Справа № 182/7061/16-ц
Провадження № 2/0182/318/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.01.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання за нею права власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на наступні обставини.

05 травня 1997 року вони з чоловіком ОСОБА_3, з яким вона перебувала в шлюбі з 14 лютого 1970 року, придбали житловий будинок з надвірними будівлями, житловою площею 18,4 кв.м., що знаходиться у м.Нікополі по вул.А.Майзенберга, буд.8. Рішенням виконкому Нікопольської міської ради № 55 від 13 лютого 2002 року чоловікові надали дозвіл на будівництво житлового будинку, літньої кухні та гаражу. На підставі вказаного рішення ними було знесено старі будівлі та збудовано у 2002 році житловий будинок „Д, загальною площею 135,9 кв.м., житловою площею 72,0 кв.м., літню кухню-сарай „Б, гараж „Е, альтанку „Е', вбиральню „Ж, літній душ „З, сарай „И, споруди № 1-6. Побудований житловий будинок з надвірними будівлями не був введений в експлуатацію. 1/2 частина будинку з надвірними будівлями належить їй як частка у спільному майні подружжя, оскільки придбання старого будинку та будівництво нового було здійснено в період зареєстрованого шлюбу. 14 квітня 2016 року її чоловік ОСОБА_3 помер, не залишивши заповіту. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями № 8 по вул.А.Майзенберга (ОСОБА_4) у м.Нікополі Дніпропетровської області, що складається з: житлового будинку „Д, загальною площею 135,9 кв.м., житловою площею 72,0 кв.м., літньої кухні-сараю „Б, гаражу „Е, альтанки „Е', вбиральні „Ж, літнього душу „З, сараю „И, споруд № 1-6. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом, відповідно до ст.1261 ЦК України, є вона як дружина спадкоємця та їх доньки ОСОБА_5 та ОСОБА_2. Вона спадщину після смерті чоловіка прийняла фактично, оскільки проживала та була зареєстрована з ним за однією адресою по вул.А.Майзенберга (ОСОБА_4), буд.8. ОСОБА_5 у встановлений законом строк відмовилася від прийняття спадщини на її користь. Відповідач ОСОБА_2 у встановлений ст.1270 ЦК України строк не звернулася з заявою про прийняття спадщини за законом, тобто, відповідно до ст.1268 ЦК України, не прийняла спадщину. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка вона звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_6 Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями № 8 по вул.В.Стуса їй було відмовлено у звязку з тим, що нею не надані документи, що посвідчують право власності ОСОБА_3 на заявлене майно, оформлені належним чином, та для вирішення цього питання запропоновано звернутися до суду. Відповідно до п.41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності на новозбудований обєкт нерухомого майна, будівництво якого здійснено після 5 серпня 1992 року подається також документ, що, відповідно до вимог законодавства, засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта. Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями № 8 по вул.В.Стуса підлягає введенню в експлуатацію після визнання права власності за спадкоємцем. За таких обставин вимушена звернутись до суду.

В судове засідання позивачка не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала, просила суд їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не прибула, надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позовних вимог не заперечувала.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено в судовому засіданні, 05.05.1997 року позивачка з чоловіком ОСОБА_3, з яким вона перебувала в шлюбі з 14.02.1970 року (а.с.6), придбали житловий будинок з надвірними будівлями, житловою площею 18,4 кв.м., що знаходиться у м.Нікополі по вул.А.Майзенберга, буд.8 (а.с.9-11). Рішенням виконкому Нікопольської міської ради № 55 від 13 лютого 2002 року чоловікові позивачки надали дозвіл на будівництво житлового будинку, літньої кухні та гаражу (а.с.12). На підставі вказаного рішення подружжям було знесено старі будівлі та збудовано у 2002 році житловий будинок „Д, загальною площею 135,9 кв.м., житловою площею 72,0 кв.м., літню кухню-сарай „Б, гараж „Е, альтанку „Е', вбиральню „Ж, літній душ „З, сарай „И, споруди № 1-6 (а.с.13-15, 74). Побудований житловий будинок з надвірними будівлями не був введений в експлуатацію. 1/2 частина будинку з надвірними будівлями належить позивачці як частка у спільному майні подружжя, оскільки придбання старого будинку та будівництво нового було здійснено в період зареєстрованого шлюбу. 14.04.2016 року ОСОБА_3 помер (а.чс.5), не залишивши заповіту. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями № 8 по вул.А.Майзенберга (ОСОБА_4) у м.Нікополі Дніпропетровської області, що складається з: житлового будинку „Д, загальною площею 135,9 кв.м., житловою площею 72,0 кв.м., літньої кухні-сараю „Б, гаражу „Е, альтанки „Е', вбиральні „Ж, літнього душу „З, сараю „И, споруд № 1-6. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є позивачка як дружина спадкоємця та їх доньки ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Позивачка спадщину після смерті чоловіка прийняла фактично, оскільки проживала та була зареєстрована з ним за однією адресою по вул.А.Майзенберга (ОСОБА_4), буд.8. ОСОБА_5 у встановлений законом строк відмовилася від прийняття спадщини на користь позивачки. Відповідач ОСОБА_2 у встановлений ст.1270 ЦК України строк не звернулася з заявою про прийняття спадщини за законом, тобто, спадщину не прийняла. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка позивачка звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_6 Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями № 8 по вул.В.Стуса їй було відмовлено у звязку з тим, що нею не надані документи, що посвідчують право власності ОСОБА_3 на заявлене майно, оформлені належним чином, та для вирішення цього питання запропоновано звернутися до суду (а.с.38). Відповідно до п.41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності на новозбудований обєкт нерухомого майна, будівництво якого здійснено після 05.08.1992 року подається також документ, що, відповідно до вимог законодавства, засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта. Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями № 8 по вул.В.Стуса підлягає введенню в експлуатацію після визнання права власності за спадкоємцем. .

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.3-10, 30, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями № 8 по вул.В.Стуса в м.Нікополі Дніпропетровської області як частку у спільному майні подружжя та право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку з надвірними будівлями у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, що помер 14 квітня 2016 року, який складається з: житлового будинку „Д, загальною площею 135,9 кв.м., житловою площею 72,0 кв.м., літньої кухні-сараю „Б, гаражу „Е, альтанки „Е', вбиральні „Ж, літнього душу „З, сараю „И, споруд № 1-6 з подальшим введенням в експлуатацію.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_7