Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/8/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Чельник О. І.
РІШЕННЯ

іменем України

17.01.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Кіселика С.А., Франко В.А.

за участі секретаря Постоєнко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Мегабанк» в особі Кіровоградського центрального регіонального відділення ПАТ «Мегабанк» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Мегабанк» в особі Кіровоградського центрального регіонального відділення публічного акціонерного товариства «Мегабанк», за участі третьої особи на стороні позивача ОСОБА_3, про визнання договору поруки припиненим,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ПАТ «Мегабанк» в особі Кіровоградського центрального регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» (далі по тексту ПАТ «Мегабанк»), за участі третьої особи на стороні позивача ОСОБА_3, про визнання договору поруки припиненим. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 27 травня 2008 року між ПАТ «Мегабанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №46-04П/2008 та додаткову угоду, відповідно до яких банк зобовязався надати ОСОБА_3 кредит у розмірі 270 000,00 грн. зі сплатою 22% річних строком до 26 травня 2018 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та банком було укладено договір поруки від 27 травня 2008 року №46-04П/2008-п, згідно з яким ОСОБА_2 відповідає перед банком у тому ж обємі, що і позичальник - ОСОБА_3, включаючи сплату основного боргу за кредитом, процентів, неустойки, комісійних винагород, відшкодування збитків. Вказує, що відповідач в односторонньому порядку підвищив розмір відсотків з 22% до 23%, чим порушив майнові права позивача. Вважає це істотним порушенням договору поруки та просить з підстав, визначених ч.1 ст.559 ЦК України, визнати поруку припиненою.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено. Визнано договір поруки від 27.05.2008 року №46-04П/2008-п, укладений між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_2, припиненим з моменту підвищення процентної ставки за кредитним договором №46-04П/2008 від 27.05.2008 року.

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2015 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.11.2014 року скасовано, у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 серпня 2015 року рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 24.02.2015 року скасовано, справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Мегабанк» в особі Кіровоградського центрального регіонального відділення публічного акціонерного товариства «Мегабанк», третя особа на стороні позивача: ОСОБА_3, про визнання договору поруки припиненим передано на новий апеляційний розгляд.

Заслухавши доповідача, представника позивача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_3, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах, встановлених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що банк збільшив відсоткову ставку по кредиту з 22% до 23% без повідомлення та згоди ОСОБА_2 як поручителя, що призвело до збільшення обсягу її відповідальності. У звязку з чим визнав договір поруки припиненим та таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами у справі, що 27 травня 2008 року між ВАТ «Мегабанк», правонаступником якого є ПАТ «Мегабанк», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №46-04П/2008, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 200 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22% на рік на суму залишку заборгованості строком до 26 травня 2018 року (т.1 а.с.11-15). Додатковою угодою від 12 серпня 2008 року до вказаного кредитного договору сума кредитних коштів збільшена до 270 000,00 грн. У забезпечення виконання умов кредитного договору 27 травня 2008 року між ВАТ «Мегабанк», правонаступником якого є ПАТ «Мегабанк», та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №46-04П/2008-п, згідно з яким позивач взяла на себе зобов'язання солідарно відповідати за виконання всіх зобовязань позичальника за кредитним договором (т.1 а.с.16-17).

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору поруки у разі невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.553, ч.1 ст.554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Порука - це спеціальний додатковий захід майнового характеру, який спрямований на забезпечення належного виконання основного зобовязання.

Зі змісту ст.ст.553, 554 ЦК України випливає, що обсяг зобовязань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Хоча поручитель і пов'язаний з боржником певними зобов'язальними відносинами, він є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Це підтверджується його правом висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч.2 ст.555 цього Кодексу).

Частиною 1 статті 651 ЦК України визначено, що зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі зміни договору зобовязання сторін змінюються відповідно до змінених умов, що закріплено у ч.1 ст.653 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення загального розміру наданих кредитних коштів та, відповідно, щомісячних платежів щодо повернення цих коштів, навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Отже, припинення поруки на підставі ч.1 ст.559 ЦК України можливе лише у разі зміни умов основного зобовязання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, тобто у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, будь-яке збільшення зобовязання, навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Згідно з п.2.4.1 договору поруки кредитор має право змінити умови Кредитного договору без згоди Поручителя, якщо внаслідок цього не збільшується обсяг відповідальності Поручителя.

Відповідно до п.3.2 Договору поруки поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитом, процентів, неустойки, комісійних винагород, відшкодування збитків (обсяг відповідальності визначається за згодою сторін).

Відомості про укладення з ОСОБА_3 додаткової угоди про збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами, основної суми боргу або термінів повернення кредиту в матеріалах справи відсутні. Змін до кредитного договору в частині збільшення відсоткової ставки або зміни інших істотних умов договору сторонами не вносилось.

Частиною 3 ст.61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У судовому засіданні апеляційного суду було витребувано та оглянуто справу №2-5647/09 за позовом ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_3., ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради та ВГІРФО Кіровського ВМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 260582,18 грн. та звернення стягнення на предмет іпотеки. Як убачається з доданого до позову розрахунку заборгованості процентну ставку вказано як 23% річних (т.1 справи №2-5647/09 а.с.36-37). У подальшому позивач надав розрахунок заборгованості на суму 260582,18 грн. з процентною ставкою 22% річних (т.1 справи №2-5647/09 а.с.129-130).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 червня 2010 року позовні вимоги банку задоволено частково. Розірвано кредитний договір №46-04П/2008 від 27.05.2008 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість у сумі 310378 грн. 94 коп. Звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок боргу за кредитним договором у сумі 310378 грн. 94 коп., а саме на будинок по вул. Дніпровська. 8 у м. Кіровограді. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати (т.1 справи №2-5647/09 а.с.231-234).

