Провадження №4-с/748/5/17 Єдиний унікальний № 748/264/17
УХВАЛА

26 січня 2017 року м. Чернігів

Суддя Чернігівського районного суду Чернігівської області Меженнікова С.П. перевіривши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2017 року, згідно поштового конверту, ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить:

-визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 щодо передачі на реалізацію майна боржника ОСОБА_1 ? частини двохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1;

-скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 від 29.12.2016 року «Про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу», якою передано ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 748/2840/15-к від 17.02.2016, що видав Чернігівський районний суд Чернігівської області, наступне майно: ? частина двохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1, загальної площею 46,2 м2, за ціною 217786 від 07.12.2016;

-скасувати Акт старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 від 03.01.2017 «Про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу», яким передано ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 748/2840/15-к від 17.02.2016, що видав Чернігівський районний суд Чернігівської області, наступне майно: ? частина двохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України " Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.383 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ (ч.2 ст. 384 ЦПК України).

Отже, вказаними нормами чітко передбачено, що юрисдикційно цивільному суду підсудні скарги на дії, бездіяльність та рішення державного виконавця під час виконання ним судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу, а розглядати їх за територіальною підсудністю повинен суд, який видав виконавчий документ на виконання такого рішення.

Разом з тим, як вбачається з доданих до скарги копії документів, виконавчий лист про стягнення боргу було видано на виконання вироку суду, постановленого Чернігівським районним судом Чернігівської області по справі №748/2840/15-к.

Розгляд скарг на дії, бездіяльність чи рішення державного виконавця щодо виконання цивільного позову у кримінальній справі за правилами цивільного судочинства, законом не передбачено.

Відповідно до ч. 1 ст.181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як роз'яснив пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 8 постанови № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 7 лютого 2014 року, оскільки судове рішення щодо цивільного позову у кримінальному провадженні ухвалюється не за нормами ЦПК, які лише субсидіарно можуть бути застосовані при його розгляді, а його примусове виконання здійснює державна виконавча служба, то оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби при виконанні вироків, що стосуються вирішення цивільних позовів у кримінальному провадженні, відповідно до статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Крім того, суд звертає увагу на роз'яснення пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ , викладених у п. 18 постанови № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року, в якому зазначено, що згідно зі статтею 62 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" ( у редакції Закону, що була чинна на час прийняття постанови Пленуму) реалізація арештованого майна, на яке звернено стягнення, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється спеціалізованими організаціями на підставі договору між державною виконавчою службою та спеціалізованою організацією шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Відповідно до частини четвертої статті 656 ЦК до договору купівлі-продажу на конкурсах, аукціонах (прилюдних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж (з урахуванням особливостей її проведення). У зв'язку із наведеним спір про визнання недійсним аукціону (прилюдних торгів) або визнання його таким, що не відбувся, проведеного спеціалізованою організацією щодо реалізації майна, на яке було накладено арешт за виконавчим документом, вирішується судом у порядку цивільного судочинства, якщо однією з його сторін є фізична особа, з додержанням правил виключної підсудності (стаття 114 ЦПК). При цьому справа розглядається у позовному провадженні, а не в порядку розгляду скарги на дії державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відтак, скарга ОСОБА_1 не підлягає розгляду у порядку, встановленому Розділом VII ЦПК України, на який посилається заявник, оскільки рішення про стягнення з боржника постановлено згідно з кримінальним процесуальним закондавством і не може регулюватися іншим видом судочинства, окрім вказаного порядку розгляду питань, пов"язаних з виконанням вироку або в порядку адміністративного судочинства відповідно до ст.181 КАС України. А в разі наявності спору про визнання недійсним аукціону (прилюдних торгів) або визнання його таким, що не відбувся щодо реалізації майна, на яке накладено арешт за виконавчим документом, може вирішуватися судом у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, а не в порядку скарги на дії державного виконавця.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця у виконавчому провадженні № 50309588 щодо передачі майна на реалізацію та передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з отримання копії ухвали.

Суддя С.П. Меженнікова