АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 682/2139/16-ц
Провадження № 22-ц/792/571/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Грох Л.М.,

суддів Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар Лапко Ю.В.,

з участю сторін, представника апелянта,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2017 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з цим позовом до ОСОБА_2,посилався на те, що 30.07.2015 року на прохання відповідача надав йому для здійснення поїздки особистий автомобіль VAZ 210994-20SРН, реєстраційний номер НОМЕР_1. Цього ж дня, керуючи цим автомобілем та рухаючись по автодорозі Городище Рівне - Старокостянтинів, біля с. Старий Кривин Славутського району ОСОБА_2 не впорався з управлінням автомобіля, зїхав з дороги та зіткнувся з деревом. По факту ДТП відкрито кримінальне провадження №0000398 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на даний час досудове розслідування по справі не закінчено. В результаті ДТП пошкоджено належний ОСОБА_1 автомобіль, вартість матеріального збитку становить 71846,10 грн., а тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь ці кошти та 1400 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 73246 гривень у відшкодування матеріальної шкоди.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду як незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в позові. На його думку, суд не врахував, що за ст. 1166 ЦК України відповідальність за спричинену шкоду виникає лише за наявності вини. В тому, що автомобіль під час дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження, нема його вини. Не встановлена його вина і органом досудового розслідування, що підтверджується висновком автотехнічної експертизи №139А від 23.05.2016 року, проведеної в кримінальному провадженні № 80000398. Суд послався на звіт оцінювача № 23/16 щодо розміру матеріального збитку власнику автомобіля. Проте не враховано, що автомобіль неодноразово потрапляв в ДТП, в результаті яких отримував значні механічні пошкодження. А тому висновок оцінювача про розмір майнової шкоди викликає сумнів.

В засіданні апеляційного суду апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Позивач просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ч. 1 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля VAZ 210994-20 SРН, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Вказаний автомобіль за згодою власника використовував ОСОБА_2 30.07.2015 року на автодорозі Рівне - Городище - Старокостянтинів, неподалік села Кривин Славутського району Хмельницької області, сталася дорожньо-транспортна пригода - автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 з'їхав з ділянки дороги та зіткнувся з деревом.

По факту ДТП відкрито кримінальне провадження №0000398 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (тілесні ушкодження отримав водій ОСОБА_2 та пасажир автомобіля ОСОБА_3Л.), досудове розслідування триває.

В результаті ДТП пошкоджено належний ОСОБА_1 автомобіль, вартість матеріального збитку становить 71846,10 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження - 1400 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що збитки внаслідок пошкодження автомобіля завдані позивачу діями відповідача, відтак підлягають стягненню з нього.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини водія ОСОБА_2 у заподіянні майнової шкоди не ґрунтуються на нормах матеріального права і є безпідставними.

Так, згідно з ч.3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ч.1 ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частина 2 ст. 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв'язку із наявністю вини іншої особи або у зв'язку із дією об'єктивних обставин).

Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачу.

Висновок автотехнічної експертизи №139 А від 23.05.2016 року, проведеної в кримінальному провадженні № 80000398, не є достатнім доказом на спростування вини відповідача у заподіянні шкоди.

В свою чергу апелянт, висловлюючи сумнів у правильному визначенні розміру шкоди, всупереч ст.ст. 10, 60 ЦПК України не спростував достатніми та допустимими доказами висновок автотоварознавчого дослідження № 23/16 від 18.08.2016 року щодо розміру майнової шкоди.

Також не ґрунтуються на доказах посилання апелянта на те, що автомобіль неодноразово потрапляв в ДТП, в результаті яких отримував значні механічні пошкодження.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Суддя: /підпис/

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно: суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_4 Провадження № 22-ц/792/571/17

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 34