пр. № 4-с/759/117/17
ун. № 759/6488/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря Чернишук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: в.о. начальника Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Астапенкова Катерина Миколаївна, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» на бездіяльність державного виконавця та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 р. заявник звернувся до суду із зазначеною скаргою, просить суд поновити строк для подання скарги, визнати дії в.о. начальника Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Астапенкова Катерина Миколаївна щодо незабезпечення контролю за вирішенням заяви ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 10.11.2016 неправомірними; зобов' язати в.о. начальника Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Астапенкова Катерина Миколаївна азбезпечити вчинення дії щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 10.11.2016 відповідно з вимогами ст.ст. 4, 26, 28 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом відкриття виконавчого провадження чи повернення заявнику виконавчого провадження №759/6488/16-ц від 02.11.2016 рекомендованим листом, посилаючись на ті підстави, що заявник 10.11.2016 направив до Жовтневого відділу ДВС м. Дніпропетровськ рекомендованим листом заяву про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом Святошинського районного суду м. Києва виданого 02.11.2016 №759/6488/16-ц, проте постанова про відкриття виконавчого провадження йому не направлена, виконавчий лист у разі наявності недоліків не повернуто.

Скаржник у судовому засіданні заяву підтримав, посилаючись на обставини викладені у ній.

В.о. начальника Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Астапенкова К.М. у судове засідання не з'явилася, неодноразово викликалася в судові засіданні для дачі своїх пояснень (заперечень), отримувала судові виклики, про час та місце проведення даного судового засідання також повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, письмових пояснень на адресу суду не надіслала, жодних заяв за час знаходження скарги в провадженні не надсилала, зв'язку з чим суд дійшов до висновку про можливість розглянути скаргу у відсутності останньої, оскільки розгляд скарги у відсутності державного виконавця жодним чином не порушить процесуальних прав останнього (а.с. 74, 76).

Заінтересована особа у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила (а.с. 73, 76).

З'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Виходячи зі змісту ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У ході судового розгляду встановлено, що 02.11.2016 Святошинським районним судом м. Києва видано виконавчий лист по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення коштів (а.с. 60).

10.11.2016 заявник направив до Жовтневого відділу ДВС м. Дніпропетровськ рекомендованим листом заяву про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом Святошинського районного суду м. Києва виданого 02.11.2016 №759/6488/16-ц (а.с. 64-66).

Держании? виконавець як працівник органу державноі? виконавчоі? служби за ст.7 Закону Украі?ни «Про державну виконавчу службу» зобов'язании? сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своі?и? діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією Украі?ни та законами Украі?ни, а з огляду на ч. 1 ст. 11 Закону Украі?ни «Про виконавче провадження» державнии? виконавець зобов'язании? вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неунереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі діі?.

Згідно п. 2.1. Інструкціі? з організаціі? примусового виконання рішень затвердженоі? Наказом Міністерства юстиціі? Украі?ни No512/5 від 02.04.2012 (надалі - Інструкція) державнии? виконавець при здіи?сненні виконавчого провадження зобов'язании? використовувати всі надані и?ому права та повноваження, необхідні для забезпечення своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону передбачено, що державнии? виконавець здіи?снює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом, а також розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і і?хні клопотання.

Таким чином, проаналізувавши дії державного виконавця з наданих скаржником копій до скарги, в.о. начальника Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Астапенкова К.М. не вчинено діи? для виконання рішення суду.

Виходячи з роз'яснень п. 1 Постанови №6 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України,- і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Пунктом 3 вищезазначеної Постанови роз'яснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні врахувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, проаналізувавши вимоги чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що доводи скаржника, наведені у його скарзі є обгрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 208-210, 212-215, 292, 292, 383-387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Постановою №6 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: в.о. начальника Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Астапенкова Катерина Миколаївна, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» на бездіяльність державного виконавця та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати дії в.о. начальника Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Астапенкова Катерина Миколаївна щодо незабезпечення контролю за вирішенням заяви ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 10.11.2016 неправомірними.

Зобов' язати в.о. начальника Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Астапенкова Катерина Миколаївна азбезпечити вчинення дії щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 10.11.2016 відповідно з вимогами ст.ст. 4, 26, 28 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом відкриття виконавчого провадження чи повернення заявнику виконавчого провадження №759/6488/16-ц від 02.11.2016 рекомендованим листом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ: