року, посвідченого державним нотаріусом третьої київської державної нотаріальної контори Марущак С.В. р. № 2-836. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.03.2016 року, співвласником вищевказаного домоволодіння також є ОСОБА_2 (квартира2): 149/300 частки домоволодіння належить ОСОБА_2 на підставі Договору міни, серія та номер: 2065, від 19.11.2015 р. посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельник Л.С.. 37/300 частки домоволодіння належить ОСОБА_2 на підставі Договору міни, серія та номер: 1992, від 05.11.2015 р. посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельник Л.С. Згідно Технічного паспорту на житловий будинок від 24.11.1995 року загальна площа житлового будинку ( зазначеного на плані літ. А) АДРЕСА_3, складала 190,5 кв.м., а загальна площа моєї частки (квартира1) складала 59,0 кв.м. Згідно Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2000 року (справа № 2-258), ОСОБА_1 виділено та визнано права власності на жилу кімнату 1-2 площею 14,9 кв.м., жилу кімнату 1-3 площею 33,2 кв.м., кухню 1-1 площею 9,5 кв.м., тамбур 1 площею 1,8 кв.м., коридор ІІ площею 13,8 кв.м., вбиральню 1-4 площею 1,4 кв.м. У 2000 році позивач звернувся до Шевченківської районної державної адміністрації м. Києва із заявою про надання дозволу на реконструкцію та перепланування АДРЕСА_2 Згідно Розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації м. Києві від 29.11.2000 року, позивач отримав дозвіл на розробку проектної документації на реконструкцію буд. АДРЕСА_3 . У 2003 році позивачем був погоджений Робочий проект у Головному управлінні містобудування, архітектури та дизайну міського середовища. 03.03.2006 року ОСОБА_1 отримав позитивний висновок щодо відповідності чинній нормативній базі Робочого проекту перепланування та реконструкції частини житлового будинку АДРЕСА_3. З 2005 року по 2006 рік позивач виконав будівельно-монтажні роботи згідно проектної документації, та 30.03.2007 року отримав Розпорядження про призначення державної приймальної комісії з прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту - реконструкції частини будинку АДРЕСА_2. Згідно вказаного Розпорядження був складений Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Внаслідок реконструкції частини житлового будинку АДРЕСА_3, загальна площа житлового будинку (зазначеного на плані літ. А), збільшилась, та на теперішній час складає 332,5 кв.м. Також внаслідок реконструкції вищевказаної частини житлового будинку збільшилась загальна площа моєї частки житлового будинку (квартири 1), та на даний час складає 216,7 кв.м. Згідно Висновку про незалежну оцінку на теперішній час моя частка домоволодіння складає 65/100 часки житлового будинку АДРЕСА_3. На даний час ОСОБА_1 не може отримати «Свідоцтво про право власності на 65/100 частки житлового будинку», у зв'язку з тим, що Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджений Постановою КМУ України від 08.10.2008 року № 923 « Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» яким встановлювався механізм введення в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, втратив чинність. Отже для захисту своїх прав він вимушений звернутися до суду з позовом про збільшення частки у праві спільної часткової власності та визнання права власності на 65/100 частки домоволодіння АДРЕСА_3.

Представник позивача просив суд задовольнити вимоги в повному обсязі на підставі наявних доказів та за його відсутністю. Надав згоду на ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило.

Третя особа також не з»явилась в судове засідання. Про розгляд справи ОСОБА_2 повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 є є власником 25/100 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Вищевказані 25/100 частки домоволодіння (квартира 1) належать позивачеві: 9/100 частки на підставі Договору міни від 19.09.1996 року, посвідченого державним нотаріусом третьої київської державної нотаріальної контори Марущак С.В. р. № 2-833; 16/100 частки на підставі Договору міни від 19.09.1996 року, посвідченого державним нотаріусом третьої київської державної нотаріальної контори Марущак С.В. р. № 2-836.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.03.2016 року, співвласником вищевказаного домоволодіння також є ОСОБА_2 (квартира2).

Згідно Технічного паспорту на житловий будинок від 24.11.1995 року загальна площа житлового будинку ( зазначеного на плані літ. А) АДРЕСА_3, складала 190,5 кв.м., а загальна площа моєї частки (квартира1) складала 59,0 кв.м.

Згідно Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2000 року, прийнятого за результатами розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про розподіл жилого будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом про розподіл житлового бунинку, ОСОБА_1 виділено та визнано права власності на жилу кімнату 1-2 площею 14,9 кв.м., жилу кімнату 1-3 площею 33,2 кв.м., кухню 1-1 площею 9,5 кв.м., тамбур 1 площею 1,8 кв.м., коридор ІІ площею 13,8 кв.м., вбиральню 1-4 площею 1,4 кв.м. (копія Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 липня 2000 року додається).

Як свідчать матеріали справи, у У 2000 році ОСОБА_1 звернувся до Шевченківської районної державної адміністрації м. Києва із заявою про надання дозволу на реконструкцію та перепланування АДРЕСА_2

Згідно розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації м. Києві від 29.11.2000 року, позивач отримав дозвіл на розробку проектної документації на реконструкцію буд. АДРЕСА_3 .

В 2003 році позивачем погоджено робочий проект у Головному управлінні містобудування, архітектури та дизайну міського середовища.

03.03.2006 року ОСОБА_1 отримав позитивний висновок відносно відповідності чинній нормативній базі Робочого проекту перепланування та реконструкції частини житлового будинку АДРЕСА_3, що підтверджується матеріалами справи.

Протягом 2005-2006 років позивачем виконано будівельно-монтажні роботи згідно проектної документації, та 30.03.2007 року отримав розпорядження про призначення державної приймальної комісії з прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту - реконструкції частини будинку АДРЕСА_2.

Відповідно до вказаного розпорядження складено Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - будинку АДРЕСА_2

Як свідчить висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 1-27/10 від 27.10.2016 р., площа приміщень квартири АДРЕСА_1 згідно до технічного паспорта від 15.02.2016 р. складає 216,7 кв. м. , що становить 65/100 в площі житлового будинку, яка становить 332,5 кв. м.; у зв»язку із проведеною реконструкцією частка позивача збільшилась з 19/50 (38/100) в житловому будинку до 65/100.

Згідно ч. 3, ст. 357 Цивільного кодексу України: - співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Згідно ч.5 ст. 357 Цивільного кодексу України: - поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.

За приписами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як зазначає позивач він не може отримати свідоцтво про право власності на 65/100 частки житлового будинку, у зв'язку з тим, що Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджений Постановою КМУ України від 08.10.2008 року № 923 « Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» яким встановлювався механізм введення в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, втратив чинність.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає за можливе задовольнити вимоги маойсєнко К.в. в повному обсязі.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 3,10,15,30,57,60,61,88,169,212- 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 328,357 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Збільшити належну ОСОБА_1 частку у праві спільної часткової власності з 25/100 до 65/100 часки на житловий будинок АДРЕСА_3;

Визнати ОСОБА_1, право власності на 65/100 часки на житловий будинок АДРЕСА_3.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя