Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.03.2017 Справа №607/4701/13-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

за участю секретаря Грабської Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення грошової компенсації виплаченого кредиту за придбання автомобіля,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа ПАТ «УкрСиббанк» про поділ спільного майна подружжя шляхом визнання за ним права власності на 1/2 частину автомобіля марки Мітцубісі COLT 1,3 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2 придбаного під час шлюбу за рахунок кредитних коштів, отриманих у ПАТ«УкрСиббанк».

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що під час перебування у шлюбі із відповідачкою ними було придбано автомобіль марки Мітцубісі COLT 1,3 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 за кредитними договором №0 від 20.12.2006 року, укладеним в інтересах сім»ї між АТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.11.2011 року шлюб між ним та відповідачкою розірвано. Відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.02.2012 року проведено поділ спільного майна подружжя, однак вказаним рішенням не було вирішено питання щодо поділу спірного автомобіля.

В ході судового розгляду позивач уточнив свої позовні вимоги та посилаючись на те, що відповідач без його згоди відчужила придбаний під час шлюбу автомобіль марки Мітцубісі COLT 1,3 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 просив стягнути з відповідачки на його користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини спірного автомобіля у сумі 81982,80 грн.

22.11.2016 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог відповідно до якої просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію виплаченої частини кредиту, одержаного у ПАТ «УкрСиббанк» на придбання автомобіля марки Мітцубісі COLT 1,3 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 у сумі 187851, 00 грн., виходячи із офіційного курсу валют станом на 20.10.2016 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача відносно позову заперечила та просить у його задоволенні відмовити за безпідставністю.

Представник третьої особи ПАТ "УкрСибБанк" у судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання був повідомлений належним чином

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.10.1982 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.03.2011 року.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.02.2012 року в порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальної частки в квартирі АДРЕСА_1, телевізор Sharp загальною вартістю 1194 гривні, меблі з прихожої загальною вартістю 300 гривень, вітальню загальною вартістю 2000 гривень - всього на суму 3494 гривень . За ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя визнано право власності на 1/2 ідеальної частки земельної ділянки для ведення садівництва площею 0, 06 га розташованої в садівничому товаристві "Урожай" на території Ступківської сільської ради Тернопільського району, телевізор Sony загальною вартістю 1592 гривні, холодильник Snaige загальною вартістю 796 гривень, Бойлер загальною вартістю 796 гривень, музичний центр Sony загальною вартістю 2388 гривень, кухонні меблі загальною вартістю 796 гривень та спальні меблі загальною вартістю 3980 гривень -всього на суму 10 348 гривень.

Судом встановлено, що під час перебування у шлюбі сторонами також було придбано автомобіль марки Мітцубісі COLT 1,3 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2.

Вказаний автомобіль було придбано за рахунок коштів у сумі 17 356,00 доларів США отриманих згідно кредитного договору №0 від 20.12.2006 року, укладеного між ОСОБА_2 та АТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та зареєстровано на ім»я відповідачки ОСОБА_2

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дана стаття СК України кореспондується з ч.3 ст. 368 Цивільного Кодексу України, відповідно до якої майно набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Частиною 2 ст.61 СК України передбачено, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім»ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, грошові кошти, отримані одним з подружжя за кредитним договором, укладеним в інтересах сім'ї, слід вважати спільними коштами подружжя. Відповідно майно, придбане за такі кошти, також є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 4 ст.65 Сімейного кодексу визначено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Із роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.п.23,24 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

При поділі спільної сумісної власності подружжя зобов'язання між подружжям не розподіляються, а враховуються (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.04.2013р. справа № 6-53878св12).

Одним з найважливіших чинників, що впливають на поділ майна подружжя та розмір часток кожного з подружжя у спільному майні, є стан погашення кредиту. Якщо на дату поділу майна кредит повністю погашений - спільне сумісне майно подружжя підлягає поділу між чоловіком та дружиною за загальним правилом рівності часток.

Як зазначено у правовій позиції у Верховного Суду України від 27.04.2016 року у справі № 6-486цс16 у подружжя окрім права спільної сумісної власності на отримані грошові кошти та одержаний за рахунок останніх автомобіль, внаслідок укладення кредитного договору, також виникає зобов»язання в інтересах сім»ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники. Тому судам необхідно встановити за рахунок кого з подружжя здійснювалося погашення їх спільного боргу, і за рахунок яких коштів відбувалось таке погашення кредиту.

Згідно наявної у матеріалах справи інформації наданої ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитними договором №0 від 20.12.2006 року була погашена боржником ОСОБА_2 в період з 16.02.2006 року по 15.11.2011 року у повному обсязі.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 3851/13-22 від 05.09.2013 року вартість легкового автомобіля марки Мітцубісі COLT 1,3 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2 станом на 05.09.2013 року становить 70993,71 грн.

Як встановлено в ході судового розгляду, відповідачем після розірвання шлюбу без письмової згоди позивача здійснено відчуження спірного автомобіля на користь іншої особи.

Згідно положень ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об»єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Статтею 69 СК України передбачено право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права їх спільної сумісної власності.

Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначається за правилами ст. 70 СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Суд, згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, розглядає спір керуючись принципом диспозитивності судового розгляду -не інакше як за зверненням сторін, поданим відповідно до умов цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог.

Таким чином, суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності приходить до переконання, що в результаті укладення кредитного договору №0 від 20.12.2006 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, яка перебувала у шлюбі із позивачем та діяла в інтересах сім»ї, подружжям ОСОБА_1 набуто право спільної сумісної власності на автомобіль марки Мітцубісі COLT 1,3 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2. На момент звернення ОСОБА_1 із позовом про поділ майна подружжя набутий сторонами у справі за час перебування у шлюбі за рахунок кредитних коштів, які виплачені у користь банку у повному обсязі автомобіль Мітцубісі COLT 1,3 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 відчужений відповідачем у справі на користь третьої особи, а тому позивач вправі вимагати стягнення із відповідачки 1/2 частини вартості спірного автомобіля, а не стягнення грошової компенсації виплаченого кредиту, оскільки поділу підлягає майно, яке набуте подружжям за час шлюбу, або ж кошти, які були отримані в результаті відчуження майна без згоди іншого співвласника, а не кошти за які подружжям було набуте вказане майно у період шлюбу, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-486цс16 від 27.04.2016 року.

За таких обставин, враховуючи те, що позивач на момент розгляду справи змінив свої позовні вимоги та наполягає саме на стягненні з відповідачки на його користь грошової компенсації виплаченого кредиту за придбання спірного автомобіля у сумі 187851,00 грн., суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 223, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 296 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 316, 317, 368 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 65, 68, 69, 70, 71 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення грошової компенсації виплаченого кредиту за придбання автомобіля-відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич