Справа № 636 / 1613 / 16-ц
№ 2 / 636 / 76 / 2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Ковригіна О.С.,

за участю секретаря - Фатєєвої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить, з урахуванням уточнених позовних вимог, ухвалити рішення, згідно якого визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 пояснила, що є спадкоємцем майна, що належало її батьку ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

До складу спадщини увійшло майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1, який належав її батьку та діду ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_5, діючий за довіреністю від 11.07.2016 року (а.с. 43), позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти вказаного позову в частині заявлених вимог, що стосуються визнання права власності в порядку спадкування за законом на весь житловий будинок АДРЕСА_1, а не на його частину, оскільки вважає позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині необгрунтованими та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства.

ОСОБА_2 пояснив, що будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20.11.2011 року. Після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилась спадщина до якої входив даний житловий будинок і вважає, що відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на час відкриття спадщини, право на спадкове маймо, в тому числі вказаний будинок, в рівних частинах успадкували його дружина ОСОБА_6 та його діти: ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_2. Таким чином, кожний зі спадкоємців успадкував 1/4 частку спадкового майна.

На думку відповідача після смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 до ст. ст. 1222, 1223, 1258, 1261, 1267 ЦК України, спадкоємцями за законом її частки спадкового майна були в рівних частках її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а також її онуки: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які відповідно до ст. 1266 Цивільного кодексу України мали б успадкувати за правом представлення ту частку спадщини, яка належала б за законом їхній матері - ОСОБА_7.

Також позивач вказав, що оскільки він на час смерті його матері ОСОБА_6 не проживав разом з нею та своєчасно не звернувся із заявою про прийняття спадщини, відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України він вважається таким, що не прийняв належну йому частку в спадщині своєї матері. Разом з тим, ОСОБА_8, який на час смерті ОСОБА_6 постійно проживав разом з нею, що підтверджується довідкою Леб'язької сільської ради Чугуївського району Харківської області № 301 від 21.06.2016 року відповідно до ч. 3 ст. 1268 та ч. І ст. 1266 Цивільного кодексу України вважається таким, що прийняв за правом представлення ту частку спадщини, яка належала б за законом його матері - ОСОБА_7.

Таким чином, ОСОБА_8 має право на 1/2 частку у спадщині, яка залишилась після смерті ОСОБА_6, та відповідно 1/3 частки у спадщині, яка належала його матері ОСОБА_7

Відповідач у своєму запереченні проти позову, поданому раніше коли справа перебувала у провадженні іншого судді, просив залучити до участі у справі ОСОБА_8, але при даному судовому розгляді з заявою чи клопотанням з цього приводу до суду не звертався.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши зібрані письмові докази та оцінивши їх в сукупності, прийнявши часткове визнання позову відповідачем, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1220 Цивільного Кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1221 Цивільного Кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Таким чином, відповідно до наведених норм, днем відкриття спадщини після померлого ОСОБА_3 є ІНФОРМАЦІЯ_2., місцем відкриття спадщини с. Леб'яже, Чугуївського району Харківської області.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим повторно 23.02.2016 року виконавчим комітетом Леб'язької сільської ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 4).

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20.11.2001 року (а.с. 47).

Ніхто після його смерті до нотаріальної контори з заявою для оформлення спадщини не звернувся.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Оскільки правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п.4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК України 1963 року.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, спадкоємцями є особи, які знаходяться в живих на момент відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року - для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Пунктом 1 частини 1 статті 549 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином особами, які фактично прийняли спадщину після ОСОБА_4, є його дружина ОСОБА_6 та син ОСОБА_3, так як були зареєстровані та мешкали разом з померлим і вступили в управління та володіння спадковим майном, про відмову від спадщини не заявляли, що підтверджується довідкою Леб'язької сільської ради Чугуївського району Харківської області № 599 від 24.11.2015 року (а.с. 50).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно 23.02.2016 року виконавчим комітетом Леб'язької сільської ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 5).

Ніхто з заявами про прийняття спадщини у відповідності до чинного законодавства до нот контори не звертався.

Єдиним спадкоємцем після померлої ОСОБА_6, який прийняв спадщину фактично, є її син ОСОБА_3, родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження НОМЕР_2 виданим 28.04.1959 року (а.с. 6), фактичне прийняття спадщини підтверджується довідкою Леб'язької сільської ради Чугуївського району Харківської області № 600 від 24.11.2015 року (а.с. 49).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 15.10.2015 року виконавчим комітетом Леб'язької сільської ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 5).

За час життя ОСОБА_3 не склав заповіт, а тому спадкування повинно здійснюватися за законом.

Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його донька і позивач по справі - ОСОБА_1, яка прийняла спадщину шляхом звернення у передбачений законом строк з відповідною заявою до нотаріальної контори, що відповідає вимогам ст. 1269 ЦК України, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 виданим 02.04.1999 року (а.с. 6) та листом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області № 3304/01-16 від 13.06.2016 року (а.с. 14).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно п. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

До складу спадщини згідно ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно Наказу Міністерства юстиції України №914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», Рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна.

Керуючись: ст. ст. 527, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року, ст.ст. 1218, 1261, 1269 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 217, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя -