Справа № 569/3477/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.

при секретарі Капріян І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом, у якому в обґрунтування предявлених позовних вимог, посилаючись на невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитом, просить суд достроково стягнути з Відповідачів суму боргу, проценти, нараховані за користування кредитом та пеню.

Представник Позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить їх задоволити.

Представник відповідача-1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав викладених в письмових запереченнях. Зазначила, що позивачем не доведено належними доказами факт видачі коштів позичальнику за кредитною угодою, не скеровано вимоги про дострокове повернення кредиту у відповідності до умов кредитного договору, що свідчить про передчасність заявленого позову. Просить відмовити у задоволенні позову з мотивів зазначених у запереченні на позов за їх безпідставністю.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача-1, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку про доведеність заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених, ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено що 18.08.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем-1 ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0, відповідно до якого Відповідачеві-1 надано кредит у сумі 29 900,00 швейцарських франків, строком до 17.09.2026 року зі сплатою 7,99% річних за користування коштами, шляхом сплати ануїтетних платежів в розмірі 125 швейцарських франків. Також сторони узгодили можливість встановлення нового розміру процентної ставки за користування кредитом, у випадку настання будь-якої з обставин, передбачених кредитним договором.

Призначення кредиту - купівля двохкімнатної квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

У забезпечення виконання зобовязань Відповідача-1 за договором про надання кредиту № 0 від 18.09.2006 року було укладено договір поруки між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 за №42809 від 18.09.2006 року.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

На підставі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що відповідачі умови договору не виконали, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, у звязку з чим, станом на 15.03.2016 року утворилась заборгованість, яка становить 18 042,33 швейцарських франки та 41,40 гривень пені.

Вимоги що направлялись позивачем 26 жовтня 2015 року про погашення заборгованості залишені відповідачами без задоволення.

Відповідно до п. 9.9 кредитного договору сторони узгодили що банк самостійно веде облік і здійснює розрахунки заборгованості позичальника.

Доказів, що спростовували б правильність розрахунку заборгованості наданого позивачем, чи належного виконання своїх зобовязань за кредитним договором відповідачами не надано.

Факт видачі кредитних коштів в сумі 29 900 швейцарських франків підтверджується, крім розрахунку заборгованості (а.с.24-35), випискою по поточному рахунку позичальника №1700 за 18.09.2006 року (а.с.188) та копією меморіального ордеру по поточному рахунку позичальника №1700 за 18.09.2006 року. Зазначення в наданому позивачем платіжному дорученні №76331 від 18.09.2006 року (а.с.169) валюти гривні замість швейцарських франків, з врахуванням інших доказів у справі, суд вважає технічною помилкою при оформленні документу.

Крім того факт видачі коштів підтверджується частковим виконанням позичальником своїх зобовязань за кредитною угодою.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст. 526, 625 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) відповідно до статті 610 ЦК України.

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтованні, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України з Відповідачів на користь Позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір по 3 637,65 грн. з кожного.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 11, 13, 15, 16, 525, 526, 530, 536, 554, 614, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 6, 10, 11, 60, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та пені - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ПАТ «УкрСиббанк» (рахунок № 0113 в ПАТ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, код Банку 09807750) суму заборгованості за кредитним договором № 0 від 18 вересня 2006 року у розмірі 18 042,33 швейцарських франки та 41,40 гривень пені.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ПАТ «УкрСиббанк» (рахунок № 0113 в ПАТ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, код Банку 09807750) судові витрати в розмірі 3 637,65 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 06.03.2017 року.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_5