ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3097/16-ц
Провадження № 2/210/349/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"01" березня 2017 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Літвіненко Н.А.
при секретарі Севанян М. Б.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа- відділ реєстрації місця проживання громадян ОСОБА_4 районної у місті ради про усунення перешкод у користуванні власністю квартирою і примусовому зняттю з реєстраційного обліку,
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, третя особа- відділ реєстрації місця проживання громадян ОСОБА_4 районної у місті ради про усунення перешкод у користуванні власністю квартирою і примусовому зняттю з реєстраційного обліку.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він на підставі договору купівлі-продажу від 28.05.2005 р., засвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованому 06.06.2005 р. в комунальному підприємстві "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" придбав у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1 (зараз перейменована на вул. ОСОБА_8) у Дзержинському районі м. Кривого Рогу.
Зазначає, що за проханням відповідача ОСОБА_3, провів реєстрацію останнього, однак за вказаною адресою відповідач жодного разу не мешкав, реєстрація була потрібна для працевлаштування.
Вказує, що відповідач ОСОБА_3 надавши довіреність від свого імені 02.03.2015 р. виїхав з міста ОСОБА_1 та зв'язок з ним перервався. Відповідач за місцем своєї реєстрації не мешкав, проте нарахування комунальних платежів здійснюється на кожного зареєстрованого мешканця.
Просить усунути перешкоди в користуванні належною йому власністю та визнати відповідача ОСОБА_3, 19.09.1970 р. н. таким, що втратив право на користування житловою площею квартири АДРЕСА_2 із примусовим зняттям з реєстраційного обліку.
Позивач, ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Представник позивача, ОСОБА_9, в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не надіслав, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 28.05.2005 р., засвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_10 від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_2 купив належну продавцям на праві приватної власності трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Постишева, будинок під номером 15, квартира під номером 20.
Як вбачається з довіреності від 02.03.2015 р., засвідченої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований за адресою: Дніпропетровська обл.., АДРЕСА_3, уповноважує ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований за адресою: Дніпропетровська обл.., АДРЕСА_3, бути представником у Дзержинському РВ у м. Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, інших компетентних органах (зокрема в паспортному відділі ЖЕК, ЖЕО, ОСББ), при вирішенні будь-яких питань, що стосуватимуться зняття мене з реєстрації адреси: АДРЕСА_3, а також в звязку з цим оформлення, здання, одержання на моє ім'я відповідних документів.
Відповідно до довідки № 38 від 25.05.2016 р., виданої Криворізькою обєднаною міською довідково-інформаційною службою уповноваженому власнику ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, в тому, що його сім'я складається з 2 чол.: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 власник, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Як вбачається з акту від 21.07.2016 р., посвідченого старшим майстром дільниці № 4 ТОВ "СІТІСЕРВІС-КР" ОСОБА_11, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в квартирі АДРЕСА_4 (Постишева) в Дзержинському районі м. Кривого Рогу не проживає та не проживав.
Згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 14.07.2016 р., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, з 29.12.2008 р..
Відповідно до відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 13.10.2016 р., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, з 29.12.2008 р., дані на 25.05.2009 р..
Як вбачається з відповіді виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради № 8/21-8 від 04.01.2017 р., відповідно до адресних карток та карток реєстрації особи ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Довгинцівського районну не зареєстрований.
Як вбачається з відповіді відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради № 22 від 11.01.2017 р., згідно з наявною у відділі реєстрації місця проживання громадян виконкому Металургійної районної у місті ради інформація щодо реєстрації ОСОБА_3, відсутня.
Крім того, як вбачається з інформації про зареєстрованих осіб, наданої ОСОБА_2 відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради № 22 від 11.01.2017 р., ОСОБА_2 зареєстрований у м. Кривому Розі на АДРЕСА_5. У цьому жилому приміщенні зареєстровані 2 члени сім'ї: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, дата реєстрації 17.06.2005 р.; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дата реєстрації 04.06.2009 р..
Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, протягом більш ніж рік не проживає у зазначеній вище квартирі, самостійно не знявся з реєстраційного обліку, зазначене порушує права позивача ОСОБА_2,як власника квартири, та є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеним приміщенням.
Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Також дана позиція викладена у ч. 1 ст. 321 ЦК України, де сказано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї. Інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки розрахунок платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою житлового приміщення, це створює перешкоди для позивача в користуванні цією жилою площею. Відповідач на вказаній житловій площі не проживає, перебування його на реєстраційному обліку значно збільшує суму комунальних платежів позивача.
Таким чином, відповідач, будучи зареєстрованим у належній позивачу квартирі, порушує його права та законні інтереси, порушує право власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, передбачені ст. 319 ЦК України.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає, це житлове приміщення не є його місцем проживання або місцем перебування, тому він має бути визнаний особою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Відповідно до абзацу 2 п. 33 постанови пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 втратив право користування спірним жилим приміщенням, в ньому не проживає, не сплачує витрати за користування житловою площею квартири АДРЕСА_2 із примусовим зняттям з реєстраційного обліку.
На підставі викладеного та керуючись ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 71,72 ЖК України, ст..ст. 316-319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 12, 15, 57, 60, 118, 119, 169, 209, 212 - 218 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2, належною йому власністю, а саме квартирою № 20 у будинку № 15 по вул.. Вадима Гурова у м. Кривому Розі.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 таким, що втратив право на користування житловою площею квартири АДРЕСА_2 із примусовим зняттям з реєстраційного обліку.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та вразі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Н. А. Літвіненко