Справа № 463/5372/16-ц
Провадження № 2/463/622/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Шеремети Г.І.

при секретарі с/з ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника ЛРА ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третьої особи: органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом, просила зобовязати відповідача ОСОБА_3 усунути їй перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, просила визначити такі способи її участі у вихованні сина, як систематичні побачення у кожний понеділок, вівторок, середу та четвер з 18.00 год. до 21.00 год.; з 16.00 год. в пятницю до 19.00 год. у 1-у та 3-ю суботу місяця; з 16.00 год. суботи до 19.00 год. неділі кожний 2-й та 4-й тиждень місяця.

Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу з відповідачем син проживав разом з нею в с.Ожидів. Однак, в червні 2016 року за взаємною згодою відповідач забрав сина до себе на тиждень, однак домовленості щодо повернення сина матері в обумовлений термін не виконав. Розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 27.09.2016 року позивачу встановлено графік побачень з сином, однак відповідач встановлений графік порушує та всілякими способами створює позивачу перешкоди у спілкуванні з сином: перешкоди особистим зустрічам матері з сином, телефонним розмовам та ін. З метою виконання належним чином свого материнського обовязку по участі у вихованні сина звернулась суду з відповідним позовом, який просить задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в позові. Додатково пояснив, що перешкоди у спілкуванні позивача з сином з боку відповідача проявляються в тому, що останній 25.10.2016 року під час відвідування позивачем сина наніс умисно колишній дружині легке тілесне ушкодження по обличчю, що підтверджується долученим до матеріалів справи витягом з кримінального провадження, розпочатим за даним фактом.

Відповідач в судовому засіданні проти позову в частині створення перешкод позивачу у спілкуванні з сином заперечив. Проти встановлення графіку побачень не заперечив. З приводу події, яка мала місце 25.10.2016 року пояснив, що у вказаний день колишня дружина приїхала забрати хворого сина, однак попередньо це питання з ним не узгодила. Додав, що при спілкуванні з матірю дитина нервується.

Представник третьої особи ЛРА в судовому засіданні пояснила, що з вимогою про усунення перешкод у спілкуванні з сином позивач не зверталась. Лише зверталась із заявою про встановлення графіку побачень із сином.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника третьої особи, оглянувши матеріали справи та додані до нього письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.215 ЦПК України, суд вважає, що в позові слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3, сторони по справі, є батьками неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ №029098 (а.с.7).

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 05.03.2015 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с.6).

З пояснень сторін, даних в судовому засіданні встановлено, що з червня 2016 року неповнолітній ОСОБА_6 проживає з батьком ОСОБА_3, відповідачем по справі.

Розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради №468 від 27.09.2016 року позивачу встановлено графік побачень з сином ОСОБА_6 Крім того, попереджено батька ОСОБА_3 про обовязок не чинити перешкод у зустрічах та спілкуваннях дитини з матірю (а.с.16).

Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно положень ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Проаналізувавши пояснення учасників процесу та додані до матеріалів справи письмові документи, суд вважає недоведеною та непідтвердженою належними та достовірними доказами вимогу позивача щодо створення відповідачем їй перешкод у вихованні та спілкуванні з сином.

Покликання позивача на розпочате щодо відповідача кримінальне провадження за фактом нанесенні їй легкого тілесного ушкодження, як на підставу чинення їй перешкод у спілкуванні з сином, суд вважає необґрунтованими, надуманими та такими, що не стосується предмету позову. Оскільки такі події стосуються приватних стосунків колишнього подружжя і не стосуються часових меж, встановлених ЛРА в графіку побачень, так як подія мала місце в 13:15 год., а згідно графіку позивачу встановлено побачення з 16 год. до 19 год. в пятницю, суботу та неділю, з 18.00 год. до 21.00 год. в понеділок, вівторок, середу та четвер.

Зважаючи на вищенаведене та з врахуванням того, що покликання сторони позивача не знайшли свого доказового підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а відтак в задоволенні позову відмовляє.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212-215,294 ЦПК України, ст.ст.141,157,159 СК України суд,-

в и р і ш и в :

В позові - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області в порядку і строки передбачені ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя: Шеремета Г. І.