19.01.2017 Справа № 363/4443/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2017 року, Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - суддіКотлярової І.Ю.,
при секретарі -Палій Л.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 26.10.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 126. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на теперішній час мешкає разом із матір'ю.

Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з травня 2016 року, з того часу сторони, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Позивачка просить шлюб розірвати з причин відсутності порозуміння у сім'ї, довіри, різних поглядів на життя, у зв'язку із чим між подружжям виникло повне непорозуміння один одного.

Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольни.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольни.

Вивчивши письмові докази, суд вважає вимоги позивачки щодо розірвання шлюбу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним iз подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 жовтня 2012 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 126 (а.с.4), сторони від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на теперішній час мешкає разом із позивачкою (а.с. 3). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з травня 2016 року, подальше подружнє життя та збереження сім'ї є неможливим, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, сім'я розпалась з причини постійних сварок, різних поглядів на життя, відсутністю порозуміння між подружжям.

Враховуючи вищевикладене та ті обставини, що позивачка продовжує наполягати на розірванні шлюбу суд, враховуючи стійке волевиявлення направлене на розірвання шлюбу з відповідачем та обставини справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги.

Шлюб сторони розривають вдруге.

Керуючись ст. ст. 104, 105, 110-112 СК України, ст. ст. 169, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрований 26.10.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 126 - розірвати.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя - І.Ю.Котлярова