Справа № 4-C-18/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2017 року Солом′янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Кізюн Л.І.

при секретарі: Горбач О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», заінтересована особа: ОСОБА_1, на постанову старшого державного виконавця Солом'янського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Юрчик Інни Олександрівни про повернення виконавчого документа стягувачеві,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірними рішення старшого державного виконавця Солом'янського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Юрчик І.О. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №46194914 від 11 березня 2016 року, скасувати зазначену постанову та зобов'язати державного виконавця поновити виконавче провадження.

Обгрунтовуючи скаргу, заявник зазначив, що державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47, 50 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернене стягнення.

Заявник вважав, що державний виконавець порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження», не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів боржника, а тому змушений звернутися зі скаргою до суду.

Від заявника до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Державний виконавець Юрчик І.О. подала до суду заперечення на скаргу, у яких зазначала, що діяла відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», повертаючи виконавчий документ стягувачеві, просила розглядати справу за її відсутності.

Заінтересована особа у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, а тому суд вважав за можливе розглядати справу за її відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що заявник дізнався про оспорювану постанову 27 жовтня 2016 року та подав скаргу у передбачений законодавством строк.

Судом також встановлено, що 11 березня 2016 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Юрчик І.О. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, якою повернуто стягувачеві виконавчий лист №2-3438/11, виданий 19 вересня 2011 року Солом'янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» боргу у розмірі 11 811, 64 грн. (а.с. 6).

При винесенні зазначеної постанови державний виконавець керувався п. 2 ч.1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно з частинами 1,2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

З наданих державним виконавцем матеріалів виконавчого провадження (а.с.а.с. 32-45) вбачається, що державним виконавцем було вжито передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішень та здійснено заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Так, державним виконавцем для виявлення майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, та виявлення місця отримання доходів боржником було направлено запити до Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України, УДАІ м.Києва, Регіонального сервісного центру МВС України, на адресу боржника направлено вимогу державного виконавця, здійснено вихід за адресою боржника, зазначеною у виконавчому листі.

Зазначені заходи щодо розшуку майна, на яке можливо звернути стягнення виявилися безрезультатними.

Заявником не зазначено, яких конкретно заходів щодо розшуку майна, на яке може бути звернуто стягнення, не було здійснено державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, оскільки оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві є обґрунтованою, а дії державного виконавця вчинені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», то скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, ст.ст. 11, 47, 50 Закону України «Про виконавче провадження»,-

у х в а л и в :

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», заінтересована особа: ОСОБА_1, на постанову старшого державного виконавця Солом'янського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Юрчик Інни Олександрівни про повернення виконавчого документа стягувачеві - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Кізюн