Номер провадження: 22-ц/785/519/17
Головуючий у першій інстанції Леонов О. С.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі: головуючого судді Сидоренко І.П., суддів Станкевича В.А., Цюри Т.В., при секретарі Колмакові В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2016р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третіх осіб - Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради та Управління архітектури містобудування Одеської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом приведення квартири у попередній стан, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2015р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1, відновити стіни квартири в попередній стан, шляхом закладення двох ніш розмірами 1х1х0,5м. та 2,5х1,2х0,5м.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що він на підставі договору купівлі-продажу від 24 червня 1998р. є власником квартири АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_3 є власником суміжної квартири АДРЕСА_3 за договором купівлі-продажу від 18 березня 2006р.

Позивач стверджував, що відповідач ОСОБА_3 без його дозволу та згоди самовільно провела реконструкцію несучої стіни, шляхом улаштування двох ніш, розмірами 1х1х0,5м. та 2,5х1,2х0,5м., чим було порушено цілісність конструкцій несучих стін будинку, шумоізоляцію квартири в якій він проживає, оскільки стіну, яка розділяє їх квартири було забито дошками. Крім того, відповідач у нішах обладнала полиці та стелажі, в які вмонтовано бойлер, холодильник та пральну машину. Він звертався до відповідачки з проханням усунути перешкоди, а також в ЖЕО, до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, але його звернення не дали ніяких результатів для усунення вищевказаних порушень його прав. Тому позивач звернувся до суду і просив задовольнити його позов.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2016р. у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено (а.с.135-136).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення його позову, посилаючись на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому у задоволені позову, не прийняв до уваги усі обставини по справі (а.с.138-40).

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_2, адвоката в його інтересах, відповідача ОСОБА_3, представника в її інтересах,обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовивши у задоволені позову ОСОБА_2, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими.

Судова колегія погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Пунктом 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК, позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57-59ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

За змістом 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 24 червня 1998р. є власником квартири АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_3 є власником суміжної квартири АДРЕСА_3 за договором купівлі-продажу від 18 березня 2006р.

Позивач ОСОБА_2 не надав суду першої і суду апеляційної інстанції відповідні та допустимі докази на підтвердження свого позову, що саме відповідач ОСОБА_3 без його дозволу та згоди самовільно провела реконструкцію несучої стіни, шляхом улаштування двох ніш, розмірами 1х1х0,5м. та 2,5х1,2х0,5м., чим було порушено цілісність конструкцій несучих стін будинку, шумоізоляцію квартири в якій він проживає, що відповідач у нішах обладнала полиці та стелажі, в які вмонтовано бойлер, холодильник та пральну машину.

Так, в судовому засіданні апеляційної інстанції позивач ОСОБА_2 пояснив, що ще в 2000році, коли власником квартири була ОСОБА_8, яка в 2006році продала квартиру відповідачки ОСОБА_3, він був в даній квартирі, та з'ясував, що в ній зроблені дві ніши. Також ОСОБА_2 пояснив, що він не мав можливості звернутися до суду з позовом, оскільки була хвора його дружина, а в подальшому і він.

Тобто позивач ОСОБА_2 чітко визнав, що ніши, які він просить демонтувати, були зроблені не відповідачкою ОСОБА_3

Також позивач ОСОБА_2 не надав будь-які докази відносно того, що наявність тривалий час вищевказаних ніш порушує його права, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідачки ОСОБА_3

Судом першої інстанції було чітко встановлено, що позивач ОСОБА_2 придбав 24 червня 1998р. квартиру АДРЕСА_1 вже з наявними у суміжній квартирі АДРЕСА_3 нішами, що підтверджується технічною документацією на цю квартиру ще з 1973р, що було ним визнано і в судовому засіданні апеляційної інстанції.

З акту від 14 лютого 2013р., складеному начальником КП ЖКС «Хмельницький» Чугуновим П.Б., майстром ділянки №3 Стинською Е.А., ст. майстром ділянки №3 Ільченко А.В. вбачається, що за адресою АДРЕСА_3, колишніми жильцями зазначеної квартири були вибиті ніши в несучих стінах, в які було встановлено: холодильник, пральну машину, бойлер (а.с.20).

За клопотанням позивача було проведено судову будівельно-технічну експертизу та згідно дослідженого в судовому засіданні висновку № 82/2016р. експертом було надано відповіді щодо наявності та розмірів ніш між квартирами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1.

З довідки КП «БТІ» Одеської міської ради № 8103-10/502-П від 22 січня 2015р. вбачається, що з матеріалів архівної справи, за даними первинної інвентаризації від 18.09.1935р. у будинку АДРЕСА_1 встановлено, що в спільній стіні між приміщеннями 2-житлова, площею 6,5 кв.м. та 3-кухні, площею 8,0кв.м., окремих квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 був дверний прохід та двері. За даними поточної інвентаризації від 01 жовтня 1973р. в спільній стіні квартири № АДРЕСА_1 дверний прохід частково закладено, а в квартирі АДРЕСА_3 у дверному проході залишалась ніша, що підтверджується копією технічної документації (а.с.27-29), що також підтверджується довідкою № 460085,93 від 03.08.2015р. (а.с.65).

Також довідкою КП «БТІ» Одеської міської ради № 479898.72.АДРЕСА_1 від 05 грудня 2016р., наданою відповідачкою в судовому засіданні апеляційної інстанції підтверджено, що розмір ніш згідно інвентаризації від 1973року не встановлено, але на плані ніши позначені, як у закладеному частино дверному прийомі залишилась ніша, та площа ніш у стінах уключається в площу приміщень, у якому вони розміщені.

З довідки начальника Малиновського РВ ГУМВС України в Одеській області № 31/21 від 19.01.2015р. вбачається, що при відвідуванні вищезазначеної квартири було встановлено, що власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_3, яка належить їй на праві приватної власності. В зазначеній квартирі проживає ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1., разом зі своєю родиною в період з 2006р. по теперішній час. Зі слів останнього було встановлено, що за період проживання ніяких робіт по реконструкції квартири вони не проводили, ніша, яка знаходиться на кухні була при купівлі квартири, яка є в плані згідно технічного паспорту від 21.12.2001р., реєстраційний номер 181 пр-199-313 (а.с.21).

Згідно відповіді Державної архітектурно-будівельної інспекції України в Одеській області №01/11-1678 від 10.12.2014р., в ході перевірки квартири АДРЕСА_3 встановлено, що виконання будівельних робіт виявлено не було, також згідно технічного паспорту від 14.03.2006р. за реєстраційним номером 419пр-190-313, на момент перевірки, добудов чи інших відхилень не виявлено, відмітки про самочинно прибудовані, добудовані, збільшені геометричні розміри - відсутні, також згідно технічного паспорту від 21.12.2001р. за реєстраційним номером 181пр-199-313 відхилень теж не виявлено та відмітки відсутні (а.с.30-31).

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позивачем не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а його доводи ґрунтуються на припущеннях. Позивач не надав відповідні докази на підтвердження свого позову і суду апеляційної інстанції. Тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2016р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.П.Сидоренко

Судді В.А.Станкевич

Т.В.Цюра