Справа № 645/1841/16-ц
Провадження № 2/645/149/17
УХ В А Л А

іменем України

09 березня 2017 рокуФрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Сілантьєвої Е.Є.,

при секретарі Момот О.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, 3- я особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 01.11.2015 року померла її мати - ОСОБА_4 (свідоцтвом про смерть від 02.11.2015 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №16121). Позивачка вказала, що її батьками є - ОСОБА_5 і ОСОБА_6. До укладення шлюбу прізвище її матері була «Ярковская», (свідоцтвом про народження, виданим 14.11.1949 року Харківським міським бюро ЗАГС, актовий запис №8272). Після розірвання шлюбу з батьком, ОСОБА_5, її мати взяла прізвище «Ярковская». 04.03.1989 року позивачка одружилася з ОСОБА_7 та взяла його прізвище «Теличенко». 01.11.2015 р. ОСОБА_8 померла. Також позивачка вказала, що через деякий час після смерті матері від своєї сестри вона дізналася, що мати 30 жовтня 2015 року склала заповіт на випадок смерті на ім'я сестри, ОСОБА_9, на все належне їй майно, де б воно не перебувала і з чого б воно не складалося. Вказаний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_10 за місцем проживання померлої за адресою: м Харків, Салтівське шосеАДРЕСА_1. Внаслідок смерті матері, ОСОБА_4, відкрилася спадщина, до складу якого входить кооперативна квартира. Зі слів матері позивачці відомо, що свідоцтво про право власності на квартиру вона не оформляла і не отримувала. ОСОБА_1 вказала, що її мати багато років хворіла на цукровий діабет. У серпні 2015 р. її стан погіршився та вона була поміщена в лікувальний заклад, де їй ампутували ногу. З того моменту мати повністю стала залежати від відповідача і від позивачки, так як без ноги, маючи ряд інших захворювань, вона перебувала в безпорадному стані. Вважає, що не було жодної підстави, причини, мотиви або внутрішнього переконання складати заповіт на ім'я відповідача, ОСОБА_2. Позивачка вважаю, що даний заповіт, якщо і було складено, то під впливом обману, помилки або в момент його вчинення мати не усвідомлювала своїх дій і не могла ними керувати. В зв*язку з тим, що не було волевиявлення заповідача, ОСОБА_4, так як вона здійснила операцію під час загострення хвороби, сильних болів, фізичних страждань, під впливом відповідача, позивачка вважає, що заповіт ОСОБА_4 від 30 жовтня 2015 року, згідно з яким вона заповіла ОСОБА_2 все належне їй майно є недійсним.

У судовому засіданні позивачка та представник позивача підтримали заявлені вимоги, надали пояснення згідно позову.

У судовому засіданні відповідач та представник відповідача позовні вимоги не визнали, надали письмові заперечення та зазначили, що на час складання заповіту заповідач ОСОБА_8 у встановленому порядку не була визнана недієздатною, або обмежено дієздатною. Тому її законним правом було розпорядитися належним їй майном на свій розсуд. 30.10.2015 року заповідачем ОСОБА_8 було складено заповіт, яким вона на випадок смерті зробила таке розпорядження: «все належне мені майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, а також взагалі все те, що належить мені за законом на день моєї смерті, та на що я за законом матиму право, я заповідаю гр. ОСОБА_2». Заповіт записано приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_10 зі слів ОСОБА_8 на нотаріальному бланку НАО 660388. Заповідачем складений заповіт було прочитано вголос, підписано власноручно у присутності нотаріуса о 12 год. 50хв. Посвідчено заповіт за місцем проживання заповідача, зареєстровано в реєстрі за №481. Відповідно Свідоцтва про смерть від 02 листопада 2015 року, виданого відділом державної реєстрації цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_8 померла 01 листопада 2015 року, відповідний актовий запис №16121. Також сторона відповідача зазначили, що Відповідач, заперечуючи проти позову, стверджує, що обставини наведені позивачем на обґрунтування позовних вимог неправдиві, надумані та не відповідають дійсності. Відповідач наводить такі доводи на підтвердження своїх заперечень проти позову. Заповідач дійсно тривалий час хворіла на сахарний діабет, що викликало незворотні зміни в її внутрішніх органах та призвело до ампутації кінцівки, а потім смерті. Представник відповідача ОСОБА_11 та позивачка заявили клопотання про призначення посмертної судово-психіатричну експертизу, на розгляд якої поставити питання чи здатною була заповідач ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, 30 жовтня 2015 року на момент складання та посвідчення заповіту приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_12 з урахуванням визначених обставин повною мірою вільно та усвідомлено приймати рішення та реалізовувати його своїми діями? Чи здатна була ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, 30 жовтня 2015 року на момент складання та посвідчення заповіту приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_12, з урахуванням визначених обставин, усвідомлювати фактичний зміст власних дій та їх наслідків?

ОСОБА_1 та її представник не заперечували проти призначення посмертної судово-психіатричної експертизи.

Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 надала суду письмові пояснення, а також зазначила всі її та ОСОБА_8 дії відповідали вимогам діючого законодавства щодо вчинення та посвідчення правочинів. Після складання, підписання ОСОБА_8 та посвідчення нею заповіту, нотаріус повернулася до свого офісу, зробила відповідні записи до Журналу обліку викликів нотаріуса та внесла правочин у відповідний реєстр. Відомості про заповіти підлягають обов'язковій реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, встановленому Положенням про Спадковий реєстр, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2011 року № 1810/5. Просила суд врахувати її пояснення при вирішення спору.

В судовому засіданні були допитані свідки.

Так свідок ОСОБА_13, дружина брата чоловіка позивачки, пояснила, що сторони по справі це сестри, які часто сварилися. На теперішній час ОСОБА_2 має бажання залишити ОСОБА_1 без житла. ОСОБА_1 багато зробила для квартири повний ремонт, для матері та сестри. Свідок вказала, що померлу називала тіткою ОСОБА_3, тітка останнім часом не розуміла, що вона робила. Сестри договорилися, що одна сестра доглядає матір, друга працює та сплачує всі рахунки. Платила також за доглядальницю сестру. ОСОБА_8 хворіла, у неї був діабет, високий тиск, також перенесла декілька операцій, в результатів чого відрізали ногу. Фізично була дуже погана, все боліло, ліків не хватало, майже не ходила. Коли складали заповіт дома була тільки ОСОБА_2, яка скористалася ситуацією, ОСОБА_1 не було. Все вказане свідку відомо зі слів ОСОБА_1 Останній раз тітку бачила за місяць до смерті.

Свідок Замур*єва Г.В. вказала, що вона сусідка та подруга ОСОБА_8, а також є головою кооперативу та мешкає в кВ. 39. Знає що померла однаково любила своїх дітей. Знає ОСОБА_8 37 років, дуже зійшлися, та вона найкраща подруга померлої. Вони бачилися майже кожного дня, також, спілкувалися по телефону. Останній час бачила її рідко бо було болісно та страшно дивитися на ОСОБА_8 Того дня коли було складено заповіт, свідок зазначила, що вони спілкувалися по телефону та вона нічого не казала про заповіт. Свідок зазначила, що якби померла мала намір скласти заповіт, то про це було б відомо свідку. Замур*єва Г.В. також зазначила, що на першому поверсі мешкає чоловік, який проведе службу в храмі, то він дуже допомагав ОСОБА_8, придбали для неї інвалідну коляску, а влітку ОСОБА_8 відпочивала від їх організації. Про заповіт свідку стало відомо від ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_14Ю вказав, що ОСОБА_8 знав приблизно 7 років. Він мешкав у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 та періодично мешкав у квартирі. Десь у жовтні, після ампутації ноги ОСОБА_8 не могла сама пересуватися, постійно хворіла, але за своїм психічним станом була нормальна розгадувала кросворди, всіх узнавала, вели інтелектуальні бесіди та дуже переживала за сво ю хворобу. ОСОБА_8 померла в лікарні.

Приватний нотаріус ОСОБА_12 як свідок пояснила, що 30.10.2015 року до неї звернулася ОСОБА_2 з проханням вчинення нотаріальної дії на дому за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 250, кв.16, так як у її матері ОСОБА_8 сахарний діабет та ампутована частина кінцівки. Зробивши відповідні записи у Журналі обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, вона виїхала за межі свого робочого місця за адресою місця проживання ОСОБА_8, де пробула не менше ніж півгодини. Прибувши на виклик вона дійсно побачила, що у ОСОБА_8 дійсно було ампутовано частину правої кінцівки і вона не могла самостійно пересуватися. Особу ОСОБА_8 було встановлено за її паспортом. Дієздатність ОСОБА_8 було перевірено нотаріусом шляхом тривалої бесіди, коли розяснювала її права щодо вчинення правочинів, ставила питання, на які вона відповідала абсолютно адекватно, розуміючи їх та відповідаючи на них. Ніяких сумнівів щодо дієздатності ОСОБА_8 та її здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними не виникло. В кімнаті знаходилася вдвох, вона була спокійна, ніхто їм не заважав. У поведінці. ОСОБА_8 не відчувалося ніякого тиску з боку будь-яких осіб, сиділа вона на ліжку.

