Справа №333/5517/16-ц
Провадження №2/333/272/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

при секретарі Некрашевич Є.В.,

при розгляді у відкритому судовому засіданні цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Соцсфера» до ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення та стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулось із позовом ТОВ «Соцсфера» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_1 про виселення та стягнення заборгованості. Посилається на таке. ТОВ «Соцсфера» відповідно до договору купівлі-продажу №1544 від 15.05.2007 року є власником приміщення по вул. Космічна, 76-а, яке здає громадянам у найом. В кімнаті №519-520, що належить на праві приватної власності позивачу проживають відповідачі, які не перебувають з позивачем в трудових відносинах, це житлове приміщення не є службовим житлом. З 07.10.2003 р. по 30.09.2014 рік відповідачі на підставі укладених договорів найму житлового приміщення проживали в цій кімнаті. Проте, на теперішній час строк дії договору найму закінчився, відповідачі відмовились укладати новий договір. За період з серпня 2014 року по серпень 2016 року відповідачі мають заборгованість за проживання в сумі 20557,51 грн. Відповідачі відмовляються звільнити кімнату №519-520, чим порушують права позивача, тому він просить на підставі ч.1 п.10 Примірного положення про гуртожитки, ст.ст. 109, 116, 128, 129 ЖК України виселити відповідачів без надання іншого житлового приміщення та стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в сумі 20557,51 грн.

До початку судового засідання представник позивача надав письмову заяву, в якій позов підтримав частково, пояснив, що після звернення до суду відповідачі частково заплатили, тому заборгованість складає 8789,49 грн. просив її стягнути та справу розглядати без його участі.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце сповіщались повісткою, направленою рекомендованим листом на адресу їх реєстрації.

Дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.

ТОВ «Соцсфера» відповідно до договору купівлі-продажу №1544 від 15.05.2007 року є власником приміщення по вул. Космічна, 76-а.

В кімнаті №519-520 проживають відповідачі, які не перебувають з позивачем в трудових відносинах, це житлове приміщення не є службовим житлом. З 07.10.2003 по 01.04.2016 рік відповідачі проживали в цій кімнаті на підставі укладених договорів найму житлового приміщення. Останній договір укладався з ОСОБА_3 01.05.2015 року на термін - 11 місяців. На теперішній час договори найму житлового приміщення не укладені.

Нормами Житлового Кодексу УРСР регулюється проживання громадян у гуртожитках. Закон обмежує можливість виселення громадян, які проживають у гуртожитках та перебувають у трудових відносинах з підприємством.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі не знаходилися і не знаходяться у трудових відносинах із позивачем і тому їх проживання у гуртожитку не повязано із виконанням їх трудових обовязків.

Згідно з нормами ст. 58 ЖК України єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЖК України ордер на вселення у жиле приміщення може бути видано лише на вільне жиле приміщення, а згідно зі ст. 59 ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним, зокрема, у разі порушення прав інших громадян на зазначене в ордері жиле приміщення.

Пленум Верховного Суду України в п.22 постанови від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», зазначив, що судам, вирішуючи спори про виселення з гуртожитків, слід з'ясовувати, крім інших питань, і питання щодо видачі відповідно до Примірного положення ордера на зайняття жилої площі в гуртожитку.

Отже, законом установлено, що єдиною підставою для вселення працівника підприємства на надану жилу площу в гуртожитку є спеціальний ордер, який видає адміністрація підприємства, установи, організації на підставі спільного з профспілковим комітетом рішення про надання жилої площі в гуртожитку.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Матеріали справи не містять будь - яких даних про те, що ОСОБА_3 разом з родиною вселився у гуртожиток на підставі відповідного ордеру, самостійно звільнити кімнату він не бажає, договір найму з власником не укладено, тобто права на проживання в кімнаті гуртожитку відповідачі не мають і будь-які правові підстави для законного зайняття ними спірного житлового приміщення відсутні, тому є підстави для виселення відповідачів з кімнати 519-520 гуртожитку по вул.. Космічна, 76А в м. Запоріжжя.

Відповідно до п. 18 Примірного положення про гуртожитки № 208 від 03.06.1986 року, громадяни, які проживають у гуртожитку, зобовязані своєчасно вносити плату за користування жилою площею і за комунальні послуги відповідно до пункту 38 цього Примірного положення.

Частиною 1 п. 38 „Примірного положення про гуртожитки", №208 від 03.06.1986 року, встановлено, що громадяни, які проживають в приміщеннях, які перебувають в окремому користуванні, вносять плату за користування житловою площею та за комунальні послуги згідно ставок квартирної плати (тарифів), встановлених для будинків державного та громадського житлового фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі.

Розмір плати за наймане приміщення встановлений договорами №36/76а від 03.01.2013 року та №289 від 01.05.2015 року Наймач додатково оплачує витрати за комунальні послуги: електроенергію, холодну та гарячу воду, опалення, каналізацію та інші комунальні послуги (дві особи), що встановлено п. 5.2 вказаних договорів (а.с.23-27) та відповідає розрахунку заборгованості, наданої позивачем. Як вбачається з розрахунку заборгованості оплата за проживання та комунальні послуги здійснювалась відповідачами несвоєчасно та нерегулярно, внаслідок чого виникла заборгованість, яка на день розгляду справи складає 8789,49 грн.

Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_5 заборгованість за з плати за проживання та комунальні послуги в сумі 8759,49 грн..

На підставі ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають компенсації з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 212 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Соцсфера» до ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення та стягнення заборгованості задовольнити.

ОСОБА_6 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з кімнати №519-520 по вул.. Космічна, 76-а в м. Запоріжжя.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Соцсфера» заборгованість в сумі 8789,49 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Соцсфера» судовий збір в сумі по 459,33 грн. з кожного.

На рішення сторонами, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуюча Л.О. Варнавська