У х в а л а

іменем україни

19 cічня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Гримич М.К., Ткачука О.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Русанюка Золтана Золтановича, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Національного Банку України про визнання бездіяльності нотаріуса незаконною та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу (далі - КМНО) Русанюка З.З., Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), Національного Банку України (далі - НБУ), у якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просив припинити іпотечний договір від 28 липня 2008 року, визнати бездіяльність приватного нотаріуса КМНО РусанюкаЗ.З. незаконною, зобов'язати останнього прийняти до розгляду його заяву про вчинення нотаріальних дій та вилучити з Державного реєстру іпотек запис № 7643048, з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - № 7642944 та запис про заборону відчуження нерухомого майна за № 7643015.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 28 липня 2008 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «УніКредит Банк» (далі - ТОВ «УніКредит Банк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», було укладено договір про іпотечний кредит, згідно з умовами якого банк надав йому грошові кошти у розмірі 368 146 доларів США зі сплатою 12,4 % річних на термін до 28 липня 2028 року.

На забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором, цього ж дня між сторонами було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Русанюком З.З. та зареєстрований в реєстрі за № 8178, предметом якого є: належний йому житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та земельна ділянка загальною площею 0,0472 га, яка знаходиться за вказаною адресою.

Зазначав, що згідно з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, юридичну особу -іпотекодержателя було припинено 17 листопада 2014 року.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна, сформованої 03 червня 2015 року приватним нотаріусом КМНО Теуту Є.П, нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, на дату формування витягу перебуває в іпотеці ТОВ «УніКредит Банк».

На підставі зазначеного та у зв'язку з відсутністю відомостей про правонаступника, він звернувся до приватного нотаріуса КМНО РусанюкаЗ.З. із заявою від 31 липня 2015 року про вчинення нотаріальних дій щодо вилученню записів з реєстрів стосовно об'єктів обтяження.

Звертав увагу на те, що вказану заяву було направлено цінним листом з описом вкладення на адресу здійснення нотаріальної діяльності відповідача 05 вересня 2015 року, проте заява була повернута адресанту, у зв'язку з закінченням терміну зберігання, про що свідчить відповідна відмітка оператора поштового зв'язку.

Посилаючись на наведене та на те, що отримання кореспонденції та подальше вчинення нотаріальних дій в строки, визначені законодавством, є складовою частиною нотаріальної діяльності, а неотримання його заяви стало наслідком не вчинення нотаріальних дій, просив позов задовольнити.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 23 серпня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року, яке набрало законної сили та обставини встановлені яким є преюдиційними (ч. 3 ст. 61 ЦПК України), встановлено, що заміна первісного кредитора відбулася у визначеному законом порядку та підстави вважати договір про іпотечний кредит від 28 липня 2007 року припиненим відсутні.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

М.К.Гримич

О.С.Ткачук