АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/9833/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/99/К/17 ОСОБА_1
Категорія № 54 (1) Доповідач Барильська А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Барильської А.П.

суддів: Зубакової В.П., Митрофанової Л.В.

секретар: Гладиш К.І.,

за участю: позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

представника відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_4,

представника третьої особи Первинної профспілкової організації трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», третя особа Первинна профспілкова організація трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (надалі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»)про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, який уточнила та в обґрунтування позову зазначила, що з 13.07.2012 року вона працювала у в ПАТ«АрселорМіттал Кривий Ріг» на посаді спеціаліста Управління громадського харчування та торгівлі Департаменту по персоналу (бухгалтерський облік та фінансова звітність). Наказом № 1115-л від 09.11.2015 року її звільнено з даної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штатів.

29.10.2012 року вона визнана інвалідом 3 групи за загальним захворюванням безстроково та за станом здоров'я їй протипоказана важка фізична праця, але може працювати за професією бухгалтера, спеціаліста. Вважає, що саме через встановлення інвалідності, відповідач вирішивши скоротити штат працівників, умисно не пропонував посади за її фахом, професією та станом здоровя, а навпаки вчиняв навмисні дії, спрямовані на її звільнення без будь-яких варіантів працевлаштування.

Своє звільнення вважає незаконним, оскільки відповідач фактично не виконав обовязки, покладені на нього ст. 49-2 КЗпП України та звільнив її без згоди профспілкового органу на звільнення, оскільки мала місце відмова профспілкового органу про надання згоди на звільнення, а також допустив й інші порушення вимог законодавства про працю, а саме: не запропоновував переведення її на іншу роботу. Відповідачем не було запропоновано навчання та проігноровано її заява про переведення на вакантну посаду аудитора відділу внутрішнього контролю.

Стверджує що їй достеменно відомо що на протязі часу вивільнення на підприємстві малися вакантні посади, які можливо було б запропонувати для її переведення з урахуванням стану здоровя.

Просила суд визнати незаконним наказ № 1115/л від 09.11.2015 року ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про звільнення ОСОБА_2 за п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку із скороченням штатів, та скасувати його. Поновити її на посаді спеціаліста Управління громадського харчування та торгівлі Департаменту по персоналу (бухгалтерський облік та фінансова звітність) ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу 27 628,30 гривень, починаючи з 10.11.2015 року до часу ухвалення рішення судом 05.09.2016 року, за 203 робочі дні із розрахунку 136,10 гривень за один робочий день.

Також зазначає, що у зв'язку із незаконним звільненням залишилася без джерела існування, фактично діями відповідача позбавлена можливості працювати та отримувати заробітну плату задля забезпечення своїх життєвих потреб, проведення реабілітації та лікування. Внаслідок незаконних дій відповідача вона відчувала моральні страждання, відповідач фактично порушив вимоги законодавства. Просила суд стягнути з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на її користь суму морального відшкодування 50000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06 вересня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, посилаючись порушенням судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

На думку представника позивача, посилання суду на те, що відповідачем пропонувалось позивачу посади фахівця з планування СХіПП та прийомоздавальника вантажу та багажу, від яких ОСОБА_2 відмовилась без пояснення причин не відповідає дійсності, оскільки, як підтверджується власноруч написаними на відповідних направленнях поясненнями позивача, вона просила запропонувати їй посади за її фахом та станом здоровя. В той час у відповідача були й інші вакансії, які він не пропонував позивачу та з їх повним переліком позивача, коли вибірково надавав їй вакансії, не ознайомлював.

Також вважає, що висновок суду про те, що позивач 03.03.2014 року направила адміністрації заяву про переведення на вакантну посаду аудитора, проте в даному переведенні їй було відмовлено, оскільки вона подала не належним чином оформлені документи ґрунтуються на припущеннях, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про це, та судом не взято до уваги, що роботодавець зобовязаний запропонувати всі вакансії, що відповідають освіті, кваліфікації, досвіду тощо працівника, які існують на підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Зазначає, що ОСОБА_2 подала документи до конкурсу, проте фактично вони не розглядались та жодної відповіді щодо цього роботодавець не надав.