У подальшому позивач надав до апеляційного суду розрахунок заборгованості з діючою процентною ставкою за користування кредитними коштами 22% (т.1 справи №2-5647/09 а.с.266-267).

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 11 січня 2011 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині стягнення боргу у сумі 310378 грн. 94 коп. Встановлено, що сума заборгованості за кредитним договором з процентною ставкою 22 % складає 308088,95 грн. та рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки змінено, визначено розмір заборгованості ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перед ПАТ «Мегабанк» у сумі 308088,95 грн. В решті рішення залишено без змін (т.1 справи №2-5647/09 а.с.293-296).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2011 року рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 червня 2010 року та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 11 січня 2011 року скасовані в частині вирішення позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Вказані рішення в частині розподілу судових витрат скасовані. В іншій частині рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 червня 2010 року та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 11 січня 2011 року залишені без змін.

При новому розгляді позивач подав заяву про зміну розміру та змісту позовних вимог та додав розрахунок заборгованості, де сума прострочених процентів за період з 01.08.2009 року по 31.12.2010 року обрахована за відсотковою ставкою 22% склала 81506, 16 грн. (т.2 справи №2-5647/09 а.с.26-31). У подальшому уточнив суму заборгованості, де сума прострочених процентів за період з 01.08.2009 року по 11.01.2011 року обрахована за відсотковою ставкою 22% склала 84850, 30 грн. (т.2 справи №2-5647/09 а.с.50-54).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 січня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 25 квітня 2012 року, позов ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради та ВГІРФО Кіровського ВМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок з надвірними будівлями по вул.. дніпровській. 8 у м. Кіровограді. який належить на праві власності ОСОБА_2 і задоволено за рахунок реалізації вказаного будинку вимог ПАТ «Мегабанк», що виникли з кредитного договору №46-04П/2008 від 27.05.2008 року, та які станом на 11 січня 2011 року становлять 279011 грн. 02 коп., встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів із початковою ціною продажу у розмірі 390766 грн. суми вартості предмета іпотеки, визначеного сторонами у договорі іпотеки №3618 від 27.05.2008 року. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь банку заборгованість у розмірі 84 850,30 грн., яка складається із суми нарахованих та несплачених відсотків у розмірі 22% (т.2 справи №2-5647/09 а.с.80-82, 144-151, т.1 а.с.59-65). Рішення суду набрало законної сили. Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 25 квітня 2012 року встановлено, що в основу судового рішення суду першої інстанції була покладена сума боргу по уточненому розрахунку з відсотковою ставкою 22%.

Таким чином, при розгляді справи №2-5647/09 про стягнення заборгованості за кредитним договором питання стосовно відсоткової ставки вирішувалось та визначено загальну суму заборгованості і звернуто стягнення на предмет іпотеки, та стягнуто суму заборгованості по відсотках у розмірі 84 850,30 грн. саме з нарахованих відсотків у розмірі 22%.

Відповідно до ч.2 ст.223 ЦПК України після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Частиною 1 ст.14 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

З огляду на визначений ст.129 Конституції України принцип обовязковості рішення після вирішення судом справи та набрання рішенням суду законної сили, а також зі змісту ст.ст.553, 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що у разі, якщо є судове рішення про стягнення солідарно з боржника та поручителя заборгованості за кредитним договором, в якому встановлений розмір заборгованості з посиланням на процентну ставку 22%, і це рішення набрало законної сили, то під час вирішення справи про припинення поруки суду необхідно враховувати встановлення таким судовим рішенням указаних обставин.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 3 лютого 2016 року № 6-2017цс15, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2015 року клопотання ОСОБА_2 задоволено. У справі за її позовом до ПАТ «Мегабанк», третя особа: ОСОБА_3, про визнання договору поруки припиненим призначено судово-економічну експертизу (т.2 а.с.72-73).

27 грудня 2016 року до апеляційного суду разом із даною справою надійшло повідомлення завідувача Кропивницького відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції ОСОБА_6 про залишення ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2015 року без виконання у звязку з тим, що оплату за проведення судової експертизи позивачем не здійснено (т.2 а.с.163).

Відомості про внесення змін до кредитного договору або підписання кредитодавцем та позичальником додаткової угоди в частині збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами в матеріалах справи відсутні. Таким чином, твердження сторони позивача про збільшення обсягу відповідальності поручителя ОСОБА_2 за договором поруки від 27 травня 2008 року №46-04П/2008-п у звязку із збільшенням процентної ставки не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи. У звязку з цими обставинами підстави для визнання поруки припиненою за ч.1 ст.559 ЦК України у суду відсутні.

Суд першої інстанції не встановив дійсних прав і обовязків сторін, які випливають з кредитного договору та договору поруки; не врахував обставини, встановлених судовим рішенням у цивільній справі про стягнення кредитної заборгованості, та дійшов невірного висновку про задоволення позовних вимог.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не можна визнати законним і обґрунтованим, постановленим з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання поруки припиненою.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Мегабанк» в особі Кіровоградського центрального регіонального відділення ПАТ «Мегабанк» задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 листопада 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову до публічного акціонерного товариства «Мегабанк» в особі Кіровоградського центрального регіонального відділення ПАТ «Мегабанк», за участі третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3, про визнання договору поруки припиненим.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: О.І.Чельник

Судді: С.А. Кіселик

ОСОБА_7