АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №666/3220/15-ц Головуючий в І інстанції Ратушна В.О.
Провадження № 22-ц/791/2062/16. Доповідач Борко А.Л.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Борка А.Л.,

суддів: Кузнєцової О.А.,

Приходько Л.А.,

секретар Чертков Б.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3,на ухвалу Чаплинського районного суду Херсонської області від 21 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до сільськогосподарського приватного акціонерного товариства імені Кірова про розірвання договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року ОСОБА_2,який діє в інтересах ОСОБА_3, звернувся у суд із заявою про забезпечення позову,зазначаючи, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до сільськогосподарського приватного акціонерного товариства імені Кірова про розірвання договору оренди земельної ділянки , оскільки останній укладений під психологічним впливом та на вкрай невигідних умовах для орендодавця. Оскільки відповідач використовує земельну ділянку не за призначенням, що призведе до її занедбання та зниження якісних показників ґрунту, унеможливить виконання рішення суду, тобто йому буде повернута земельна ділянка у стані , що виключає повноцінне її використання , просив суд забезпечити позов, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, яка розташована на території Преображенської сільської ради, Чаплинського району, Херсонської області, загальною площею 8,54 га, що належить на праві власності ОСОБА_3, і накладення заборони сільськогосподарському приватному акціонерному товариству імені Кірова користуватися вказаною земельною до набрання рішенням законної сили.

Ухвалою Чаплинського районного суду Херсонської області від 21.12.2016 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник апелянта просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції керувався тим, що позивачем не наведено доказів того, що існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

На думку колегії суддів,до зазначеного вище висновку,суд першої інстанції прийшов обґрунтовано з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції,що заявляючи вимогу про накладення арешту на земельну ділянку, позивач не мотивував її.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Реальна загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду має місце у випадку наявності у сторони спору до його вирішення можливості розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Як вірно зазначено судом першої інстанції,СПрАТ ім. Кірова такого права не має, оскільки лише користується земельною ділянкою, яка належить на праві власності позивачу, на підставі договору оренди від 20 травня 2013 року.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач послався на використання відповідачем земельної ділянки, яка перебуває в оренді відповідно до оспорюваної угоди, не за цільовим призначенням.

Факт використання відповідачем земельної ділянки не за її цільовим призначенням підлягає доведенню у судовому засіданні, оскільки є таким, що стверджується позивачем та опротестовується відповідачем, та встановленню або спростуванню судом за результатами розгляду спору.

Крім того, відповідно роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при встановлені відповідності виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, необхідно враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Оскільки СПрАТ ім. Кірова є юридичною особою, яка займається вирощуванням сільськогосподарських культур, що сторонами не оспорювалось та підтверджується довідками № 01-40/13 та №01-40/12 відділу статистики у Чаплинському районі Головного управління статистики у Херсонській області від 23.01.2017 року, актом про обстеження орендованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення СПрАТ ім. Кірова від 25.11.2016 року , заборона використовування орендованої земельної ділянки є перешкодою у здійсненні господарської діяльності.

Таким чином,оскільки реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_3 відсутня, а види забезпечення позову не відповідають заявленим позовним вимогам, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали суду.

Доводів, які б спростували законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали, апеляційна скарга на думку колегії суддів не містить.

Таким чином,апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Чаплинського районного суду Херсонської області від 21 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Л. Борко

Судді О.А. Кузнєцова Л.А. Приходько