Свідок ОСОБА_15 вказала, що вона медична сестра КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 6», вона робила медичні призначення за вказівкою ОСОБА_16 лікаря. Вона ходила до ОСОБА_8 та робила їй уколи. Призначення було, в основному, високий тиск. Основний процес фіксувався в медичній картці. Лікуючий лікар ОСОБА_16. ОСОБА_15 зазначила, що до ОСОБА_8 приходила кожного дня, крім неділі. Про інсульти їй не відомо. ОСОБА_8 була при своєму розумі, психічний стан нормальний. Останній раз вона приходила 31.10.2015 р., дома була, як завжди ОСОБА_2, мешкали вони за адресою Салтівське шосе, 250, кв.16. Вдома в основному знаходилася приблизно 20 хв. ОСОБА_8 померла в 2015 р. приблизно жовтень місяць. Останній день це була субота, ОСОБА_8 була дуже хвора та погано себе почувала але взнавала завжди. Потім зателефонували та сказали, що вона померла. Психічний стан був нормальний. Про складений заповіт медичній сестрі не відомо, про взаємні відносини сестер, свідку також ні чого не відомо.

Свідок ОСОБА_16 вказала, що вона лікар КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 6» - дільничний терапевт, для огляду надала медичну карткуОСОБА_8 та зазначила, що з даної картки вбачається, що ніяких психотропних ліків померла не вживала та таких ліків не призначалося. ОСОБА_8 знаходилася у неї під наглядом останні 5 років, завжди впізнавала, була повністю адекватна. Лікувалася в поліклініці № 2, в жовтні їй ампутували праву стопу, стан був тяжкий але це через перенесену операцію. Також лікар сказала, що прогресував цукор, у неї був цукровий діабет. ОСОБА_16 зазначила, що ніяких психотропних ліків вона не призначала, що підтверджується медичною карткою. У психіатра під наглядом не перебувала. Ліки призначені були мочегонні для підтримки серцевої діяльності, інсулінова терапія. 31.10.2015 р. їй сказала медична сестра та донька ОСОБА_8, що стан погіршився. Знеболюючі лікар не призначала. Свідку про заповіт ні чого не відомо та не відомо про відносини між сестрами.

Свідок ОСОБА_17 вказала, що вона подруга ОСОБА_8, яку знала з 1971 року. Вони ходили один до одного в гості. Коли ОСОБА_8 відрізали ногу, вона до неї не їздила, але свідок їй дзвонила майже кожного дня, а коли ОСОБА_8 спала, то розмовляла з Налією. Про заповіт їй нічого не відомо. Свідок вказала, що на теперішній час вона розуміє, чому квартира дісталася ОСОБА_2, тому що ОСОБА_17 вже залишали квартиру бабуся та дідусь, але квартира у неї пропала. Є ще подруга Марина, яка мешкає в Ізраїлі. Свідок зазначила, що останні півроку, після їх сварки, вона все одна приходила до неї в лікарню. Часто розмовляли по телефону 5-10 хв. кожного дня, завжди впізнавала, була повністю адекватна.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає необхідним клопотання сторони позивача задовольнити.

Позовні вимоги позивача ґрунтуються на тому , що на момент складання заповіту 30 жовтня 2015 року ОСОБА_8 не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, внаслідок її захворювань, приймання ліків, сильних болів, фізичних страждань, під впливом відповідача.

Таким чином, для правильного та об'єктивного вирішення справи необхідно встановлення психічного стану ОСОБА_8 на момент складання заповіту та можливості усвідомлювати нею значення своїх дій та керувати ними, для встановлення психічного стану ОСОБА_8 з урахуванням особливостей стану її здоров'я протягом останнього періоду життя, впливу застосованих при лікуванні препаратів на її психіку та поведінку, необхідні спеціальні знання у галузі психіатрії.

Суд вважає можливим зупинити провадження у справі на час проведення експертизи, відповідно до п. 5 ст. 202 ЦПК України.

Керуючись ст..ст. 86, 143, 144, 202 ЦПК України, Законом України „Про судову експертизу, Інструкцією про призначення і проведення судових експертиз, суд -

У Х В А Л И В:

Призначити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, 3- я особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання чи могла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час складання заповіту 30.10.2015 року, повністю усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Проведення експертизи доручити експертам Міжобласного центру судово- психіатричної експертизи Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні №3 (м. Харків, 61068, вул. Ак. Павлова, буд.46).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст..ст. 384, 385 КК України.

В розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи № 645/1841/16-ц, медичну амбулаторну картку № 128170 заведену КЗОЗ Харківська міська поліклініка №6.

Витрати по оплаті судової експертизи покласти на ОСОБА_1.

Розяснити сторонам наслідки ухилення від участі в експертизі відповідно до ст.. 146 ЦПК України та наслідки несплати судової експертизи відповідно до п. 2 ст. 86 ЦПК України.

Провадження по справі зупинити до проведення експертизи.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Фрунзенського районного

суду м. Харкова Е.Є. Сілантьєва