Справа № 212/7643/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09 березня 2017 року м. Кривого Рогу

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого-судді: Чорного І.Я.,

при секретарі: Водоп'яновій Ю.С.,

розглянувши у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1вказав, що йому на праві приватної власностіналежить автомобілі «Dаеwoo Lanos ТF 69Y 1.5i SE» реєстраційний номерний знак "НОМЕР_1".

13.08.2016 року приблизно о 04 годині позивач керував вищевказаним автомобілем. Під час руху відповідач ОСОБА_2, який знаходився в салоні його автомобіля, почав поводитися неадекватно, відволікав його увагу від керування транспортним засобом та заважав йому, смикаючи за кермо та руки, внаслідок чого автомобіль виїхав за межі проїзної частини, де стався наїзд на перешкоду - дерево.

Внаслідок ДТП його транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23.11.2016 року встановлена вина ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, однак провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 179/16 від 09 вересня 2016 р. сума матеріальної шкоди складає 39990,40 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Внаслідок ДТП, крім матеріальної, позивачу завдано і моральну шкоду, яка полягає в тому, що у зв'язку з пошкодженням автомобіля, його експлуатація та використання для власних потреб та потреб його сім'ї до цього часу взагалі неможлива. Це вплинуло на можливість реалізації їх звичок, бажань, вподобань та вимагає значних зусиль для організації їхнього життя, втраті нормальних життєвих зв'язків, значно утруднило спілкування з друзями та родичами. Позивач змушений був витрачати вільний час не на потреби сім'ї, а на звернення за юридичною допомогою, проведення експертизи, організацію ремонту пошкодженого автомобіля. Під час дорожньо-транспортної пригоди у нього виникли психотравматичні фактори, що спричинили негативні емоції і переживання, призвели до погіршення здоров'я. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в 15 000 грн. та просить стягнути на свою користь.

Також просить стягнути з відповідача витрати по справі, а саме - на правову допомогу 3000 грн., судовий збір у сумі 1929,20 грн., витрати за проведення експертного дослідження у сумі 1700 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач в жодне судове засідання не з'явився, на виконання вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, через оголошення в ЗМІ, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав, у зв'язку з чим зі згоди позивача та на підставі ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля "Dаеwoo Lanos ТF 69Y 1.5i SE" реєстраційний номерний знак "НОМЕР_1", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 10.09.2008 року.

13 серпня 2016 року о 04 годині 10 хвилин ОСОБА_2, знаходячись в якості пасажира в автомобілі "Dаеwoo Lanos ТF 69Y 1.5i SE" реєстраційний номерний знак "НОМЕР_1", яким керував ОСОБА_1, під час дорожнього руху створив загрозу безпеці дорожнього руху, відволікав увагу водія від керування транспортним засобом та заважав йому в цьому, смикаючи за кермо та руки водія, внаслідок чого автомобіль виїхав за межі проїзної частини, де стався наїзд на перешкоду - дерево. В наслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження. ОСОБА_2 порушив п.п.5.2г, 5.3а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2016 року встановлена вина відповідача ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Постанова Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2016 року набрала законної сили 05.12.2016 року, а тому є достатньо підстав для звільнення позивача від доказування даного позову в частині питань чи мали місце дії відповідача, а саме дії, що містять в собі склад порушення, наявність причинно-слідчого зв'язку між винними діями, пов'язаними з порушенням вимог чи Правил дорожнього руху України, відповідача і завданням шкоди позивачу.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2016 року встановлена вина відповідача ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому саме його діями завдано матеріальні збитки позивачеві.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 179/16 від 09 вересня 2016 року сума матеріальної шкоди, спричиненої з технічної точки зору власнику автомобіля "Dаеwoo Lanos ТF 69Y 1.5i SE" реєстраційний номерний знак "НОМЕР_1" ідентифікаційний номер НОМЕР_3, складає 39990,40 грн..

Згідно з пунктами 2.3 та 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року за №1074/8395, вартість відновлювального ремонту КТЗ це грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розкомплектованого КТЗ. Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Тому суд вважає, що вимоги позивача з приводу стягнення майнової шкоди підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 39990 грн. 40 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 3 Постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року N 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з п. 5 Постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року N 4 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають, зокрема, наявність такої шкоди. При цьому, суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 3000,00 гривень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн., витрати за проведення експертного дослідження у сумі 1700 грн. та сплату судового збору у сумі 1929 грн. 20 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, Постановою ПВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»від 27 березня 1992 року N 6, Постановою ПВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року N 4, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 77, 88, 212 -214 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду заподіяну внаслідок ДТП у розмірі 39990 (тридцять дев'ять дев'ятсот дев'яносто) гривень 40 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в відшкодування моральної шкоди в сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в відшкодування судових витрат 4700 (чотири тисячі сімсот) гривень 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1929 (одна тисяча дев'ятсот двадцять дев'ять) гривень 00 коп..

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивачем рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. Я. Чорний