Справа № 303/251/17ц
Номер рядка стат.звіту - 30
РІШЕННЯ (Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Заболотного А.М.

при секретарі Фозекош І.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивує тим, що 25.06.2016 року близько 11 год. 00 хв. на вулиці Данила Галицького біля будинку № 79 в м. Мукачево, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota Carina», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить позивачу. Відповідно до постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2016 року ОСОБА_3 було визнанно винним у вчиненні адміністативного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Toyota Carina» отримав механічні пошкодження, вартість відновлювального ремонту якого становить 83897,22 грн. Крім цього також вважає, що у звязку з дорожньо-транспортною пригодою йому також була завдана і моральна шкода, яка полягає в душевних переживаннях та стражданнях, яких позивач зазнав у звязку з пошкодженням його автомобіля та, яку оцінює в сумі 20000,00 грн. З урахуванням наведеного просить стягнути з ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 83897,22 грн. та 20000,00 грн. моральної шкоди. Також просить вирішити питання судових витрат.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити з наведених підстав.

Відповідач в судове засідання не зявився за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 459351 від 25.06.2016 року, ОСОБА_3 25.06.2016 року близько 11 год. 00 хв. на вул. Данила Галицького біля будинку № 79 в м. Мукачево, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota Carina», реєстраційний номер НОМЕР_2, який рухався попереду у попутному напрямку, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. В подальшому згідно з постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2016 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення за тих обставин, що такий 25.06.2016 року близько 11 год. 00 хв. на вул. Данила Галицького біля будинку № 79 в м. Мукачево, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota Carina», реєстраційний номер НОМЕР_2, який рухався попереду у попутному напрямку, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином судом встановлено, що внаслідок порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху відбулася дорожньо-транспортна пригода в результаті якої автомобіль марки «Toyota Carina», реєстраційний номер НОМЕР_2, зазнав технічних пошкоджень.

Одночасно судом встановлено, що власником автомобіля марки «Toyota Carina», реєстраційний номер НОМЕР_2, є ОСОБА_2 Зазначене підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в ст. 1166 ЦК України, де передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В п. 4 Постанови Пленуму Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно з представленого суду звіту про оцінку автомобіля № 1609/16 від 08.08.2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Toyota Carina», реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 83897,22 грн.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності та враховуючи те, відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б спростували заявлені позовні вимоги, при цьому обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому суд приходить до висновку, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 слід стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди саме 83897,22 грн.

Щодо позовної вимоги в частині стягнення моральної шкоди, то суд враховує наступне. Як визначено ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода зокрема полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як розяснено в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як зазначає позивач в позові та безпосередньо в судовому засіданні представник позивача, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 було заподіяно майнову шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, які він пережив у звязку дорожньо-транспортною пригодою, а також зазнав моральних та психологічних переживань, повязаних з пошкодженням автомобіля, так як він був позбавлений можливості користуватися ним протягом тривалого часу та вимушений витрачати додаткові зусилля і час на його ремонт.

Разом з тим, враховуючи глибину спричинених позивачу моральних страждань, а також, виходячи із загальних засад розумності та справедливості, із врахуванням того, що права порушено тільки внаслідок пошкодження майна, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а грошове відшкодування спричиненої моральної шкоди слід визначити в розмірі 2000,00 грн.

З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності та враховуючи те, відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б спростували заявлені позовні вимоги, при цьому обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатом або іншим фахівцем у галузі права в порядку, встановленому законом. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу належать до витрат, повязаних з розглядом судової справи.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Встановлено, що 27.08.2016 року між позивачем та адвокатом ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги. Вартість вказаних послуг становить 3000,00 грн. Позивачем сплачена вартість послуг у повному обсязі, що підтверджується квитанцією № 1-і/16ц від 01.12.2016 року.

За таких обставин та враховуючи, що наданню правової допомоги передує відповідна підготовка та вивчення матеріалів по справі, суд приходить до висновку, що слід стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 3000, грн. витрат, повязаних з оплатою правової допомоги.

Також згідно з ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, розмір якого становить 1478,98 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 224, 225, 294 ЦПК України, ст. 386, 1166, 1167, 1187 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 83897,22 гривень та в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000,00 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 4478,97 гривень судових витрат.

На рішення суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Заболотний