АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Пікуль А.А., Ратнікової В.М.

при секретарі - Пузиковій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 р. у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 р. Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - ПАТ «АК «Київводоканал») звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 за період з вересня 2015 р. по жовтень 2016 р. у розмірі 2 154, 27 грн., а також трьох процентів річних у розмірі 28,50 грн. та інфляційних втрат у розмірі 119,19 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.12.2016 р. відмовлено у відкритті провадження за заявою ПАТ «АК «Київводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «АК «Київводоканал» просив зазначену ухвалу скасувати, і передати питання про відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На обґрунтування своїх вимог зазначав, що суд неправильно застосував положення п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, що призвело до неправомірної відмови у відкритті провадження за заявою про видачу судового наказу.

В судовому засіданні представник ПАТ «АК «Київводоканал» просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Справа №752/21815/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/3858/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Новак А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.
Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження за заявою ПАТ «АК «Київводоканал» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1, суддя виходив з того, що з її змісту та доданих до неї документів убачається спір про право. Крім того вказував на те, що заявник не надав документів на обґрунтування своїх вимог, зокрема укладених між сторонами договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що вказують про фактичне їх надання та отримання.

З таким висновком погодитись не можна, виходячи з наступного.

За змістом ст. 95 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 96 цього Кодексу, зокрема у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

З заяви про видачу судового наказу убачається, що ПАТ «АК «Київводоканал» заявило вимогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, на підтвердження якої надало відповідні документи, в тому числі і укладений між сторонами договір про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення від 01.09.2015 р., розрахунок заборгованості з урахуванням нарахованих трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Можливість заявлення вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахування індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості за якими може бути видано судовий наказ, передбачено п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України.

За відсутності необхідних для розгляду заяви про видачу судового наказу документів, суд відповідно до ч. 6 ст. 98 ЦПК України повинен був застосувати положення ст.121 ЦПК України, а не відмовляти у прийнятті заяви.

Відомостей, які б свідчили про наявність між сторонами спору про право, матеріали справи не містять. Ймовірність виникнення в майбутньому спору щодо фактично наданих та отриманих послуг, а також розміру заборгованості не є підставою для відмови у прийнятті заяви.

За змістом ст.ст. 105, 105-1 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу подати заяву про його скасування, в якій обґрунтовує свої заперечення проти вимог стягувача, за результатами розгляду якої суд має право скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадження з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

За таких обставин ухвалу суду від 26.12.2016 р. про відмову у відкритті провадження за заявою ПАТ «АК «Київводоканал» про видачу судового наказу не можна визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 р. скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: