Cправа № 563/1472/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2017 року

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді- Опришка П.З.

при секретарі судового засідання- Литвинчук Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сапожинської сільської ради Корецького району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сапожинської сільської ради Корецького району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно.

В позові вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 видане Сапожинською сільською радою Корецького району, 13 квітня 2010 року, актовий запис №7. Зазначає, що після смерті її матері відкрилася спадщина, яка зокрема складається з житлового будинку АДРЕСА_1 Зазначений будинок належав померлій ОСОБА_2, про що свідчить виписка з погосподарської книги №522 від 30.11.2016 року та технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася. Представник позивача подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу за відсутності позивача та її, як представника.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, при цьому відповідач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі і просив розглядати справу без участі його представника.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 16 вересня 1967 року ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2, що стверджується Свідоцтвом про смерть доданим до матеріалів справи.

За життя ОСОБА_2 проживала одноосібно та була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 що підтверджується довідкою Сапожинської сільської ради №521 від 30.11.2016 року.

Житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 житловою площею - 34,8 кв.м., загальною площею - 60,6 кв.м. належав спадкодавцю згідно виписки з погосподарської книги №522 від 30.11.2016 року та технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 05 грудня 2016 року.

За життя спадкодавець склав заповіт, посвідчений Сапожинською сільською радою Корецького району Рівненської області 27.02.2007 року та зареєстрований в реєстрі за №21, відповідно до якого заповів все належне йому майно позивачу.

Згідно інформаційної довідки з спадкового реєстру 17 грудня 2010 року заведена спадкова справа та видане свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна, а саме на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2.35 га, що розташована на території Сапожинської сільської ради.

Разом з тим, 16 грудня 2016 року державний нотаріус Корецької районної державної нотаріальної контори Рівненської області ОСОБА_3 винесла постанову про відмову в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2, яка складається з житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 у зв'язку з тим, що позивачем ОСОБА_1 не подані документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Згідно довідки Комунального підприємства «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» від 05.12 2016 року № 623 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи зазначені у заповіті.

Таким чином позивач згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України успадкував усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті останнього.

Відповідно до п. 3.1 роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

За таких обставин, оскільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може бути видано у зв'язку із відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а на підставі поданих позивачем доказів повністю доведено, що будинок № 14 по вул. Садовій у с. Сапожин Корецького району Рівненської області належав спадкодавцю, а тому право власності на спадкове майно може бути визнано судом, що узгоджується із правовою позицією Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ викладеному у листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Що стосується розподілу судових витрат у відповідності до ст.88 ЦПК України суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Пунктом 2 ч. 3 постанови № 10 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується виключно ЦПК. Зазначені витрати не є збитками в розумінні статті 22 Цивільного кодексу України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися як збитки.

Враховуючи вищевикладені норми, суд доходить висновку, що судовий збір, який сплатила ОСОБА_1 не є збитками, тому витрати по сплаті такого слід покласти на неї, оскільки Сапожинська сільська рада Корецького району Рівненської області є лише формальним відповідачем по даній справі.

За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 60, 79, 82, 212-215 ЦПК України, ст.ст.392, 1216-1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на спадкове майно за заповітом - житловий будинок АДРЕСА_1 житловою площею будинку - 34,8 кв.м., загальною площею - 60,6 кв.м., після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкодавця ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається через Корецький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : Опришко П.З.