Номер провадження: 22-ц/785/1686/17
Головуючий у першій інстанції Гнатюк В. О.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Таварткіладзе О.М.,,Дрішлюка А.І.

За участю секретаря- Поліхранової Ю.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 26 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Котовської місцевої прокуратури, Котовського відділу поліції Головного управління національної поліції України в Одеській області, прокуратури Одеської області, Головне управління національної поліції в Одеській області, державної казначейської служби України

- про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства

ВСТАНОВИЛА:

25.04.2016 р. позивач звернувся до суду з вищезазначеними позовними вимогами посилаючись на те, що 28 травня 2007 року відносно нього було порушено кримінальну справу за ст.364 ч.2 КК України,яка неодноразово розглядалася судами та 28.12.2011 р. йому було пред'явлено звинувачення за ст. 364 ч. 2 КК України та обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. 20.09.2012 р. в ході розгляду кримінальної справи у Балтському районному суді Одеської області постановою прокурора відносно нього було змінено обвинувачення з ч. 2 ст. 364 КК України на ч. 2 ст. 367 КК України . 16.11.2012 р. Балтським районним судом Одеської області кримінальну справу відносно нього було направлено на додаткове розслідування до Котовської міжрайонної прокуратури. Постановою слідчого відділення Котовського міського відділу внутрішніх справ ГУМВС України в Одеській області від 18.09.2014 р. кримінальне провадження відносно нього було закрите у зв'язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Таким чином позивач вважає, що перебував під слідством та судом з 28 травня 2007 року по 18.09.2014 року,а всього 87 місяців. Вважаючи,що здійснення відносно нього кримінального провадження та застосування запобіжного заходу- підписка про невиїзд були незаконними, просив суд стягнути на його користь за 87 місяців мінімальну заробітну плату виходячи з розміру 1 378 грн., що всього становить 119 886 грн.

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 26 липня 2016 року позов ОСОБА_5 до Котовської місцевої прокуратури, Котовського відділу поліції Головного управління національної поліції України в Одеській області , прокуратури Одеської області, Головного управління національної поліції України в Одеській області , Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури та суду задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_5 47850 (сорок сім тисяч вісімсот п'ятдесят ) гривень моральної шкоди .

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового,про задоволення позову,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на ті ж обставини, що і в позовній заяві та на те, що районний суд не врахував, що під слідством від перебував з 28.05.2007року. Одночасно в суді апеляційної інстанції заявив щодо зміни розміру мінімальної заробітної плати до 3200 грн., з якої,на його думку, необхідно обчислити моральну шкоду.

В судове засідання представники Котовського відділу поліції Головного управління національної поліції України в Одеській області, Головне управління національної поліції в Одеській області, державної казначейської служби України не з'явились,про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді доповідача, вислухавши пояснення учасників судового процесу, що з'явились, перевіривши матеріалами справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Визначаючи моральну шкоду за період з 28.12.2011 року по 18.09.2014 року , виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, районний суд виходив з того,що в наслідок незаконного застосування запобіжного заходу,притягнення до кримінальної відповідальності позивачу було заподіяно моральну шкоду,право на відшкодування якої він набув на підставі закриття кримінального провадження відносно на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Судова колегія погоджується з таким судженням районного суду з наступних підстав.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду.

Відповідно до пункту п'ятого статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодуванню громадянинові підлягає моральна шкода у випадках незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Відповідно до частини 3 статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Отже, межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування.

При цьому суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподаткованого мінімуму доходів громадян,що діють на час розгляду справи.

З урахуванням викладеного розмір відшкодування районний суд правильно розраховував моральну шкоду, виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством за період з 28.11.2011 року по 18.09.2014 року тобто за повних 33 місяці, що становить 33Х1450=47850 грн.

Посилання позивача на те, що при визначені розміру моральної шкоди слід виходити з 28.05.2007 року судовою колегією оцінюється критично так як відповідно до постанови про порушення кримінальної справи від 28.05.2007 року кримінальна справа порушена за фактом зловживання службовими особами державної виконавчої служби в Ананьєвському районі Одеської області, а обвинувачення ОСОБА_5 пред'явлено та вжито запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд -28.12.2011 р., з якого і починається відлік строку незаконного знаходження позивача під слідством та судом. ( а.с.21 т.10)

Посилання на збільшення розміру мінімальної заробітної плати до 3200 грн., судова колегія не приймає до уваги оскільки законність та обґрунтованість судового рішення перевіряється на час розгляду справи, котра викладена в правовій позиції ВСУ у справі № 6-2203цс15

Інших доводів апеляційна скарга не містить, а тому судова колегія приходить до висновку, що підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 218, 303, 308,315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Любашівського районного суду Одеської області від 26 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно та підлягає оскарженню в касаційному порядку на протязі 20 днів.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді - А.І.Дрішлюк

О.М.Таварткіладзе