Справа № 201/209/17-ц
Провадження № 2/201/865/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

07 березня 2017 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С.,

за участю секретаря Джамалової С.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради до ОСОБА_1 про стягнення суми наданої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради 05 січня 2017 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми наданої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів.

Позивач в своєму позові посилається на те, що на підставі заяви ОСОБА_2 від 28 квітня 2014 року їй була призначена тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Відповідач ОСОБА_1 повинен був сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 10, ст. 181, глави 15, III розділу Сімейного кодексу України, суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Сума, яка підлягає поверненню ОСОБА_1 за період з 01.04.2014 по 30.09.2014, з 01.12.2014 по 31.05.2015, та з 01.07.2015 по 31.07.2016 склала 9 420,21 грн. Тому просить суд, стягнути з відповідача 9 420,21 гривень, як суму наданої тимчасової державної допомоги, у зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_1 ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3.

Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про можливість розгляду справи без її участі, без фіксації технічними засобами, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

За такими обставинами, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін і постановити заочне рішення суду за правилами ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради за призначенням тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, а саме на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

З аналогічними заявами вона зверталася до Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську в грудні 2014 року, в липні 2015 та в липні 2016 (а.с. 13 - 20).

Відповідно до п. 8 та п. 9, ст. 181, глави 15, III розділу Сімейного кодексу України, Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року №189 та на підставі наданих документів з 05.05.2014 року ОСОБА_2 була призначена тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів на шість місяців, на період з 01.04.2014 по 30.09.2014 .

Відповідно до цього Порядку ОСОБА_2 на підставі її заяв на підставі рішень Управління про призначення допомоги (а.с. 21 - 25) допомога була призначена на період з 01.12.2014 по 31.05.2015, 28.07.2015 допомога призначена на період з 01.07.2015 по 31.12.2015, 19.02.2016 допомога призначена на період з 01.01.2016 по 30.06.2016), 22.07.2016 допомога призначена на період з 01.07.2016 по 31.07.2016.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 виповнилось 18 років.

Відповідно до частин 8-9 ст.181 Сімейного кодексу України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей.

Згідно із ч. 10 ст. 181 Сімейного кодексу України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

На виконання статті 181 Сімейного кодексу України Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 № 189 затверджено Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме (далі Порядок), який визначає механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме (далі - тимчасова допомога).

Відповідно до пункту 2 Порядку тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено.

Відповідно до п. 6 Порядку для призначення тимчасової допомоги одержувач залежно від підстав, на яких призначається тимчасова допомога, подає до органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання (перебування) довідку державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення.

Відповідно до частини 2 пункту 7 Порядку тимчасова допомога призначається на кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано усі необхідні документи.

Згідно пункту 10 Порядку, виплата тимчасової допомоги припиняється у разі досягнення дитиною 18 - річного віку.

Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла дана обставина.

Згідно п.12 Порядку якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету.

Судом встановлено, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2012 з відповідача були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_3, на виконання якого судом видано виконавчий лист (а.с. 6).

У зв'язку з несплатою відповідачем аліментів на утримання дитини, на підставі заяв ОСОБА_2 останній була призначена тимчасова державна допомога на дитину. За вказаний період ОСОБА_2 отримала допомогу у розмірі 9 420,21 грн.

Суд вважає, що відповідач, як боржник за судовим рішенням про стягнення аліментів, зобов'язаний повно і своєчасно сплачувати аліменти на утримання дитини, та у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» мав повідомляти державного виконавця про здійснені перекази та міг перевірити правильність розрахунку заборгованості зі сплати аліментів в будь-який час і в разі незгоди з ним, оскаржити в установленому законом порядку.

Рішення про призначення тимчасової допомоги отримувачу аліментів були прийняті на підставі довідок про неотримання аліментів від відповідача, виданих ВДВС (а.с. 7 - 11), надання яких є обов'язковим відповідно до вимог п. 6 Порядку.

Таким чином, відповідач відповідно до положення Постанови КМУ від 22.02.2006 року № 189 (п. 10), ч. 10 ст. 181 СК України зобов'язаний відшкодувати державі кошти витрачені на виплату тимчасової державної допомоги на дитину.

Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Сума, яка підлягає поверненню ОСОБА_1 за період з 01.04.2014 по 30.09.2014, з 01.12.2014 по 31.05.2015, та з 01.07.2015 по 31.07.2016 складає 9 420,21 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути в судові витрати в розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, 58, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради до ОСОБА_1 про стягнення суми наданої тимчасової державної допомоги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради грошову суму в розмірі 9 420 гривні 21 копійок в якості повернення наданої тимчасової державної допомоги.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Cуддя О.С. Наумова