АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/7297/15-ц 22-ц/774/15/К/17
Справа № 182/7297/15-ц Головуючий у 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/15/К/17 Багрова А.Г.
Категорія - 39 (IV) Доповідач - Митрофанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді: Митрофанової Л.В.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

із секретарем: Чубіною А.В.,

за участю: відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2015 року ОСОБА_5 звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання права власності в якому просив суд визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05.03.2013 року державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальковим Є.В. на ім'я ОСОБА_2, як спадкоємця майна ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, та визнати за ним право власності на 3/4 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його дружина ОСОБА_8, після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1, яка була придбана ними в шлюбі та є спільною сумісною власністю подружжя. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 є він як чоловік померлої, та їх сини - ОСОБА_2 і ОСОБА_4 Вважає, що оскільки його дружина ОСОБА_8 до дня смерті проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_2, він є таким, що фактично прийняв спадщину. У вересні 2015 року він звернувся до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, де дізнався, що їх син - відповідач по справі - ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8, вказавши, що він є єдиним спадкоємцем першої черги.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2016 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 05.03.2013 року на ім'я ОСОБА_2 державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальковим Є.В., зареєстроване в реєстрі за № 3-284.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 3/4 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 50,9 кв.м., житловою площею 34.1 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 1170 грн. 63 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що судом не взято до уваги відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів, на підтвердження того, що ОСОБА_5 мешкав разом з померлою ОСОБА_8 до дня її смерті, оскільки остання була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1. Крім того, вважає, що судом не враховано те, що ОСОБА_5, будучи зареєстрованим та проживаючи за адресою: АДРЕСА_2, не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 у встановлений законом строк. Вважає, що судом не взято до уваги, що позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду з даним позовом. Також посилається на неврахування судом того, що квартира, на яку відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_8 була придбана за його власні кошти та не може бути сумісною власністю подружжя.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8 ( а.с. 7), після смерті якої відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі, на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 5-6).

Заповіту померла ОСОБА_8 за життя не складала.

На час відкриття спадщини після померлої ОСОБА_8 спадкоємцями першої черги за законом були: її чоловік - ОСОБА_5 (а.с.9) та діти - ОСОБА_2 і ОСОБА_4 (а.с.61).

07 листопада 2012 року син померлої - ОСОБА_2 звернувся до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в якій зазначив, що інших спадкоємців за законом у спадкодавиці немає (а.с.45-81, 49,54).

05.03.2013 року державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальковим Є.В на ім'я ОСОБА_2 видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_8 на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 в цілому, зареєстроване в реєстрі за № 3-284 (а.с.75).

29.09.2015 року Другою Нікопольською Державною нотаріальною конторою ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8, у зв'язку із наявністю спору щодо спадкового майна між ним та ОСОБА_2 ( а.с.77).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив доведеності цих вимог та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання за позивачем права власності на частину спадкового майна.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається із матеріалів справи, померла ОСОБА_8 з 17.01.2006 року і на день смерті була прописана в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.18 - довідка виконавчого комітету Нікопольської міської ради), та 02.06.2009 року останню знято з реєстрації у звязку із смертю.

В той час позивач по справі ОСОБА_5 був зареєстрований за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2 (а.с.79 оборот).

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, позивачем не доведено того факту, що на момент смерті ОСОБА_8 була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2 згідно позовних вимог.

Висновок суду про те, що реєстрація місця проживання та фактичне проживання особи можуть не співпадати, що відповідає конституційному принципу свободи пересування особи, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки позивачем, належними та допустимими доказами по справі, як то довідками з місця фактичного проживання, поясненнями свідків, не доведено того факту, що на день відкриття спадщини він проживав разом із спадкодавцем, а копія довідки ОСББ «Південний», що знаходиться в матеріалах справи на а.с.10 суперечить наданій суду апеляційної інстанції довідці виконавчого комітету Нікопольської міської ради, наданої 02.12.2016 року на запит суду апеляційної інстанції.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_5 є особою, що прийняв спадщину після померлої ОСОБА_8, як такий, що був зареєстрований та постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини у звязку із чим доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 заслуговують на увагу.

Крім того слід зазначити, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зважаючи на те, що позивачем не ставилось питання про визнання квартири АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності подружжя, суд першої інстанції, безпідставно, вийшовши за межі позовних вимог дійшов до висновку, що оскільки частки майна подружжя, що є об'єктом спільної сумісної власності є рівними, то відповідно право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5.

З огляду на вище наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_5 через їх недоведеність, тому колегія суддів вважає, що апеляційна скарга має бути задоволена, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

Керуючись ст. 303, 307, 309 ч.1 п.3,4, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання права власності.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: