Справа № 500/165/17
Провадження № 2/500/1391/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Адамова А.С.,

при секретарі Шлєхтенко О.В.,

за участю: представника позивачів ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2017 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовними вимогами, якими просять суд визнати за ними в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 03.12.2014 року, право власності на спадкове майно, а саме: за ОСОБА_2 на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Лиманська, № 121; за ОСОБА_3 - земельну ділянку площею 1,8650 гектарів та земельну ділянку площею 0,2155 гектарів, які розташовані на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №186,1122а, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Свої позовні вимоги позивачі мотивують тим, що державним нотаріусом їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що не визначена частка, яка належала спадкодавцю ОСОБА_4 у житловому будинку та відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІV-ОД № 075349, виданий 25.02.2005 року ОСОБА_4

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача, сповіщений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши покази свідка, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності №409 від 22.04.2002р. житловий будинок по вул. Лиманська, №121 в с. Утконосівка на праві приватної власності належав: ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2. Тобто, кожному належало по 1/4 частині.

ОСОБА_7 про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Ізмаїльське МБТІ» за №13138777 від 04.01.2007р. ОСОБА_4 на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду в Одеській області від 25.07.2006р. належить 1/4 частина житлового будинку 121 по вул. Лиманська в м. Ізмаїл (форма власності приватна спільна часткова). Як вбачається із вказаного рішення суду, зазначену частку 1/4 за цим рішенням вона отримала у власність в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_5

ОСОБА_7 довідки виконавчого комітету Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за №2861 від 20.10.2016р. відповідно до запису у погосподарській книзі виконавчого комітету Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за №325 особового рахунку житловий будинок по вул. Лиманська, №121 в с. Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області належить ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2.

ОСОБА_7 технічного паспорту на житловий будинок, виданий КП «Ізмаїльське МБТІ» від 13.08.2006р. по вул. Лиманська, №121 в с. Утконосівка є житловий будинок власниками якого зареєстровані: ОСОБА_4 1/2 частина, ОСОБА_6 1/4 частина, ОСОБА_2 1/4 частина.

Вказане також вбачається із листа КП «Ізмаїльське МБТІ» за №306 від 10.03.2017р.

ОСОБА_7 Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 075349, виданого 25.02.2005 року, Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №01.05.521.00758, ОСОБА_4 є власником земельних ділянок площею 1,8650 гектарів та 0,2155 гектарів, які розташовані на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №186,1122а, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вказане також вбачається із листа відділу Держгеокадастру в Ізмаїльському районі Одеської області від 06.03.2017р. №9-1514-0.1-732/2-17.

ОСОБА_7 до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

ОСОБА_7 із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

ОСОБА_7 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_7 ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_7 до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_7 ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №394686 від 03.12.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 померла 03.12.2014 року.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Лиманська, № 121; земельна ділянка площею 1,8650 гектарів, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №186,1122а, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка площею 0,2155 гектарів, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №186,1122а , надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 є спадкоємцями за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_4 відповідно до ст. 1261 ЦК України, що підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії ІІ-ЖД №381696 від 14.02.1978р., свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії ІІІ-ЖД №360380 від 27.08.1982р. та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД №310811 від 07.10.2001р., з якого вбачається про зміну її прізвища з «Георгиця» на «Карашел».

Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_4 відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає.

Інших спадкоємців немає.

Як встановлено судом, позивачі спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли шляхом подачі в установлений законом шестимісячний строк заяв до нотаріуса про прийняття спадщини, які наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Як вбачається із наявної у матеріалах справи письмової угоди про розподіл спадкового майна у власність ОСОБА_8 переходить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Лиманська, № 121, а у власність ОСОБА_3 земельні ділянки площею 1,8650 гектарів та 0,2155 гектарів, які розташовані на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.

На звернення позивачів до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області за №2264/02-14 від 29.12.2016р., їм було відмовлено у звязку з тим, що згідно свідоцтва про право власності №409, виданого виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області 22.04.2002р. та довідки, виданої Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 10.12.2014р. за №2650, житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Утконосівка по вул. Лиманська, №121, належить в тому числі власникам ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності і не визначена частка, яка належить ОСОБА_4, на яку необхідно видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Оригінал документу, що посвідчує право власності на вказану частку житлового будинку на імя спадкодавця, який був би зареєстрований у встановленому законом порядку, відсутній. Оригінал документу, що посвідчує право власності на дві земельні ділянки площею 1,8650 гектар та площею 0,2155 гектарів на імя спадкодавця ОСОБА_4, - Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №075349 відсутній.

Відповідно до п.п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно.

ОСОБА_7 із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

ОСОБА_7 п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Належність спадкодавцю майна, про яке зазначають позивачі у позовній заяві, підтверджується, у том числі, листом відділу Держгеокадастру в Ізмаїльському районі Одеської області 06.03.2017р. №9-1514-0.1-732/2-17 та листом КП «Ізмаїльське МБТІ» №306 від 10.03.2017р.

Таким чином, судом встановлено, що позивачі являються спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_4, спадщину після померлої прийняли шляхом подачі в установлений законом шестимісячний строк заяв до нотаріуса про прийняття спадщини, інших спадкоємців немає, осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_4 немає, з огляду на встановлене позивачі обґрунтовано вимагають визнання за ними права власності на спадкову власність.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до роз'яснень п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Стаття 57 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.

ОСОБА_7 з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, у тому числі, з огляду на те, що відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215,256 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 03.12.2014 року, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Утконосівка, вул. Лиманська, № 121.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 03.12.2014 року, право власності на:

земельну ділянку площею 1,8650 гектарів, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №186,1122а, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 075349, виданий 25.02.2005 року, Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №01.05.521.00758);

земельну ділянку площею 0,2155 гектарів, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №186,1122а, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 075349, виданий 25.02.2005 року, Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №01.05.521.00758).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.03.2017р.

Суддя: ОСОБА_9