Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Селидове 06 березня 2017 року
Селидівський міський суд Донецької області, у складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Козаковій Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, до Публічного акціонерного товариства "Футбольний клуб "Металіст" про стягнення заборгованості по заробітній платі, винагороди, коштів по найму житла та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-
Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 23 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, до Публічного акціонерного товариства "Футбольний клуб "Металіст" про стягнення заборгованості по заробітній платі, винагороди, коштів по найму житла та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позовні вимоги задоволено частково.
Представник позивача не погодився з ухваленим рішенням та подав апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами цивільної справи була направлена до Апеляційного суду Донецької області для апеляційного розгляду.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 09 лютого 2017 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, до Публічного акціонерного товариства "Футбольний клуб "Металіст" про стягнення заборгованості по заробітній платі, винагороди, коштів по найму житла та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні повернуто до Селидівського міського суду для ухвалення додаткового рішення щодо питання про судові витрати, оскільки на момент звернення до суду з позовною заявою позивач не звільнявся від оплати судового збору за позовну вимогу про стягнення компенсації витрат на оренду житла.
В судове засіданні сторони не з'явилися. Про час та місце слухання повідомлені належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що по вказаному рішенню необхідно ухвалити додаткове рішення виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема - судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до позовної заяви, що надійшла до Селидівського міського суду Донецької області 22.07.2016 року, позивач просить стягнути з ПАТ «Футбольний клуб «Металіст» на користь ОСОБА_2 заборгованість з заробітної плати у розмірі 120 000,00 грн., винагороду у розмірі 180 000,00 доларів США, найм житла у розмірі 6 000,00 доларів США та середній заробіток за весь час затримки проведення повного розрахунку при звільненні.
В мотивувальній частині рішення зазначено, що при вирішенні вимоги щодо стягнення з відповідача сплати за оренду житла у розмірі 6 000,00 доларів США, в її задоволенні слід відмовити, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів з приводу оренди житла у м. Харкові.
Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.
Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній до 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.
З 1 вересня 2015 року ця категорія пільговиків звужена. Так, за пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Отже, починаючи з 1 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.
Конституційний Суд України Рішенням від 9 лютого 1999 року у справі № 1-7/99 конкретизував зазначений принцип, указавши, що положення частини першої статті 58 Конституції України щодо «незворотності» дії законів та інших нормативно-правових актів необхідно розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).
При цьому суд зазначив, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може передбачатися шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.
Для процесуального закону це означає, що діє в часі той процесуальний закон, на момент та час дії якого вчиняється процесуальна дія.
Разом з тим станом на день подання позивачем позову до суду (22.07.2016 року) пільги він уже не мав, оскільки на цей час діяла нова редакція статті 5 Закону України «Про судовий збір», за якою справи «за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин», було виключено з категорії пільгових.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції після 1.09.2015 року та до 01.01.2017 року) розмір судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру складає - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.
Отже, позивач при зверненні до суду з вимогою щодо стягнення з відповідача найму житла у розмірі 6 000,00 доларів США повинен був сплатити судовий збір у наступному розмірі - 1 488,97 грн. (6000,00 доларів США х 24,8161 грн.(курс НБУ на 22.07.2016 року)/100%).
Оскільки позивач при зверненні до суду повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1 488,97 грн. за вимогу стягнення з відповідача найму житла, але не сплатив його при зверненні до суду, тому з урахуванням того, що у цій вимозі позивачу відмовлено, дану суму судового збору слід стягнути з позивача на користь держави.
Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд, -
Доповнити резолютивну частину заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 23 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, до Публічного акціонерного товариства "Футбольний клуб "Металіст" про стягнення заборгованості по заробітній платі, винагороди, коштів по найму житла та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні абзацом шостим наступного змісту -
Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 1 488 (одна тисяча вісімдесят вісім) грн. 97 коп.
У зв'язку з цим абзац шостий - сьомий резолютивної частини рішення вважати відповідно абзацом сьомим - восьмим.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Владимирська І.М.