Крім того апелянт вважає посилання суду на те, що позивачу було запропоновано посаду підсобного робітника-інваліда, від якої вона відмовилась та на даній посаді було створено всі умови, які відповідали стану здоровя позивача помилковими, оскільки ОСОБА_2, відповідно до медичних документів може виконувати роботи без фізичних навантажень, поза дією шкідливих та небезпечних факторів, у звязку з чим відповідач був повідомлений, що позивачу протипоказані роботи, повязані з постійним або періодичним загальним навантаженням та запропоновані пропозиції не відповідають професійно-кваліфікаційному рівню позивача.

Представник позивача вважає, що посилаючись на те, що посади, на наявність яких вказувала позивач, але які їй не пропонувались та з якими її не ознайомлювали, на час її звільнення не були вакантними або були скорочені, суд не надав оцінки тому, що процес вивільнення є тривалим та протягом всього часу відповідач повинен був дотримуватись вимог КЗпП щодо працевлаштування і ознайомлювати працівника з всіма вакантними посадами для його працевлаштування.

Також апелянт зазначає, посилання суду на те, що посада спеціаліста по зовнішньому навчанню персоналу не була вільна під час вивільнення позивача, так як була заміщена іншим працівником не відповідає дійсності, оскільки не підтверджено належними та допустимими доказами.

Представник позивача вважає, що суд, викладаючи мотиви, з яких він виходив, вважаючи рішення профспілкового органу щодо відмови в наданні згоди на звільнення позивача необґрунтованим, не врахував, що власник має право звільнити працівника без згоди профспілкового органу за відсутності обґрунтування профспілковим органом такої відмови, а не з мотивів її відмови. Так зазначає, що в рішенні профспілкового органу чітко вказано те, що відповідач не запропонував позивачу всіх наявних в нього вакансій та не пропонував позивачу вакансію аудитора, на переведення до якої ОСОБА_6 подавала заяву 03.03.2014 року та не перевів її.

Окрім того, на думку представника позивача, судом не надано оцінки наявності чи відсутності порушень відповідачем розділу 4 колективного договору, на що позивач посилалась в своєму позові.

В запереченнях на апеляційну скаргу, відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» просив апеляційну скаргу відхилити, в рішення суду залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу, третя особа Первинна профспілкова організація трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» просила апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 працювала на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 13.07.2012 року на посаді спеціаліста Управління громадського харчування та торгівлі Департаменту по персоналу (бухгалтерський облік та фінансова звітність), що підтверджується записом у трудовій книжці (а.с. 11-15 том 1) та є членом первинної профспілкової організації трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (надалі профспілковий комітет), що сторонами не оспорюється.

Згідно з висновком МСЕК № 2 від 29.10.2012 № 025073 ОСОБА_2 встановлена третя група інвалідності за загальним захворюванням, безстроково (а.с. 18 том 1).

Наказом № 1115/л від 09.11.2015 року ОСОБА_2 звільнена з посади спеціаліста Управління громадського харчування і торгівлі Департаменту по персоналу (бухгалтерський облік та фінансова звітність) (надалі УГХіТ ДП) на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, - за скороченням штатів (а.с. 16 том 1).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при звільненні ОСОБА_2 за п. 1 ст. 40 КЗпП України, відповідачем повністю дотримано процедуру такого звільнення і порушень законних прав позивача не допущено, у звязку з чим відсутні підстави для поновлення ОСОБА_2 на роботі, з виплатою середнього заробітку за весь період вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його дії можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до положень ст. 64 Господарського кодексу України, підприємство може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо), а також функціональних структурних підрозділів апарату управління (управлінь, відділів, бюро, служб тощо). Функції, права та обов'язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Частиною 2 ст. 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для видачі наказу про звільнення ОСОБА_2 став наказ по підприємству № 401 від 26.03.2013 року «Про внесення змін до організаційної структури управління підприємством», відповідно до якого, із штатного розпису та організаційної структури управління ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» виключено Управління громадського харчування та торгівлі Департаменту по персоналу, численністю 582 одиниць (а.с. 71 том 1).

