Справа № 725/908/17
УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

10.03.2017 року м.Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Галичанський О.І., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за природний газ, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року заявник звернувся до суду з вище вказаною заявою та просив видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за природний газ в сумі 7663,63 грн., яка виникла внаслідок споживання газу за адресою м.Чернівці, вул. Тихорецька, 26/3 за період з 22.07.2015 року по 10.01.2017 року, а також судовий збір в розмірі 800 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що боржником вчиняються дії щодо споживання природного газу за вказаною адресою, що свідчить про наявність між сторонами договору постачання природного газу побутовим споживачам та породжує виникнення між ними взаємних прав та обовязків.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо: із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Як вбачається з розяснень, які містяться в п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України(далі - ЦК)). Разом із тим лише той факт, що договірні зобов'язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

З матеріалів заяви вбачається, що заборгованість в сумі 7663,63 грн. за період з 22.07.2015 року по 10.01.2017 року виникла внаслідок споживання природного газу за адресою м.Чернівці, вул. Тихорецька, 26/3.

Згідно довідки про розрахунок боргу заборгованість за споживання природного газу по вказаній адресі виникла по особовому рахунку відкритому на імя ОСОБА_1, разом з тим відповідно до довідки ОСОБА_2 України в Чернівецькій області боржник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності до вимог п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Так, доданими до матеріалів заяви документами не підтверджується факт споживання ОСОБА_1 природного газу за адресою м. Чернівці, вул. Тихорецька, 26/3, оскільки остання не зареєстрована за вказаною адресою, відсутні відомості щодо її проживання без реєстрації у зазначеній квартирі, а також належності їй на праві власності квартири АДРЕСА_1.

Той факт, що на імя боржника відкритий особовий рахунок не є безумовною підставою для стягнення з неї заборгованості за природний газ за період з 22.07.2015 року по 10.01.2017 року, оскільки заява не містить належних та допустимих доказів, що ОСОБА_1 користувалась послугами заявника за адресою м.Чернівці, вул. Тихорецька, 26/3 весь період за який заявник просить стягнути з неї заборгованість.

Таким чином, в даному випадку наявний спір про право, оскільки заявником не надано безспірних доказів заявлених ним вимог, а тому заявнику слід відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу. Спірні правовідносини підлягають вирішенню в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 95, 100, 209,210,293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за природний газ.

Розяснити заявнику право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_3 О. І.