Справа № 323/853/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2017

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Мінаєв М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

14 березня 2017 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Разом з позовом позивачем подано до суду клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України справа про розірвання шлюбу за заявою одного з подружжя, який засуджений до позбавлення волі, підлягає розгляду в порядку окремого провадження за загальними правилами підсудності.

За змістом цієї позовної заяви, ОСОБА_3 відбуває призначене судом покарання у виді позбавлення волі, у звязку з чим фактично перебуває у Державній установі «Оріхівська виправна колонія № 88», яка знаходиться у с. Мала Токмачка Оріхівського району Запорізької області. Відповідач ОСОБА_4 проживає на території Автономної Республіки Крим.

Позивач обґрунтовує подання ним позову до Оріхівського районного суду Запорізької області тим, що він відбуває покарання на території Оріхівського району.

Згідно із ч.2 ст.110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні, або неповнолітні діти, або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Таким чином, незважаючи на те, що позивач дійсно не може виїхати до місця проживання відповідача, справа за його позовом не підсудна Оріхівському районному суду Запорізької області, оскільки за відомостями, які надав сам позивач, він зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 13.

Позивач не надав доказів реєстрації місця його перебування на території Оріхівського району Запорізької області в порядку, передбаченому Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Відповідно до пункту першого статті шостої Європейської Конвенції із захисту прав людини та основоположних свобод 1950 року (надалі Європейська конвенція) кожен має право на розгляд справи незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, яка є джерелом права в України (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду»), вираз «суд, створений на підстави закону» охоплює не лише правову основу самого існування суду, але й виконання судом конкретних правил, які регулюють його діяльність, та визначення складу суду у кожному конкретному випадку (Рішення Європейського Суду у справах Горгіладзе проти Грузії, пункт 68; Посохов проти Росії, пункт 39; Фатуллаєв проти Азейбарджану, пункт 144).

Отже, якщо відповідно до положень національного законодавства у суду відсутня юрисдикція для розгляду справи, в розумінні п. 1 ст. 6 Європейської конвенції такий суд не вважається таким, що створений на підставі закону (Рішення Європейського Суду у справах Рихерт проти Польщі, пункт 41; Йоргич проти Німеччини, пункт 64).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п. 4 ч. 3ст. 121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути заявнику за непідсудністю.

Розяснити позивачу право на звернення до Великобілозерського районного суду Запорізької області.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, - протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5