Справа № 185/9774/16-ц
Провадження № 2/185/806/17
13 січня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О.
за участю секретаря Мерцалової Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення, -
В обґрунтування позову зазначив, що 25 вересня 2008 року між ВАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/07-165/57-267. Відповідно до умов якого позичальник отримав кредитні кошти в розмірі 443000 грн., строком користування до 25 вересня 2018 року зі сплатою 21,45 % відсотків річних. Для забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 було укладено Договір іпотеки з ОСОБА_1. Згідно зазначеного Договору іпотеки ОСОБА_1 передала Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності від 28 червня 2005 року.
Банк свої зобовязання по наданню кредиту виконав в повному обсязі.
Однак, у порушення умов кредитного договору ОСОБА_2 перестав належним чином виконувати взяті на себе зобовязання. Тому, 04 квітня 2014 року Київським районним судом м. Донецька було винесено заочне рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 014/07-165/57-267 від 25 вересня 2008 року на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» у сумі 560618 грн. 21 коп.
Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за кредитним договором не погашена та рішення суду не виконано, тому позивач просить позов задовольнити у повному обсязі.
Представник позивача у судове засідання не зявився, проте у позовній заяві зазначив, що в разі неявки відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності їхнього представника та винесення заочного рішення.
Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не вявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до змісту ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25 вересня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_3 Аваль», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/07-165/57-267 (арк.с.8-12).
Позичальник повинен здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячно однаковими платежами в розмірі згідно з графіком погашення кредиту.
25 вересня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_3 Аваль», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір за № 014/07-165/57-267 (арк.с.15-19).
Відповідно до п.1.2 договору іпотеки вартість предмета іпотеки на момент укладення цього договору визначена за згодою сторін, відповідає ринковій вартості предмета іпотеки та становить 633721 грн.
Іпотека відповідно до цього договору забезпечує повне виконання грошових зобовязань ОСОБА_2, що випливають та/або виникнуть у майбутньому з кредитного договору № 014/07-165/57-267від 25 вересня 2008 року, укладеного між Іпотекодержателем та Позичальником, а також будь-яких змін до нього.
Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання забезпечених іпотекою зобовязань, а в разі їх невиконання звернути стягнення на Предмет іпотеки і задовольнити вимоги за рахунок Предмета іпотеки.
Крім того 30 березня 2010 року між публічним акціонерним товариством «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Додатковий договір про внесення змін до Іпотечного договору № 014/07-165/57-267 (арк.с.20), а саме було змінено дату повернення кредиту у строк не пізніше 25 жовтня 2028 року.
Цей Додатковий договір про внесення змін є невідємною частиною Іпотечного договору.
ОСОБА_2 порушив умови кредитного договору та перестав належним чином виконувати взяті на себе зобовязання по сплаті кредиту, відповідно до встановленого графіку (арк.с.18), тому 04 квітня 2014 року Київським районним судом м. Донецька було винесено заочне рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 014/07-165/57-267 від 25 вересня 2008 року на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» у сумі 560618 грн. 21 коп. (арк.с.21-23).
Зазначене заочне рішення суду не виконано та заборгованість за кредитним договором не погашено.
Як передбачено п.1 ч.2 ст.11 ЦПК України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.
На підставі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно з вимогами ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання і при цьому порушенні наступають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.
Частиною 1 ст.12 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст.33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Стаття 39 ЗУ «Про іпотеку» передбачає, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки: шляхом проведення публічних торгів; або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.
Відповідно п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів , що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет застави/іпотеки має відповідати вимогам як ст.39 ЗУ «Про іпотеку», так і положенням п.4 ч.1 ст.215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іподекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).
Крім того, 17 червня 2016 року між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» було укладено договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки (арк.с.15-25).
22 червня 2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки (арк.с.34, 35), яким сторони домовились про наступне, а саме ПАТ «Вектор банк» передає та відступає ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» сукупність прав, належних ПАТ «Вектор банк» за Договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, право звертати стягнення на заставлене майно.
Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України - заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи те, що зобовязання за кредитним договором не виконані, суд приходить до висновку про доцільність задоволення вимог позивача шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено судові витрати у розмірі 1378 грн., понесені позивачем при подачі позовної заяви і які підтверджуються платіжним дорученням (арк.с.1).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 57-61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 610, 611, 629, 1048, 1054 ЦК України, суд -
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» судові витрати в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя: В.О. Головін