Справа № 417/3738/17
Провадження № 2-о/417/22/17
РІШЕННЯ

Іменем україни

"22" лютого 2017 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Шкирі В. М.

за участі секретаря Грибєнік О. В.,

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Марківка Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Марківська селищна рада Марківського району Луганської області про встановлення факту ,що має юридичне значення ,-

В С Т А Н О В И В:

08.02.2017 заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

На обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її невістка - ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданого 23.04.2015 відділом ДРАЦС реєстраційної служби Марківського РУЮ у Луганській області , номер актового запису 104.

Після її смерті відкрилась спадщина на грошові вклади , земельні частки (пай) та земельні ділянки, що розташовані на території Кабичівської сільської ради Марківського району Луганської області.

Спадкоємці перщої, другої та третьої черги за законом відсутні.

Вона звернулась до державного нотаріуса Марківської державної нотаріальної контори за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом. 30.01.2017 їй було відмовлено в оформленні спадкових справ з тих підстав , що хоча вона постійно проживала разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини , але підтвердити свої відношення зі спадкодавцем не може.

Вона являється єдиною спадкоємцем за законом . Інших спадкоємців немає. Сімейні стосунки між нею та померлою виникли з лютого 1986 року , коли її син, ОСОБА_3 , одружився з померлою , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2, виданого відділом ЗАГС Марківського району Луганської області 19 лютого 1986 року. З цього часу вони проживали однією сім'єю ,були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки , вели спільне господарство.

Факт родинних відносин між нею та її сином, ОСОБА_3, підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року її син ОСОБА_3 помер.

Факт, що вона постійно проживала разом із спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини , підтверджується актом, від 08.02.2017 року , складеним депутатом Марківської селищної ради округу №1 ОСОБА_4

У судовому засідання заявник на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Марківської селищної ради Луганської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, заперечень щодо встановлення факту проживання заявника зі спадкодавцем однією сім'єю не менш ніж п'ять років суду не надано. Натомість надано заяву в якій справу просили розглянути без участі їх представника.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 засвідчила, що вона з 1983 року проживає по АДРЕСА_1 і добре знає сім'ю заявника. З 80-х років заявник проживала разом з чоловіком - ОСОБА_6, чином - ОСОБА_3, та невісткою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2. Вони жили, як одна сім'я, мали і вели спільне господарство - корову курей, город на якому завжди поралися всі разом. Чоловік, син заявниці померли раніше, а згодом у 2015 померла і невістка, яка до своєї смерті жила розом з заявником.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 засвідчив суду, що він з 1967 року порживає по АДРЕСА_3 і добре знає сім'ю заявника, оскільки є сусідами. Десь з 1985-1986 року до своєї смерті з заявником, її чоловіком та сином проживала іневістка ОСОБА_8, її і ховали звідти. Вони жили, як одна сім'я, мали і вели спільне господарство - корову, город на якому завжди поралися всі разом.

Відповідно до ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутністю, заінтересована особа, скористалася цим правом.

Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заінтересованої особи, за наявними по справі доказами.

В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд дослідивши заяву, письмові докази, що маються у справі, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

27.09.2012 року помер син заявника ОСОБА_3 , про що відділ державної реєстрації актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції у Луганській області зроблено відповідний актовий запис №79 та 01.10.2012 року видано свідоцтво про смерть(а.с.5).

Згідно копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марківського районного управління юстиції у Луганській області зроблено відповідний актовий запис №. 104 та 23.04.2015 року видано свідоцтво про смерть (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на грошові вклади (а.с.8) , земельні частки (пай) (а.с.9-10) та на земельні ділянки(а.с.11-12), що розташовані на території Кабичівської сільської ради Марківського району Луганської області.

Заявник звернулась до державного нотаріуса Марківської державної нотаріальної контори за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом. 30 січня 2017 року згідно постанови державного нотаріуса Марківської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії- видачі свідоцтва про право на спадщину до підтвердження факту родинних відносин (а.с.14).

Сімейні стосунки між ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_2 виникли з лютого 1986 року , коли син заявника ОСОБА_3 одружився з померлою , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2, виданого відділом ЗАГС Марківського району Луганської області 19 лютого 1986 року(а.с.7) .

Згідно акту депутата округу №1 Марківської селищної ради від 08.02.2017 року померла ОСОБА_2 разом з заявником проживали однією сім'єю, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, вели спільне господарство більше 20 років (а.с.15).

Встановлення даного юридичного факту для ОСОБА_1 має юридичне значення, оскільки надає їй можливість реалізувати своє право на спадщину.

Встановлюючи наявність підстав для встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд бере до уваги показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5, з яких випливає, що заявник та померла в 2015 році ОСОБА_2 мешкали однією сім'єю з лютого 1986 року, коли ОСОБА_3 та ОСОБА_2 одружились і з того часу вони почали мешкати разом з заявницею за адресою: АДРЕСА_2

Отже, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім'єю не менш ніж п'ять років до її смерті.

Вирішуючи справу по суті судом використовуються норми процесуального та матеріального права виходячи при цьому з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»зазначено, що привирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно із вимогами статті 1264 Цивільного кодексу України четверту чергу права спадкування за законом мають особи, які мешкали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що факт сумісного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, є встановленим в судовому засіданні, оскільки заявником надано достатньо доказів щодо її проживання однією сім'єю з лютого 1986 року по день смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4 року включно.

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви в повному обсязі.

У відповідності до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. 1264 ЦК України, ст.3 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 10, 60, 234,235, 256, 210-218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Марківська селищна рада Марківського району Луганської області про встановлення факту,що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала однією сім'єю з ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 з лютого 1986 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 року включно.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Марківський районний суд Луганської області ї шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.М.Шкиря