Справа №278/2025/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 березня 2017 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Дубовік О.М.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" в особі філії "Житомирське Регіональне Управління" до ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_3", третя особа без самостійних вимог: Відділ державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить звільнити з-під арешту заставне майно, а саме: будинок загальною площею 74.20 кв.м. та земельну ділянку площею 2500 кв. м., кадастровий номер :06:001:0056, які розташовані за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Двірець, вул. Чапаєва, буд. 10, що належить на праві власності ОСОБА_2 При цьому посилається на те, що 07.04.2008року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №ZRZ0GI. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 07 квітня 2008 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, предметом якого є передача в іпотеку банку будинку загальною площею 74.20 кв.м. та земельної ділянки площею 2500 кв. м., кадастровий номер :06:001:0056, які розташовані за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Двірець, вул. Чапаєва, буд. 10.Відділом державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції на підставі відкритого виконавчого провадження було винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 37362562 від 23.05.2013 року та № 28850750 від 22.09.2011 року, що належить ОСОБА_2, в тому числі і на нерухоме майно, що знаходиться в іпотеці перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Посилаючись на те, що позивач має пріоритетне право на задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження у випадку невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком. Тому просить зняти арешт з вищезазначеного майна, накладений Відділом державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції, а саме: постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №37362562 від 23.05.2013 року, номер запису про обтяження 1051885; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №28850750 від 22.09.2011 року, номер запису про обтяження 11705100; судовий збір стягнути з відповідачів, витрати по оголошенню в пресі покласти на відповідача ОСОБА_2

У судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, зазначивши, що через накладення державним виконавцем арешту на майно ОСОБА_2 порушуються права банку як іпотекодержателя.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, хоча про час місце судового розгляду була повідомлена через оголошення в пресі - газеті «Житомирщина» (а.с. 60).

Представник відповідача ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3» у судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову (а.с. 159).

Представник третьої особи Відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції у судове засідання не зявився, просив справу розглянути без його участі (а.с. 138).

Суд, вислухавши представник позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

07.04.2008 року між ЗАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №ZRZ0GI.З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 07.04.2008 року укладено іпотечний договір №ZRZ0GI, предметом якого була передача ОСОБА_2 в іпотеку позивачу нерухомого майна: житлового будинку загальною площею 74.20 кв.м та земельної ділянки площею 2500 кв.м. з кадастровим номером :06:001:0056, які розташовані за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Двірець, вул. Чапаєва, буд. 10 (а.с. 4-5).

07.04.2008 року приватним нотаріусом ОСОБА_4 Житомирського районного нотаріального округу на підставі ст. 73 Закону України "Про нотаріат" та у зв'язку з посвідченням іпотечного договору була накладена заборона відчуження предмету іпотеки (а.с. 5).

Відповідно до рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 20.12.2012 року, яке вступило в законну силу 30.01.2013 року, задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк»: у рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором №ZRZ0GIвід 07.04.2008 року звернуто стягнення на будинок загальною площею 74.20 кв.м та земельну ділянку площею 2500 кв. м., які розташовані за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Двірець, вул. Чапаєва, буд. 10 та виселено громадян ОСОБА_2, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (а.с. 6-7).

На виконання вимог ухвали суду було надано копію виконавчого провадження №28850750 (а.с. 89-108) та копію виконавчого провадження №37362562 (а.с. 140-147), з яких вбачається, що Відділом державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції на підставі відкритих виконавчих проваджень було винесено постанови про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, в тому числі і на нерухоме майно, що знаходиться в іпотеці перед ПАТ КБ «ПриватБанк».

Дане обтяження зареєстровано за №11705100 від 22.09.2011 року та №1051885 від 23.05.2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №70304145 від 12.10.2016 року (а.с. 66-68).

Також під час судового розгляду встановлено, що відбулося перейменування вулиці Чапаєва в с. Двірець Житомирського району Житомирської області на вулицю Висілкова, де знаходяться вищезаначені житловий будинок № 10та земельна ділянка, які належать відповідачу ОСОБА_2 (а.с. 119-121).

Згідно зі статтею 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статей 10, 11, 60 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження» у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Згідно правового висновку Верховного Суду України (справа № 6-124 цс-13) відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Порушення прав ПАТ КБ «Приватбанк» як іпотекодержателя спірного майна, які були б пов'язані з правом власності на майно чи з правом володіння ним, не вбачається, тому вимоги банку про звільнення вказаного майна з-під арешту є безпідставними, а обраний позивачем спосіб захисту його прав як іпотекодержателя не може бути застосований до спірних правовідносин.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 15,16, 526 ЦК України, Законом України «Про іпотеку»,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" в особі філії "Житомирське Регіональне Управління" до ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_3", третя особа без самостійних вимог: Відділ державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. М. Дубовік