Справа № 578/1260/16-ц
провадження № 2/578/70/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2017 року Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

за участю

секретаря судового засідання Сотнікової І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснопілля цивільну справу позовного провадження

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, яким просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частин від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду. В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначила, що сторони з 16 жовтня 2015 року перебувають у шлюбі, в якому у 2016 народилася донька ОСОБА_3, яка на час розгляду справи у суді є малолітньою, мешкає за адресою проживання батьків. ОСОБА_2 є батьком дитини, але матеріальної допомоги в добровільному порядку в належній кількості на її утримання не надає. Позивач вважала, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі, зважаючи на те, що ОСОБА_2 є особою працездатного віку, інвалідом не являється, інших утриманців не має.

Сторони на судове засідання не прибули, згідно поданих заяв Позивач позов підтримує з наведених у ньому підстав, Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини /ас. 24-25/.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169, 197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/.

Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного.

Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що сторони з 16 жовтня 2015 року перебувають у шлюбі, в якому 09 червня 2016 року народилася донька ОСОБА_3, і її батьком записаний відповідач ОСОБА_2, малолітня дитина мешкає за адресою проживання батьків /копії ас3,5, ас.2/.

Правовідносини, що склалися між сторонами, виникли із сімейних правовідносин, врегульовані нормами статей 141, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України /далі СК України/.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статей 181,182,184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і не можуть бути меншими, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років становить з 01.01.2017 - 1355 грн. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років станом на день розгляду справи у суді - не менше 406,50 грн. /30 % від 1355 грн./.

З огляду на викладене, визнані сторонами обставини суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі частини першої статті 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає.

Отже, оскільки дитина сторін проживає разом з позивачем і потребує коштів на утримання, відповідач записаний її батьком, суд знаходить, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частин від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, щомісяця.

Відповідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову з 15 грудня 2016 року.

Відповідно до статті 367 ЦПК допустити негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць.

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 88 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір», що діяв на час подачі позову до суду. При цьому, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд стягує з відповідача 551 грн. 20 коп. в дохід Державного бюджету України.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 58 - 61, 79, 88, 158, 169,197, 209, 214 215, 218, 294,367 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частин від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, щомісяця, починаючи стягнення з 15 грудня 2016 року.

В силу статті 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 551 / пятсот пятдесят один/ гривень 20 копійок судових витрат, які зараховуються до Державного бюджету України ГУК у м.Києві /м. Київ/ 22030106, код одержувача за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок одержувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України), у графі «призначення платежу» вказати «*;101; НОМЕР_1; Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 Краснопільський районний суд Сумської області».

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу і рішення за цією скаргою не скасовано, воно набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.І. Косар