Згідно наказу по підприємству № 531 від 19.04.2013 року «Про внесення змін до організаційної структури управління підприємства», зазначено, що у звязку з передачею непрофільних для підприємства функцій оголошено тендер з учасниками компаній, що спеціалізуються на наданні послуг із забезпечення і організації громадського харчування. За результатами тендеру визначений виконавець - ТОВ «ОСОБА_7 Комтек». Умовами тендеру і технічного завдання гарантований прийом працівників служби фінансового директора - головного бухгалтера, які обслуговують управління громадського харчування зокрема бухгалтерського обліку та фінансової звітності, по переводу на робочі місця зі збереженням існуючого рівня заробітної плати та всіх пільг і компенсацій, передбачених чинним на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» колективним договором протягом 1 року (а.с. 178-179 том 1).

Наказом № 714 по підприємству від 30.05.2013 року було внесено зміни до наказу від 19.04.2013 року «Про внесення змін до організаційної структури управління підприємства» (а.с. 35 том 1).

Пунктом 1 Наказу № 531 від 19.04.2013 року, з урахуванням змін, внесених наказом № 714 від 30.05.2013 року, наказано на дільниці «Бухгалтерський облік і фінансова звітність» виключити підділянку «УГХіТ ДП» штатною чисельністю 18 одиниць в строк з 15.07.2013, але не раніше двох місяців з дати персонального попередження про вивільнення працівників, посади яких виключаються зі штатного розпису.

Відповідно до вимог ст. 43 КЗпП України, керівництвом ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» листом № 1271 від 08.04.2013 року було запропоновано профспілковому комітету у звязку з виключенням Управління громадського харчування та торгівлі Департаменту по персоналу із штатного розпису та організаційної структури підприємства, провести консультацію для обговорення даного питання. Однак, консультація не була проведена з причин, не залежних від адміністрації підприємства, оскільки представнивники профкому на зустріч не зявились з невідомих причин (а.с. 27 том 1).

Як вбачається з листа від 03.05.2013 року № 05-1691, адміністрація ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» повідомила профспілковий комітет про зміни в організаційній структурі бухгалтерського обліку та фінансової звітності підділянки «УГХіТ ДП» управління підприємства, а також про вивільнення працівників (а.с. 32 том 1).

29 квітня 2013 року на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» було видано наказ № 582 «Про вивільнення працівників», згідно якого було створено комісію для вирішення питання про подальше працевлаштування або вивільнення працівників (а.с. 180-181 том 1), з яким позивач ОСОБА_2 була ознайомлена шляхом його зачитування, від підпису наказу відмовилась (а.с. 31 том 1), про що складено акт № 8 від 16.05.2013 року (а.с. 31 зворот том 1) та ОСОБА_2 була персонально попереджена про наступне вивільнення, що вбачається з Попередження № 7 від 16.05.2013 року, від підпису якого позивач відмовилась (а.с. 33 том 1), про що було складено акт № 9 від 16.05.2013 року (а.с. 34 том 1) та ОСОБА_2 було запропоновано розглянути пропозицію про звільнення з підприємства у зв'язку з переведенням в ТОВ «КорпусГруп Комтек» (згідно з п. 5 ст. 36 КЗпП України) зі збереженням існуючого рівня заробітної плати і всіх пільг і компенсацій, передбачених чинним на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» колективним договором протягом одного року, з виплатою суми компенсації залежно від стажу роботи на підприємстві станом на 01.05.2013 року за умови подачі особистої заяви до 01.05.2013 року. Також позивачу було запропоновано розглянути пропозицію переводу на іншу роботу на наявні на підприємстві вакансії, в тому числі з можливістю навчання або перепідготовки за рахунок коштів підприємства із запропонованих списків вакансій.

ОСОБА_2 відмовилася від пропозиції про переведення в ТОВ «КорпусГруп Комтек» та особисту заяву про звільнення з підприємства за п. 5 ст. 36 КЗпП України за переведенням в ТОВ «КорпусГруп Комтек» не подала, а також відмовилась від переведення на інші вакантні місця та відмовилась від ознайомлення зі списком запропонованих вакансій, що вбачається з акту № 9 від 16.05.2013 року (а.с. 34 том 1, а.с. 31-89 том 5).

Криворізький міський центр зайнятості був повідомлений про плановане вивільнення ОСОБА_2, згідно звіту про заплановане вивільнення працівників від 16.05.2013 року № 05-1868 (а.с. 90-91 том 5).

Як вбачається з акту № 6 від 11.07.2013 року (а.с. 37 том 1, а.с. 98-131 том 5), 11 липня 2013 року на повторному засіданні комісії, з метою максимального вжиття заходів щодо працевлаштування працівника, позивачу ОСОБА_2 було повторно запропоновано переведення на іншу роботу на наявні на підприємстві вакансії, в тому числі з можливістю навчання або перепідготовки за рахунок коштів підприємства із запропонованих списків вакансій. ОСОБА_2, ознайомившись зі списком наявних вакансій, вибрала роботу за посадою фахівець з планування СХіПП (на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) і дала згоду на ознайомлення з умовами праці по обраній посаді. ОСОБА_2 була роз'яснена процедура і умови переведення в разі вибору іншої роботи на підприємстві і, в разі прийняття нею рішення про переведення, їй було встановлено термін для подання особистої заяви до 16.07.2013 року.

Згідно акту № 9 від 17.09.2015 року (а.с. 132-134 том 5), на черговому засіданні комісії ОСОБА_2 було повторно запропоновано вибрати іншу роботу із запропонованого списку вакансій, на які вона могла б бути працевлаштована, в тому числі з перенавчанням, при цьому вона, ознайомившись зі списком наявних вакансій, вибрала роботу за професією прийомоздавальник вантажу та багажу (на період відпустки по догляду за дитиною до 3-х років) і дала згоду на ознайомлення з умовами праці за обраною професією в структурному підрозділі вантажній службі ТД. Позивачу була роз'яснена процедура і умови переведення в разі вибору іншої роботи на підприємстві і їй встановлено термін для подання особистої заяви про переведення до 23.09.2013 року.

Адміністрація ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» звернулась до профспілкового комітету з поданням про надання згоди на звільнення ОСОБА_2 за п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 23-26 том 1, а.с. 135-137 том 5).

Як вбачається з Виписки з протоколу засідання президії профкому ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 09.10.2013 року, було постановлено перенести розгляд подання про звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України ОСОБА_2 в зв'язку з скороченням штату після закінчення періоду її непрацездатності (а.с. 138 том 5).

Позивачу ОСОБА_2 09.01.2014 року було запропоновано вибрати іншу роботу із запропонованого списку вакантних місць на підприємстві, на які вона могла бути працевлаштована, однак вона відмовилася від переведення на запропоновану іншу роботу в межах підприємства, що зафіксовано в акті № 2 від 09.01.2014 року (а.с. 139-140 том 5).

03 березня 2014 року ОСОБА_2 направила адміністрації ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» заяву про переведення на вакантну посаду аудитора (а.с. 141 том 5), однак листом від 06.03.2014 року в даному переведенні їй було відмовлено у звязку з тим, що на дану посаду претенденти обираються на конкурсній основі і позивачу було запропоновано подати необхідні документи до конкурсної комісії (а.с. 142 том 5).

Як вбачається з акту від 06.04.2015 року, ОСОБА_2, з урахуванням висновку МСЕК було запропоновано вибрати іншу роботу зі списку вакантних місць на підприємстві, на які вона могла бути працевлаштована (а.с. 152-153 том 5). Позивач виявила бажання пройти співбесіду за професією підсобний робітник (інвалід) в структурному підрозділі комунально-господарська діяльність та благоустрій департаменту по персоналу.

26 травня 2015 року позивачу було видано направлення на співбесіду (а.с. 155 том 5) та були роз'яснені функції по виконуваній роботі підсобного робітника (інваліда) КГДіБ ДП, зачитані завдання і обов'язки з робочою інструкцією підсобного робітника (інваліда). ОСОБА_2М поставлена до відома про те, що в якості підсобного робітника (інвалід) КГДіБ ДП працює за графіком з 8:00 до 16:45, обідня перерва з 12.00 до 12.45, з двома вихідними днями в суботу та неділю, про що був складений акт від 26.05.2015 року, однак позивач відмовилася розписатись в даному акті, у зв'язку з чим його зміст було їй зачитано вголос (а.с. 154 том 5).

07 вересня 2015 року ОСОБА_2 надала адміністрації підприємства заяву про те, що з вакансією підсобного робітника вона ознайомлена, однак дана робота не відповідає її стану здоров'я, спеціальності та освіті, та пропонована заробітна плата нижча за ту, яка у неї є, що знижує рівень її подальшого проживання, неможливістю здійснювати лікування по онкозахворюванню (а.с. 157 том 5).

15 вересня 2015 року, з метою встановлення можливості виконання роботи підсобного робітника (інваліда), адміністрація ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» зверталась до голови міжрайонної онкологічної МСЕК № 2, директора медичного центру для визначення, які навантаження протипоказані ОСОБА_2, а також перерахувати зазначені в запиті роботи, які ОСОБА_2 могла б виконувати з урахуванням свого стану здоров'я (а.с. 158, 160 том 5).

З урахуванням рекомендацій медичного центру та міжрайонної онкологічної МСЕК № 2 (а.с. 159, 162 том 5), для працевлаштування ОСОБА_2 були створені спеціальні умови праці на вакантному робочому місці підсобний робітник (інвалід) (соціальні питання) департаменту по персоналу та 23 вересня 2015 року позивачу було запропоновано ознайомитися з умовами праці на спеціально створеному робочому місці з урахуванням висновку МСЕК (а.с. 168 том 5).

ОСОБА_2 23 вересня 2015 подала заяву про те, що з вакансією ознайомлена, але дана посада не відповідає її освіті і спеціальності, стану здоров'я, пропонована заробітна плата, нижче її існуючої, що знижує рівень її подальшого проживання, неможливістю здійснювати лікування (а.с. 169 том 5).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 40 КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у період вивільнення ОСОБА_2, з 16.05.2013 року по 23.09.2015 року неодноразово надавав робочий час для пошуку нового місця роботи, а також вжив всіх можливих заходів, спрямованих на працевлаштування ОСОБА_2 на підприємстві відповідача, а позивач не надала згоди на переведення на іншу роботу, що фактично унеможливлює її переведення.

Статтею 43 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 1 ст. 40 КЗпП України може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Згідно ч. 7 ст. 43 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації лише у разі, якщо в рішенні про відмову у наданні згоди на розірвання трудового договору немає обґрунтування такої відмови.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є членом створеної на підприємстві первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Відповідач 01.10.2015 року звернувся з поданнями до профспілкового комітету ПО ПМГУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про надання згоди на звільнення ОСОБА_2 з підприємства за скороченням штату за п. 1 ст. 40 КЗПпУ (а.с. 5 том 5).

16 жовтня 2015 року на засіданнях президії профкому ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» відмовлено в наданні згоди на звільнення ОСОБА_2 за п. 1 ст. 40 КЗпП України з тих підстав, що: в порушення ст. 42 КЗпП України, адміністрація підприємства не врахувала переважне право ОСОБА_2 на залишення на роботі, як робітника з більш високою кваліфікацією, а також не зробила порівнювальний аналіз по переважному праву залишення на роботі серед спеціалістів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», які мають кваліфікацію «спеціаліст по обліку та аудиту»; в порушення ст. 42 КЗпП України, адміністрація підприємства не врахувала переважне право ОСОБА_2 на залишення на роботі, як робітника з більшим стажем роботи на цьому підприємстві; в порушення ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, адміністрація підприємства надала ОСОБА_2 не всі вакантні місця, наявні на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», а також не перевела ОСОБА_2 на вакантну посаду на підприємстві згідно заяви від 03.03.2014 року; скорочення посади даного робітника здійснюється з порушенням ст. 39, 50 Закону України «Про зайнятість населення» (а.с. 4 том 5).

Здійснюючи у відповідності до ст. 214 ЦПК України, перевірку та надаючи юридичну оцінку рішенню виборного органу первинної профспілкової організації, суд вказує, що оцінка обґрунтованості або ж необґрунтованості такого рішення здійснюється з урахуванням загальних принципів, засад цивільного судочинства та виходячи з лексичного значення (тлумачення) самого слова «обґрунтований», яке означає «бути достатньо, добре аргументованим, підтвердженим науково, переконливими доказами, доведеними фактами». Воно повинно містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у справі № 6-703цс15 від 01.07.2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України, має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин.

Колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що рішення профкому не містить достатнього обґрунтування правових підстав незаконності звільнення ОСОБА_2 та порушення у звязку з цим її прав.

Доводи представника позивача в апеляційній скарзі на те, що суд, викладаючи мотиви, з яких він виходив, вважаючи рішення профспілкового органу щодо відмови в наданні згоди на звільнення позивача необґрунтованим, не врахував, що власник має право звільнити працівника без згоди профспілкового органу за відсутності обґрунтування профспілковим органом такої відмови, а не з мотивів її відмови, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки не можна погодитись із твердженням профкому щодо порушення ст. 42 КЗпП України, оскільки, як вбачається з даної статті, переважне право на залишення на роботі мають працівники з більш високою кваліфікацією і продуктивністю правці при скороченні чисельності та штату. Однак, скорочення чисельності та штату не відбувалося, а підділянка УГХіТ Департаменту персоналу була повністю виключена зі штатного розпису, у звязку з чим у ОСОБА_2 було відсутнє переважне право на залишення на роботі.

Крім того, твердження профкому щодо ненадання ОСОБА_2 всіх вакантних посад, які існували у відповідача, - не відповідає дійсним обставинам справи, встановленим судом першої інстанції, а також твердження профкому щодо відмови у переведенні ОСОБА_2 на вакантну посаду згідно її заяви від 03.03.2014 року, оскільки на зазначену посаду аудитора претенденти обиралися на конкурсній основі, у звязку з чим ОСОБА_2 було запропоновано подати необхідні документи до конкурсної комісії (а.с. 141 том 5). Однак ОСОБА_2 подала неналежним чином оформлені документи, у звязку з чим вони не розглядались комісією. ОСОБА_2 не відповідала кваліфікаційним вимогам посади аудитора, оскільки здобута нею спеціальність за освітою, не відповідає вимогам по даній спеціальності відповідного напрямку підготовки, яка має бути у кандидата на зазначену посаду та ОСОБА_2 вільно не володіє англійською мовою, що не заперечувала позивач у суді апеляційної інстанції, а посилання ОСОБА_2 на те, що вона вивчить англійську мову, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки її освіта не відповідає фаховій освіті, що вимагається від кандидата на зазначену посаду, а саме вища освіта відповідного напрямку (магістр, спеціаліст).

Посилання в апеляційному суді представника позивача на те, що на засідання профкому не було надано всіх актів, складених ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», колегія суддів не бере до уваги, оскільки це не свідчить про те, що зазначені акти не існували, а посилання представника позивача на те, що зазначені акти були складені пізніше є безпідставними та такими, що не підтверджені належними доказами.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач подала документи до конкурсу на вакантну посаду аудитора, проте фактично вони не розглядались та жодної відповіді щодо цього роботодавець не надав, колегія суддів не бере до уваги, оскільки станом на 11.07.2013 року посади аудитора не було в штатному розписі, а станом на 17.09.2013 року і 09.01.2014 року, виходячи із звітів до Центру зайнятості про наявність вакансій, дана посада не була вакантною, а тому у адміністрації підприємства не було підстав для внесення зазначеної посади до списку вакансій, що пропонувались позивачу. Вакансія у відділі внутрішнього аудиту була з 03.02.2014 року. Надані ОСОБА_2 документи на конкурс на зайняття зазначеної посади були оформлені неналежним чином у звязку з чим не розглядалися. ОСОБА_2 не відповідала кваліфікаційним вимогам посади, оскільки спеціальність, яку вона здобула за освітою, відмінна від спеціальності, які передбачені вимогами до кандидатів на посаду аудитора, а також не володіла вільно англійською мовою, що ОСОБА_2 не оспорювала в апеляційному суді.

Посилання позивача на наявність вакансії старшого аудитора, машиніста насосних установок, оператора відеозапису, оператора пульта управління, колегія суддів не бере до уваги, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, вказані вакантні посади були запропоновані ОСОБА_2 двічі на засіданнях комісії від 16.05.2013 року та 11.07.2013 року, однак позивач, відповідно до акту № 9 від 16.05.2013 року відмовилась від переведення на інші вакантні місця та від ознайомлення зі списком вакансій, при цьому на вакансії старшого аудитора, машиніста насосних установок, оператора відеозапису та оператора пульта управління не претендувала (а.с. 113 том 6).

Згідно акту № 6 від 11.07.2013 року, ОСОБА_2 ознайомилась зі списком вакансій, обрала роботу спеціаліст по плануванню (на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення трьох років), однак в подальшому особисту заяву про переведення на вказану посаду, не подала (а.с. 114-115 том 6).

Відповідно до акту № 9 від 17.09.2013 року, позивач ОСОБА_2 ознайомилась зі списком вакансій, обрала посаду прийомоздатчік вантажу та багажу, однак особисту заяву про переведення на вказану посаду в подальшому не подала (а.с. 116 том 6).

Згідно акту № 2 від 09.01.2014 року, ОСОБА_2 ознайомилась зі списком вакансій станом на 09.01.2014 року, які їй пропонувались, однак відмовилась від переведення на іншу роботу в межах підприємства та від підпису акту (а.с. 117-118 том 6).

Доводи апеляційної скарги про те, що посилання суду на те, що позивачу було запропоновано посаду гардеробника-підсобного робітника, від якої вона відмовилась та на даній посаді було створено всі умови, які відповідали стану здоровя позивача є помилковими, оскільки ОСОБА_2, відповідно до медичних документів може виконувати роботи без фізичних навантажень, поза дією шкідливих та небезпечних факторів, у звязку з чим відповідач був повідомлений, що позивачу протипоказані роботи, повязані з постійним або періодичним загальним навантаженням та запропоновані пропозиції не відповідають професійно-кваліфікаційному рівню позивача, колегія суддів не бере до уваги, оскільки на дату засідань комісії 16.05.2013 року, 11.07.2013 року, 17.09.2013 року, 09.01.2014 року та 06.04.2015 року дана посада була відсутня в штатному розписі, оскільки вводилася під сезонний штат, у звязку з чим у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не було підстав вносити дану посаду до переліків вакансій, які пропонувались для ознайомлення позивачу.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачу не була запропонована посада спеціаліста по зовнішньому навчанню персоналу, яка була вільна під час вивільнення позивача, колегія суддів не бере до уваги, оскільки зазначена посада, а також посада спеціаліста з фінансового контролю були вакантними з 01.04.2014 року, а в період з 11.03.2014 року по 04.09.2015 року, відповідно до виписки з табелю розрахунку робочого часу за період з травня 2013 року по листопад 2015 року, ОСОБА_2 була відсутня на роботі з причин хвороби та відпусток, у звязку з чим на засіданнях комісії, що відбувались з 11.04.2014 року запропонувати будь-які вакантні посади позивачу, не було можливим. Вакансія спеціаліста по роботі з персоналом була виключена зі штатного розпису з 16.04.2014 року, а вакансія спеціаліста з фінансового контролю з 24.07.2015 року.

Посилання представника позивача в апеляційному суді на наявність вакансії менеджеру з персоналу, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, на дату засідань комісії 16.05.2013 року, 11.07.2013 року, 17.09.2013 року, 09.01.2014 року та 06.04.2014 року дана посада була відсутня в штатному розписі, у звязку з чим у адміністрації підприємства не було підстав вносити дану посаду до переліків вакансій, які пропонувались позивачу для ознайомлення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що процес вивільнення є тривалим та протягом всього часу відповідач повинен був дотримуватись вимог КЗпП щодо працевлаштування і ознайомлювати працівника з всіма вакантними посадами для його працевлаштування, колегія суддів не бере уваги, оскільки, відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_2 протягом часу вивільнення були запропоновані всі наявні на підприємстві вакантні посада, однак, дані посади не підходили позивачу, як вона зазначала, за її фахом, спеціальність та станом здоровя, а на час, коли посади були вакантними, позивач була тривалий час відсутня на роботі, оскільки перебувала у щорічній відпустці, у відпустках у звязку з тимчасовою непрацездатністю, неоплачуваних відпустках.

Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що наведені доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів, які б спростували встановлені обставини справи, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, відповідно до ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: В.П. Зубакова

ОСОБА_8