Провадження № 4-с/750/5/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Логвіної Т.В.

при секретарі Примак Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу,

в с т а н о в и в:

ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» звернулось до суду зі скаргою та просить визнати дії головного державного виконавця Деснянського ВДВС м. Чернігова щодо винесення постанови від 28.09.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві неправомірними, скасувати таку постанову та зобовязати головного державного виконавця провести усі необхідні дії з примусового виконання виконавчого листа від 23.11.2010 року виданого Деснянським районним судом м. Чернігова.

В судове засідання сторони не зявились, надійшли заяви про розгляд справи у відсутність їх представників.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 22.08.2016 року на виконання до Деснянського ВДВС повторно надійшов виконавчий лист №2-7968/2010 виданий 20.05.2011 року Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» 15 877, 11 грн.

Згідно ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

23.08.2016 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

По виконавчому провадженню були проведені наступні дії: державним виконавцем були направлені запити до ДПС України, ПФ України, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру речових прав та до Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговуванням м. Чернігів.

Згідно відповіді ДПС України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб інформація стосовно боржників-фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Згідно відповіді ДПС України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками-юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями юридичну особу ліквідовано (припинено) - фізичну особу - підприємця припинено.

Згідно відповіді ПФ України про осіб - боржників, які отримують пенсії та осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи інформацію не знайдено.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 19.10.2011 року на майно боржника накладено арешт, згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС у Чернігівській області за боржником не зареєстровано право власності на рухоме майно.

13.09.2016 року та 20.09.2016 року державним виконавцем складено акти державного виконавця про відсутність у боржника за адресою: м. Чернігів, вул. Всіхсвятська, 18 Б кВ. 6 майна, підлягаючого опису, належного боржнику.

Відповідно до п. 7 ст. 52 Закону України « Про виконавче провадження» у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Згідно ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Згідно ч. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснювалося частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Так як, державним виконавцем проведені всі дії щодо розшуку майна боржника, доходів, рахунків і вони виявилися безрезультатними, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» 28.09.2016р. державним виконавцем правомірно було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що державний виконавець діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом, у звязку з чим скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.10,11, 210,386-388 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів після проголошення в порядку статті 294 ЦПК України.

Суддя: