Справа № 127/2-4996/2011
Провадження № 4-с/127/18/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», за участю зацікавлених осіб ОСОБА_2, старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»звернувся до суду із скаргою про про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 14.02.2012 року у цивільній справі №4996-2011 за позовом ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором №28806С163 від 10.11.2006 року у розмірі 396 178 швейцарських франків 54 сантими, 2 047 841,93 грн. пені, 1 700 грн. судового збору та 120,00 грн.інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Рішення набрало законної сили 27.02.2012 року.

На виконання вищезазначеного рішення Ленінським районним судом м. Вінниці 03.04.2012 року видано виконавчий лист у справі №2-4996-2011 р. Виконавчий документ було передано на примусове виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Однак, всупереч зазначеним нормамам законодавства, державним виконавцем не проведено перевірку майнового стану боржника за місцем його проживання, не направлено подання до суду щодо обмеження боржника у праві виїзду за кордон до виконання зобовязань за рішенням суду, також не встановлено місце реєстрації боржника. Також, в матеріалах виконавчого провадження наявна інформація про місце роботи боржника, але державним виконавцем не звернено стягнення на заробітну плату.

Таким чином, державним виконавцем, якому було доручено виконання вищезазначеного виконавчого документа, не вжито заходів, покладених на нього Законом України «Про виконавче провадження», що послугувало в подальшому винесення старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20.10.2016 року ВП №48851907 на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення заявника до суду із даною скаргою, в якій просив визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу від 20.10.2016 року у ВП №48851907; скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про повернення виконавчого документу від 20.10.2016 року у ВП №48851907; зобовязати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 вжити всіх необхідних заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 03.04.2012 року у справі №2-4996-2011.

В судовому засіданні представник заявника за довіреністю ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у скарзі.

Зацікавлені особи ОСОБА_2, старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 до судового засідання не зявились із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Заслухавши пояснення представника заявника, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, копією матеріалів виконавчого провадження №51887427,суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 14.02.2012 року у цивільній справі №4996-2011 за позовом ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором №28806С163 від 10.11.2006 року у розмірі 396 178 швейцарських франків 54 сантими, 2 047 841,93 грн. пені, 1 700 грн. судового збору та 120,00 грн.інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Рішення набрало законної сили 27.02.2012 року.

На виконання вищезазначеного рішення Ленінським районним судом м. Вінниці 03.04.2012 року видано виконавчий лист у справі №2-4996-2011 р. Виконавчий документ було передано на примусове виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Згідно ч.5 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Однак, всупереч зазначеним нормамам законодавства, державним виконавцем не проведено перевірку майнового стану боржника за місцем його проживання, не направлено подання до суду щодо обмеження боржника у праві виїзду за кордон до виконання зобовязань за рішенням суду, також не встановлено місце реєстрації боржника. Також, в матеріалах виконавчого провадження наявна інформація про місце роботи боржника, але державним виконавцем не звернено стягнення на заробітну плату.

Таким чином, державним виконавцем, якому було доручено виконання вищезазначеного виконавчого документа, не вжито заходів, покладених на нього Законом України «Про виконавче провадження», що послугувало в подальшому винесення старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 оскаржуванної постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20.10.2016 року ВП №48851907 на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Окрім того, суд звертає увагу, що АТ «Укрексімбанк» відповідно до ст.7 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та статуту банку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.2000 року №1250 є державним банком і безвідповідальне ставлення до службових обовязків з боку окремих державних виконавців призводить до негативних фінансових наслідків банку, що в цілому суперечить інтересам держави.

Відповідно ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Вимогами ч.2 ст.387 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги скарги знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року №6, ст.ст.1, 18, 48 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.210, 383, 386, 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу від 20.10.2016 року у ВП №48851907.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про повернення виконавчого документу від 20.10.2016 року у ВП №48851907.

Зобовязати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 вжити всіх необхідних заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 03.04.2012 року у справі №2-4996-2011.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: