Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/974/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

19 січня 2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Самсонової О.А.

при секретарі Павленко Л.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому у засіданні у м.Полтаві в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання малолітньому ОСОБА_4 частки квартири у володіння та користування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 29 лютого 2016 року звернулась до суду в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, надання його у володіння та користування.

В позовній заяві посилалась на те, що відповідач чинить перешкоди її малолітньому синові в одержанні свідоцтва про право на спадщину після померлого батька ОСОБА_5, та просила суд з цих підстав визнати за малолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування після померлого батька ОСОБА_5, та надати у володіння та користування ОСОБА_4 вказану частку квартири.

Відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про виключення з актового запису про народження ОСОБА_4 відомостей про ОСОБА_5 як про батька дитини.

Ухвалою суду від 19 січня 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, надання його у володіння та користування в частині позовних вимог про визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 залишено без розгляду у звязку з поданням позивачем заяви про залишення позову без розгляду.

Також вказаною ухвалою залишено без розгляду зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про померлу особу як батька з актового запису про народження дитини у звязку з поданням відповідачем заяви про залишення її зустрічного позову без розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали та просили задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Після оголошеної судом перерви повідомили суду, що 15 грудня 2016 року ОСОБА_4 державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори видано два свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлому ОСОБА_5, але відповідач все одно перешкоджає ОСОБА_4 у користуванні належною йому 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Тому в частині позовних вимог про усунення перешкод в користуванні квартирою (надання її у володіння та користування) позов підтримували та просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що надала нотаріусу всі необхідні документи для оформлення спадкових прав онука. В користуванні спадковим майном ОСОБА_4 не перешкоджає, оскільки в даний час нею та ОСОБА_1 досягнуто домовленість щодо обміну квартирами, очікується дозвіл органу опіки та піклування на обмін, нею здійснюються деякі ремонтні роботи, тощо.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання своїх представників не направили. будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не зявились.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 березня 2015 року помер ОСОБА_5 (а.с.6).

Після його смерті відкрилася спадщина.

Спадкоємцями першої черги за законом є син померлого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та мати померлого ОСОБА_3 (а.с.5).

Постановою від 23 жовтня 2015 року державний нотаріус Другої полтавської державної нотаріальної контори відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру №18, розташовану за адресою: м.Полтава, вул.Сінна, 4/2, у звязку з тим, що не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с.4).

Саме відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину зумовила звернення позивача в інтересах її малолітнього сина до суду.

Також судом встановлено, що 15 грудня 2016 року державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори видано свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно яких спадкоємцями майна ОСОБА_5, який помер 16 березня 2015 року, є його мати ОСОБА_3 - на 1/2 частку у спадщині та син ОСОБА_4 - на 1/2 частку у спадщині. Спадщина, на яку видані ці свідоцтва, складається з квартири №18, розташованої за адресою: м.Полтава, вул.Сінна, 4/2, та 1/3 частки квартири №60, розташованої за адресою: м.Полтава, вул.Європейська, 86.

Як вбачається з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 15 грудня 2016 року за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на 1/6 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, та на 1/2 частину квартири. розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином судом встановлено, що спадкове право малолітнього ОСОБА_4 реалізовано, він вступив у спадщину та одержав свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст. 11 ЦПК України також передбачено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Предметом розгляду в даній справі є захист спадкового права ОСОБА_4 з підстав чинення ОСОБА_3 перешкод у його реалізації.

Саме з підстав чинення ОСОБА_3 перешкод в реалізації малолітнім ОСОБА_4 його спадкового права позивач зверталась до суду з позовом не тільки про визнання права власності, але і про надання частки квартири у володіння та користування.

Оскільки позивач просила суд прийняти заяву про зміну позовних вимог після початку розгляду справи судом по суті, ухвалою від 19 січня 2017 року судом їй було відмовлено у прийнятті такої заяви про зміну та уточнення позовних вимог.

Незважаючи на це, позивач продовжувала підтримувати позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні квартирою.

З підстав чинення власнику ОСОБА_4 перешкод у реалізації його права власності позовні вимоги позивачем заявлені у встановленому законом порядку не були, пояснення та докази сторонами не подавалися, а судом не вивчалися.

Таким чином, розглядаючи справу в межах позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про надання малолітньому ОСОБА_4 частки квартири у володіння та користування, оскільки на час розгляду справи судом ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину одержав, його право власності зареєстровано, перешкоди в реалізації його спадкового права відсутні.

Судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання малолітньому ОСОБА_4 частки квартири у володіння та користування - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін.

Головуючий О.А.Самсонова

19.01.2017