Провадження № 2/522/857/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року Приморський районний суд міста ОСОБА_1,

у складі головуючого - судді Бойчука А. Ю.

при секретарі Журавицькому А. С.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «СпікАП» про розірвання договору та стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, по якому просить суд: розірвати договір укладений з відповідачем №4101/5925 від 23.12.2015 року на придбання курсу з англійської мови; стягнути на користь позивача 11297,40 грн., які були зараховані на рахунок ТОВ «Спік АП» Україна, згідно меморіального ордеру №12607510 від 25.02.2015 року, рахунок №4352 ТОВ «СПІК АП» Україна через АТ «ОТП БАНК»; стягнути з ТОВ «СПІК АП» Україна на користь позивача 5000 гривень витрачені на правову допомогу; стягнути з ТОВ «СПІК АП» Україна на користь позивача 1247,31 грн. пені за весь час користування грошима .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на численні прохання щодо внесення змін до договору №4101/5925 у звязку із виникненням обєктивних обставин, що не дозволили, однак відповідач в строк та на умовах вищезазначеного договору свої зобовязання не виконав, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

10.01.2017 року від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву в якому просить в задоволені позову відмовити в звязку з їх необґрунтованістю.

Представник позивача до судового засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідач по справі до судового засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи в його відсутності, з позовними вимогами не погоджується просить відмовити в повному обсязі.

Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

23.02.2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір №4101/5925 на придбання курсу англійської мови, копія якого наявна в матеріалах справи ( а.с.7-6).

Згідно меморіального ордеру №12607510 від 25.02.2015 року, на рахунок ТОВ «Спік АП» Україна № 4352 через АТ «ОТП Банк» було перераховано грошові кошти.

Позивач посилається на те, що на прохання записати його на проходження курсів на будь-яку іншу дату, ніж зазначена в договорі йому було відмовлено менеджером курсів.

06.08.2015 року позивач направив відповідачу лист-претензію, згідно якої просив, розірвати договір укладений між ним та ТОВ «СпікАП» Україна №4101/5925 від 23.02.2015 року на придбання курсу англійської мови; підписати додаткову угоду, яка би підтвердила розірвання такого договору; повернути позивачу 11297,40 грн., які були зараховані на рахунок ТОВ «Спік АП» Україна згідно меморіального ордеру №12607510 ( а.с.18).

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зокрема, ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими, відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, підписавши спірний договір, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов даних договорів.

Відповідно до п.1.1 додатку №1 Слухач має право навчатися на кожному рівні із закупленого курсу протягом 3 календарних місяців; кожен рівень включає: 20 мультимедійних занять

( Immersion Class), 5 занять з викладачем (Group Class), участь у 15 додаткових заняттях (Workshop, Club Activity), відповідні вправи у підручнику, додаткові послуги, можливість користуватися бібліотекою школи.

Відповідно до п. 23 Договору договір буде вважатися розірваний з моменту підписання Сторонами додаткової угоди про розірвання Договору.

Відповідно до п. 18 Договору перерахунок коштів до повернення за курс навчання, у випадку розірвання договору, здійснюється по факту минулих календарних днів з дати початку терміну курсу до дати подання заяви про розірвання договору.

З матеріалів справи вбачається, що курси англійської мови розпочалися 5 березня 2015 року., а позивач звернувся з претензією в серпні 2015 р. аж через 5 місяців.

Відповідно до п. 10 Договору невідвідування занять слухачем на курсі, в межах терміну реалізації курсу, обумовленим цим договором, не дає платнику права на повернення сплачених коштів.

Згідно розрахунку повернення коштів, який присутній в матеріалах справи вбачається, що у разі розірвання договору позивачу підлягає поверненню кошти в сумі 4929,36 грн.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 907 ЦК України передбачено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Як вбачається зі ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Таким чином, у звязку з тим, що відповідачем не будо надано позивачу відповідні послуги за договором, позивач має право на розірвання вказаного договору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом своїх порушених прав.

Частиною 1 ст. 10 Закону України « Про захист прав споживачів» передбачено, споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Крім того, частиною 5 ст. 10 Закону України « Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Таким чином з відповідача також слід стягнути неустойку за прострочення зобовязання в розмірі 1247, 31 грн.

Вимоги в частині відшкодування витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно частин 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

В матеріалах справи наявна копія прибуткового касового ордеру, відповідно до якого позивач сплатив ТОВ «Юрікс» 5000 гривень відповідно до договору про надання юридичних послуг.

Між тим, представництво інтересів позивача здійснював ОСОБА_3 на підставі довіреності від 30.07.2015 року посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_1 та зареєстрованою за №300.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_4, який надавав правову допомогу, має право на зайняття адвокатською діяльністю або є іншим фахівцем в галузі права, що згідно вказаних норм закону є підставою для стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити частково.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.526, 527, 611, 612, 623-625, 651, 759, 883, 1046 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Розірвати договір укладений між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «СпікАП» Україна №4101/5925 від 23.12.2015 року на придбання курсу з англійської мови.

Стягнути на користь ОСОБА_5 суму 4 929, 36 грн. які були зараховані на рахунок ТОВ «Спік АП» Україна, згідно меморіального ордеру №12607510 від 25.02.2015 року, рахунок №4352 ТОВ «Спік АП» Україна через АТ «ОТП БАНК».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СпікАП» Україна на користь ОСОБА_2 1 247,31 (одну тисячу двісті сорок вісім) гривень неустойки за користування грошима.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СпікАП» Україна в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Позивач має право подати апеляційну скаргу на заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, а якщо позивач не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, він може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя : Бойчук А.Ю