Справа № 439/1443/16 Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Провадження № 22-ц/783/1167/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Шумської Н.Л.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ТзОВ «РТВ - Сервіс» ЛТД» -

Кожушко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 01 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РТВ - Сервіс» ЛТД» про визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 01 грудня 2016 рокуу задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що під час передачі свого майнового сертифікату директору підприємства ТОВ «РТВ - Сервіс» ЛТД» Щербаку Є.Є. для приватизації приміщень вона не виявила волевиявлення на безоплатну передачу у власність товариства належного їй сертифікату, а мала на меті одержання прибутку від здійснення підприємницької діяльності відповідачем. Вказує, що відповідач на даний час володіє її сертифікатом, чим порушує її право власності на такий. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ч.1 ст. 303 ЦПК України).

Нормами ст. ст. 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка є власником приватизаційного майнового сертифікату серії ВВ № 0699814, який згідно Реєстру іменних приватизаційний майнових сертифікатів за № 15 від 17 червня 1996 року (графа 5, де зазначено ОСОБА_3 як власника майнового сертифікату) передано на приватизацію приміщення Бродівського «РТВ-Сервіс» (а.с. 5). Вартість цього сертифікату 50 000 000 крб., що в перерахунку становило 500 грн.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Статтею 392 ЦК України передбачено право власника майна на пред'явлення позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 37 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Згідно п. 120 Державної програми приватизації на 1998 рік, затвердженої Законом України «Про Державну програму приватизації» від 12.02.1998 року № 124/98-ВР, кінцевий термін використання приватизаційних майнових сертифікатів та компенсаційних сертифікатів у процесі приватизації відповідно до законодавства - 1 травня 1999 року.

На підставі наведеного та враховуючи те, що відповідач у справі «ТзОВ Фірма «РТВ-Сервіс» ЛТД не заперечує та не оспорює жодного права позивача на приватизаційний майновий сертифікат та належність його саме позивачці ОСОБА_3, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи позивача про існування між нею та відповідачем умов щодо виплати відповідної частини прибутку та щодо спільної купівлі нерухомого майна внаслідок приватизації чи наступного переоформлення частини приміщень, що належать ТзОВ Фірма «РТВ-Сервіс» ЛТД, не заслуговують на увагу як голослівні та не підтверджені жодними доказами.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними у матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 01 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: