Дата документу 13.03.2017
Справа №320/1193/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«13» березня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Сметаніної А.В.,

при секретарі Горбань Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області звернулась ОСОБА_1 з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру № 28 по вул. Садова (Бронзоса), буд 26 у м. Мелітополі Запорізької області та на 1/2 частину квартири № 46 по вул. Івана Алексєєва (Крупської), буд. 14 у м. Мелітополі, Запорізької області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 померлого 17.05.2016 року. Позов обґрунтовує тим, що 17 травня 2016 року помер її чоловік - ОСОБА_2 Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру № 28 по вул. Садова (Бронзоса), буд 26 у м. Мелітополі Запорізької області та на 1/2 частину квартири № 46 по вул. Івана Алексєєва (Крупської), буд. 14 у м. Мелітополі, Запорізької області. У встановлений законом строк для прийняття спадщини, вона звернулась до державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з тим, що треба встановити коло спадкоємців, які прийняли спадщину, згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, або проживали разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, а також перевірити факт постійного проживання спадкодавця, і чи не відкрита спадкова справа за його постійним місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року будь - який акт (рішення, документ) виданий органами та або службовими особами на тимчасово окупованій території є недійсними і не створює правових наслідків. Відповідно до положень ЗУ «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам Законодавства України. У звязку з цим довідка з місця проживання ОСОБА_2 та довідка нотаріуса м. Феодосія не прийняті нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори, оскільки видані службовими особами на тимчасово окупованій території України. Позивач вважає, що довідка з місця проживання ОСОБА_2 від 12.12.2016 року в якій зазначено, що на день смерті 17.05.2016 року ОСОБА_2 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2, Крим разом з ним проживала ОСОБА_1, а також довідка нотаріуса м. Феодосія від 12.12.2016 року, в якій зазначено, що позивач прийняла спадщину після смерті 17.05.2016 року чоловіка ОСОБА_2, що станом на 12.12.2016 року вона є єдиним спадкоємцем, є доказом, що позивач є єдиним спадкоємцем та має право на визнання за нею права власності на спадщину після смерті чоловіка. У звязку з чим позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач у судове засідання не зявилась, від її представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 28 липня 1963 року було укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що зроблено відповідний актовий запис № 640 (а.с.6).

17 травня 2016 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС номер 3358729 (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на квартиру №28 по вул. Садова (Бронзоса), 26 у м. Мелітополі Запорізької області та 1/2 частину квартири № 46 по вул. Івана Алексєєва (Крупської), 14 у м. Мелітополі, Запорізької області, право власності на які підтверджується копією договору купівлі продажу квартири від 17.11.2002 року, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, договором купівлі продажу квартири від 07.12.2015 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8-12).

Як вбачається з вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Позивач, як дружина померлого, відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, відноситься до спадкоємців першої черги.

Позивач у встановленому законом порядку звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2

26 листопада 2016 року державним нотаріусом ОСОБА_4 було ухвалено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої нотаріус відмовила ОСОБА_1 в оформленні спадщини на квартиру № 28 по вул. Садова (Бронзоса), 26 у м. Мелітополі Запорізької області та 1/2 частину квартири № 46 по вул. Івана Алексєєва (Крупської), 14 у м. Мелітополі, Запорізької області, в звязку з тим, що треба встановити коло спадкоємців, які прийняли спадщину, згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, або проживали разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, а також перевірити факт постійного проживання спадкодавця, і чи не відкрита спадкова справа за його постійним місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з копії спадкової справи №289/2016, яка була розпочата 31.05.2016 року, позивач 31.05.2016 року звернулась до Мелітопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 Позивач ОСОБА_1 про відмову від спадщини не заявляла (а.с. 23-24).

Судом також встановлено, що інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини на квартиру № 28 по вул. Садова (Бронзоса), 26 у м. Мелітополі Запорізької області та 1/2 частину квартири № 46 по вул. Івана Алексєєва (Крупської), 14 у м. Мелітополі, Запорізької області після смерті ОСОБА_2 до нотаріуса не звертались, що також підтверджується копією спадкової справи (а.с.23-24).

Згідно з ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2, яка, відповідно до ст.1261 ЦК України, відноситься до спадкоємців першої черги за законом та, яка у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити у повному обсязі та визнати за нею право власності на квартиру № 28 по вул. Садова (Бронзоса), 26 у м. Мелітополі Запорізької області та 1/2 частину квартири № 46 по вул. Івана Алексєєва (Крупської), 14 у м. Мелітополі, Запорізької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 17 травня 2016 року.

Керуючись ст. ст. 182, 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 15, 57, 59, 84, 107, 208, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності, в порядку спадкування за законом, на квартиру № 28 по вул. Садова (Бронзоса) в будинку №26 у м. Мелітополі Запорізької області та 1/2 частину квартири № 46 по вул. Івана Алексєєва (Крупської) в буднику №14 у м. Мелітополі, Запорізької області, після смерті ОСОБА_2, який помер 17 травня 2016 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.В.Сметаніна