Справа № 308/387/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1, в інтересах якого на підставі договору-доручення про надання правової допомоги виступає адвокат ОСОБА_2, на неправомірні дії Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області щодо відмови у знятті арешту з коштів боржника та зобовязання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, в інтересах якого на підставі договору-доручення про надання правової допомоги виступає адвокат ОСОБА_2, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду в порядку ст.383 ЦПК України з скаргою на неправомірні дії Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області щодо відмови у знятті арешту з коштів боржника та зобовязання зняти арешт з коштів ОСОБА_1, що знаходяться на банківському рахунку №1027 в АТ «УкрСиббанку».

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що на примусовому виконанні в Ужгородському МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області перебуває зведене виконавче провадження №11-624/16 з виконання виконавчого листа №308/534/15-ц від 11.06.2015 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ТОВ «Нетсофт», в особі директора ОСОБА_4, на користь ЗОКС «Бескид» суми боргу в розмірі 30572,26 грн. та постанови №Ф-306-25У від 06.03.2015 року, виданої ДПІ у м.Ужгороді ГУ Міндоходів про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДПІ у м.Ужгороді ГУ Міндоходів недоїмки в сумі 41820,04 грн.

В межах даного зведеного виконавчого провадження 08.09.2015 року у відповідності до ст.59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» та ст.ст.11, 52, 73 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку (ах): р/р №7100, 0814, МФО 351005 в АТ «УкрСиббанк» м.Харків належних боржнику ОСОБА_1 у межах суми 79831,52 грн.

Як слідує з роз'яснень, що містяться в пункті 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарги стосовно рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) із метою виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження щодо виконання судових рішень судів різних юрисдикцій та чи рішень інших органів (посадових осіб), належать до юрисдикції адміністративних судів.

У абз. 3, 4 пункту 3 Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» судам роз'яснено, що всі справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) з метою виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження щодо виконання рішень судів різних юрисдикцій та/чи рішень інших органів (посадових осіб), належать до юрисдикції адміністративних судів, навіть у разі, коли у зведеному виконавчому провадженні відсутнє виконавче провадження з примусового виконання рішення адміністративного суду.

Юрисдикцію судів щодо вирішення справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення в межах конкретного виконавчого провадження, яке об'єднано (приєднано) у зведене виконавче провадження, або зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження по виконанню рішень судів однієї юрисдикції, необхідно визначати з урахуванням положень частини четвертої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч.4 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 08.03.2011 року) рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Таким чином, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача/відповідача як сторони у виконавчому провадженні.

Враховуючи, що заявник оскаржує дії державного виконавця щодо відмови зняття арешту з коштів боржника у зведеному виконавчому провадженні по виконанню судового рішення виконавчого листа №308/534/15-ц від 11.06.2015 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом та рішення іншого органу - постанови №Ф-306-25У від 06.03.2015 року, виданої ДПІ у м.Ужгороді ГУ Міндоходів, такі вимоги не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Згідно вимог п.1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин у відкритті провадження у порядку цивільного судочинства необхідно відмовити на підставі п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, розяснивши право на звернення з даною скаргою до суду в порядку передбаченому КАС України.

Керуючись ст.ст.122, 210, 293 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого на підставі договору-доручення про надання правової допомоги виступає адвокат ОСОБА_2, на неправомірні дії Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області щодо відмови у знятті арешту з коштів боржника та зобовязання вчинення певних дій.

Розяснити заявнику, що він має право звернутися з даною скаргою до суду в порядку передбаченому КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення . У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи , яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5