Справа № 236/3107/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

при секретарі Колесник О.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до обєднаної територіальної громади м. Лиман в особі ОСОБА_2 міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в грудні 2016 року звернулась до суду із позовом до обєднаної територіальної громади м. Лиман в особі ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок.

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступними обставинами.

24.08.2015 року помер батько позивача ОСОБА_3. За життя померлому належало право власності на домоволодіння, розташоване за адресою Донецька область, м. Лиман (колишня назва м. Красний Лиман), вул. Вишнева (колишня назва вул. 3-ї Пятирічки), буд.31-А, на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого Краснолиманською державною нотаріальною конторою 06.12.1960 року, номер за реєстром 7161.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на вказане нерухоме майно. Єдиною спадкоємицею за законом, яка проживала спільно зі спадкодавцем і фактично прийняла спадщину на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, була дружина померлого, мати позивача- Каменєва В.Д..

Мати позивача ОСОБА_4 померла 17.05.2016 року, за життя вона не здійснила належного оформлення своїх майнових прав на вказане нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями.

ОСОБА_4 заповіту за життя не складала, єдиною спадкоємицею за законом після її смерті є її донька ОСОБА_1. Однак позивач на сьогодні позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 на нерухоме майно. З цією метою ОСОБА_1 в грудні 2016 року зверталась до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Донецької області. Державний нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно (житловий будинок з господарськими будівлями) на імя померлої ОСОБА_4. З огляду на це, ОСОБА_1 вважає за необхідне звернутись до суду за захистом свого майнового права, просить визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Для участі в судовому засіданні ОСОБА_1 не прибула, хоча була своєчасно повідомлена про дату, час та місце розгляду цивільної справи, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала (а. с. 31).

Відповідача ОСОБА_2 міську раду, яка представляє обєднану територіальну громаду, було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, однак представник відповідача для участі в судовому засіданні не прибув; відповідачем надана письмова заява про розгляд справи без участі такого представника, заперечень проти вимог позивача відповідачем висловлено не було (а. с. 28, 29).

З огляду на це та відповідно до ст. 169, ч.2 ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши подані позивачем докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження ІІ-НО № 311495 (повторного), виданого 26.03.1974 року Краснолиманським ЗАГС Донецької області, УРСР, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками позивача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 10). 09.06.1979 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 уклали шлюб між собою, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище з «Каменєва» на «Шабля».

Батьку позивача ОСОБА_3 належало право власності на домоволодіння, розташоване за адресою Донецька область, м. Лиман (колишня назва м. Красний Лиман), вул. Вишнева (колишня назва вул. 3-ї Пятирічки), буд.31-А, на підставі договору від 06.12.1960 року про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого Краснолиманською державною нотаріальною конторою 06.12.1960 року, номер за реєстром 7161(а.с.17-18). Право власності було зареєстроване інвентаризаційним технічним бюро м. Красний Лиман 17.07.1962 року за № 5193.

24.08.2015 року ОСОБА_3 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-НО № 923200, виданим 26.08.2015 року відділом ДРАЦС РС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області (а.с.8). Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на його майно. В порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України дружина померлого ОСОБА_4 прийняла спадщину за законом, оскільки мешкала разом зі спадкодавцем на день його смерті.

Мати позивача ОСОБА_4 померла 17.05.2016 року (свідоцтво серії І-НО № 947389, видане 18.05.2016 року відділом ДРАЦС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області, а.с.9). За життя вона не здійснила належного оформлення своїх майнових прав на згадане нерухоме майно, спадщину на яку фактично прийняла після смерті свого чоловіка ОСОБА_3.

На замовлення позивача КП «БТІ» м. Словянськ виготовлено технічний паспорт на домоволодіння за адресою Донецька область, м. Лиман, вул. Вишнева, буд. 31-А, що складається із житлового будинку, будівель літньої кухні, сараю, споруд душу, вбиральні, паркану, колодязю (а.с.11-15,16).

Позивач ОСОБА_1 в грудні 2016 року зверталась до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Донецької області для видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після смерті її матері ОСОБА_4 щодо нерухомого майна. Державним нотаріусом року відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно на імя померлої ОСОБА_4 (а. с. 19,20). Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.12.2016 року позивачем в судовому чи адміністративному порядку оскаржена не була.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

Ст.1216 ЦК України наголошує, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст.ст.269-270,1219 ЦК України право власності померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є таким, що нерозривно пов`язане з особою, а отже, входить до складу спадщини.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. З огляду на це, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом.

На підставі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, позивач ОСОБА_1 згідно зі ст. 1265 ЦК України віднесена до числа спадкоємців першої черги за законом після смерті її матері ОСОБА_4 Інших спадкоємців за законом, які б реалізували своє право на спадщину, немає (повідомлення ОСОБА_2 державної нотаріальної контори від 06.01.2017 року № 13/02-14, а. с. 30), осіб, які б у порядку ст. 1241 ЦК України мали право на обов'язкову частку у спадщині, не встановлено.

Позивач ОСОБА_1 через відсутність належного оформлення права власності на нерухоме майно померлою ОСОБА_4 позбавлена можливості отримати право на спадщину в порядку вчинення нотаріальних дій, а отже її право оспорюється. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (ст. 16 ЦК України).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 11, 16,316,328,392, 1216-1222, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 60, 61, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до обєднаної територіальної громади м. Лиман в особі ОСОБА_2 міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, народжена в м. Красний Лиман Донецької області, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2(колишня назва вул. Красногвардійська), буд.7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, який помер 24.08.2015року в м. Красний Лиман Донецької області, та ОСОБА_4, яка померла 17.05.2016 року в м. Лиман Донецької області, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою Донецька область, м. Лиман (колишня назва м. Красний Лиман), вул.. Вишнева(колишня назва вул. 3-ї Пятирічки), буд.31-А.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя -