З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10 березня 2017 року
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючого-судді Бучко Т.М.
секретар Соломон О.М.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком № 54 по вулиці Чернишова в місті Рівне. у зв'язку з відсутністю в ньому понад один рік.
В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що є власником будинку № 54 по вул.Чернишова в м.Рівне, в якому зареєстрована її колишня невістка, відповідач у справі. Після розірвання шлюбу з її сином відповідач зареєструвалася у її помешканні за дівочим прізвищем для оформлення закордонного паспорта. Після реєстрації відповідач в будинку не проживала і не проживає нині. На прохання скасувати реєстрацію у будинку відповідач не реагує. Реєстрація відповідача у будинку перешкоджає їй в отриманні субсидії.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю та з аналогічних підстав. Пояснила, що після одруження з її сином відповідач була прописана та проживала у будинку. Після розлучення відповідач виїхала з помешкання, але надалі на прохання колишньої невістки вона дозволила її реєстрацію у будинку за дошлюбним прізвищем. В періоди повернення в Україну відповідач проживає у своєї матері. Просить позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно не зявилася. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, заяв про розгляд справи у її відсутності від відповідача до суду не надходило.
Свідок ОСОБА_3 показав, що перебував у шлюбі з відповідачем, яка після розірвання шлюбу за згодою матері була прописана у її будинку вже за дівочим прізвищем. В будинку відповідач не проживає з 2000 року. Він неодноразово просив відповідача добровільно знятися з реєстрації, що вона обіцяла зробити, але не зробила. Речей відповідача у будинку матері немає.
Свідок ОСОБА_4 показала, що ОСОБА_2 не проживає в будинку позивача, її хрещеної матері, біля 17 років. 16 років тому відповідач приїздила, щоб забрати свої речі, і з того часу вона її не бачила. З позивачем проживають в одному дворі і зустрічаються щоденно.
Свідок ОСОБА_5 показала, що колишня невістка її сусідки ОСОБА_1 не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 більше 16 років. За цей час вона не бачила її ні з сином, який залишився проживати у будинку, ні з колишнім чоловіком. Речей відповідача у будинку немає.
Відповідно до ст.224 ЦПК України за згодою позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення позивача та показання свідків, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.
Суд встановив, що житловий будинок № 54 по вул.Чернишова в м.Рівне належить на праві приватної власності позивачу, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16 квітня 1986 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18854789 від 19 травня 2008 року.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та є непорушним. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні права власності щодо свого майна, навіть якщо ці перешкоди не поєднані з фактичним позбавленням володіння.
Згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.
Відповідач з 29 грудня 2001 року зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить будинкова книга та довідка адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Рівненській області. Відповідач у вказаній квартирі не проживає більше 16 років, що встановлено з пояснень позивача та показань свідків.
Таким чином, наявні підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування належним позивачу будинком.
На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.391, ч.2 ст.405 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим будинком № 54 по вулиці Чернишова в місті Рівне.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :