АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Парамонов М.Л.
№22-ц/796/3609/2017 Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

за участю секретаря Синявського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04 січня 2017 року про залишення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Сьомої Київської державної нотаріальної контори про визнання права власності на 1/2 частину майна, набутого подружжям за час шлюбу без руху в частині визначення розміру судових витрат,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 ідеальну частину майна, набутого подружжям за час шлюбу, а саме: на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 та вирішити питання судових витрат.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04 січня 2017 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали, оскільки заява не відповідала вимогам ст. 119,120 ЦПК України.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 січня 2017 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху в частині визначення розміру судових витрат, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та постановити нову, якою зобов'язати суд першої інстанції відкрити провадження у справі, посилаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Вказує на те, що вона добросовісно виконала свій обов'язок по визначенню ціни позову, зокрема приклавши до позовної заяви зроблену спеціально за її замовленням належну оцінку спірного майна.

Вважає, що суд мав врахувати її майновий стан (малозабезпечена пенсіонерка, 6 000 грн. для якої - не підйомний тягар), а також обставини, що змусили подати позов та встановити розмір судового збору на рівні вже сплаченого нею - 551,21 грн.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд виходив з того, що позивачем при зверненні до суду із позовом не у повному обсязі сплачено судовий збір.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Згідно із главою 8 розділу І ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною п'ятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина п'ята статті 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК) або залишення заяви без розгляду (пункт 8 частини першої статті 207 ЦПК).

Розміри ставок судового збору визначаються з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, а не на день подання первісного процесуального документа (наприклад, позовної заяви, заяви про видачу судового наказу, заяви в порядку окремого провадження), що відповідає вимогам частини третьої статті 2 ЦПК. Це стосується, зокрема, випадків подання заяв про забезпечення позову, доказів, апеляційних, касаційних скарг.

Згідно п. 12,13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10 у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону N З674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно.

З матеріалів справи убачається, що при зверненні до суду із позовом, ОСОБА_1 ставила питання про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1.

При зверненні до суду із позовом ОСОБА_1 сплатила судовий збір лише у розмірі 551,20 грн.

Пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону N 3674-VI.

Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Згідно копії звіту про оцінку майна, вартість становить 1 306 162,00 грн., тобто, 1/2 частка вартості майна складає 653 081,00 грн.

Позивачем при зверненні до суду із позовом було сплачено лише 551,20 грн.

Згідно Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на дату подання позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 6 890, 00 грн.

Згідно п. 27 Постанови якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху. При цьому у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Отже, ухвала суду в частині визначення розміру судового збору є правильною.

Твердження апелянта про те, що суд враховуючи її майновий стан повинен був встановити розмір судового збору на рівні вже сплаченого нею суми судового збору у розмірі 551,21 грн, є безпідставними, оскільки відповідно до п. 29 Постанови з урахуванням вимог статті 11 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону України «Про судовий збір», з власної ініціативи.

ОСОБА_1 не зверталася до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового зменшення чи звільнення від його сплати.

Відповідно до ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції її постановлено з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав до її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 218,312-315,317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04 січня 2017 року про залишення позовної заяви без руху в частині визначення розміру судових витрат в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді