З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17 березня 2017 року м. Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Коваленко П.Л., за участю секретаря судового засідання Галигіної Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Токмак цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області, про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька,
10.02.2017 року до Токмацького районного суду Запорізької області звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області, про надання дозволу на оформлення проїзних документів на ім'я малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, для тимчасового виїзду за межі України до країн Росії, Туреччини, Єгипту, а також до АР Крим, без згоди та супроводу батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та надання дозволу на тимчасовий виїзд ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, за межі України до країн Росії, Туреччини, Єгипту, а також до АР Крим без згоди та супроводу батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в період шкільних канікул, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною шістнадцяти років, з наступним графіком відвідування: грудень-січень кожного року тривалістю одного виїзду до країн Росії, Туреччини, Єгипту та АРК Крим не більше 14 діб; березень-квітень кожного року тривалістю одного виїзду до країн Росії, Туреччини, Єгипту та АРК Крим не більше 14 діб; липень-серпень кожного року тривалістю одного виїзду до країн Росії, Туреччини, Єгипту, до АР Крим не більше 60 діб; жовтень-листопад кожного року тривалістю одного виїзду до країн Росії, Туреччини, Єгипту, до АР Крим не більше 14 діб.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в період з 14.12.2002 року по 16.12.2006 року позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. Від даного шлюбу мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з позивачем. Позивач матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, має намір та реальну можливість періодично виїжджати разом з дитиною за межі України до країн Росії, Туреччини, Єгипту, а також до АР Крим, з метою його оздоровлення та спільного відпочинку. З 2005 року відповідач належним чином не виконує батьківські обов'язки по відношенню до сина, не займається його вихованням, не піклується про стан здоров'я сина, не займається його навчанням, належним чином не утримує дитину. В 2014-2015 роках у позивача неодноразово виникала можливість поїхати разом з дитиною на відпочинок за межі України, але в зв'язку з відсутності відповідача не було можливості отримання дозволу у батька дитина на виїзд за межі України. Така позиція відповідача шкодить інтересам та здоров'ю дитини, тому через неможливість вирішення даної проблеми в позасудовому порядку, позивач змушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою.
02.03.2017 року через канцелярію суду надійшла заява позивача, в якій позивач просить на підставі ст.207 ЦПК України залишити без розгляду позовну заяву в частині надання дозволу на оформлення проїзних документів на ім'я малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, для тимчасового виїзду за межі України до країн Росії, Туреччини, Єгипту, а також до АР Крим, без згоди та супроводу батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. В залі суду позивач заяву підтримав. Суд на місці ухвалив про залишення без розгляду позовної заяви в частині надання дозволу на оформлення проїзних документів на ім'я малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, для тимчасового виїзду за межі України до країн Росії, Туреччини, Єгипту та до АР Крим, без згоди та супроводу батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не надав.
Представник третьої особи, - органу опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, просила позов задовольнити.
В зв'язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України та ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що в період з 14.12.2002 року по 16.12.2006 року позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданим 14.09.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2, виданим 18.01.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Токмацького районного управління юстиції Запорізької області.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано на підставі заочного рішення Токмацького районного суду Запорізької області по справі № 2-2854 від 05.12.2006 року, яке 16.12.2006 року набрало законної сили.
Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії НОМЕР_3, виданим 11.10.2012 року виконавчим комітетом Молочанської міської ради Токмацького району Запорізької області, актовий запис № 49, де в графі «батько» вказано відповідача - ОСОБА_2.
На підставі заочного рішення Токмацького районного суду Запорізької області по справі № 2-535/2012 від 13.09.2012 року, яке 24.09.2012 року набрало законної сили, прізвище ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінено на «ОСОБА_1».
Неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає та перебуває на утриманні матері ОСОБА_1, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою комітетом мікрорайону «Центральний» від 30.01.2017 року.
Крім того, відповідно до довідки № 742/82/01-2017 від 25.01.2017 року Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, двічі перебував в розшуку в період часу з 14.07.2004 року по 25.08.2004 року та в період з 29.03.2013 року по 26.06.2014 року як особа, яка ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини.
На теперішній час сімейний стан позивача змінився, ІНФОРМАЦІЯ_4 року у позивача народилася друга дитина - ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, виданим 26.04.2012 року виконавчим комітетом Молочанської міської ради Токмацького району Запорізької області, актовий запис № 13.
В 2014-2015 роках у позивача неодноразово виникала можливість поїхати разом з дітьми на відпочинок за межі України, але в зв'язку з відсутності відповідача не було можливості отримання дозволу у відповідача на виїзд ОСОБА_3 за межі України. Така позиція відповідача шкодить інтересам та здоров'ю дитини, тому через неможливість вирішення даної проблеми в позасудовому порядку позивач змушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою.
Відповідно до ст.33 Конституції України кожному громадянину гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України та повертатись на Україну.
Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ,постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України для відпочинку та оздоровлення, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог позивача та надання дозволу на виїзд неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, за межі України до країн Росії, Туреччини, Єгипту та АРК Крим без згоди та супроводу батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в період шкільних канікул, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною шістнадцяти років.
Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст.ст.10, 60, 212-215, 218, 224-227 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області, про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька - задовольнити.
Надати дозвіл на виїзд ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Молочанськ Токмацького району Запорізької області, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, за межі України до країн Росії, Туреччини, Єгипту, а також до АР Крим без згоди та супроводу батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в період шкільних канікул, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною шістнадцяти років, з наступним графіком відвідування: грудень-січень кожного року тривалістю одного виїзду до країн Росії, Туреччини, Єгипту та до АР Крим не більше 14 діб; березень-квітень кожного року тривалістю одного виїзду до країн Росії, Туреччини, Єгипту та до АР Крим не більше 14 діб; липень-серпень кожного року тривалістю одного виїзду до країн Росії, Туреччини, Єгипту та до АР Крим не більше 60 діб; жовтень-листопад кожного року тривалістю одного виїзду до країн Росії, Туреччини, Єгипту та до АР Крим не більше 14 діб.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: