Справа № 2-1595/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Щеняєвої І.Б.,

при секретарі Фастовець Ю.Ю.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, третя особа ОСОБА_5, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу перебуває цивільна справа за вказаним позовом.

До суду від відповідача надійшла заява про відвід судді, в якій відповідач зазначає, що маються обставини, які вказують на необєктивність та упередженості судді, а саме останній вважає, що суддею порушено розумні строки розгляду справи передбачені ч.1 ст. 157 ЦПК України, тобто цей строк склав більше двох місяців з дня відкриття провадження у 2011 році і до 27.10.2016 року включно, що викликає сумніви в обєктивності та неупередженості судді.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення заяви представника відповідача про відвід судді, вважав її необґрунтованою.

В судовому засіданні представник третьої особи заперечував проти задоволення заяви представника відповідача про відвід судді, вважав її необґрунтованою та безпідставною.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до статті 9 Конституції України, ст.ст. 2, 8 ЦПК України, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді даної заяви.

У Листі Верховного Суду України «Щодо перевищення розумних строків розгляду справ» від 25 січня 2006 р. № 1-5/45 зазначено, що критеріями оцінювання розумності строку розгляду справи є складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає в разі нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при переданні або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів для дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторного направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Суд не може віднести на свій рахунок, порушення розумного строку розгляду справи, який передбачений ч. 1 ст. 157 ЦПУ України, оскільки як вбачається з матеріалів цивільної справи від учасників процесу неодноразово на адресу суду надходили клопотання про відкладення розгляду справи, представник відповідача та відповідач втрете заявляють відвід головуючому по справі. Представником позивача під час судового розгляду справи заявлялись клопотання про проведення посмертно судово-психіатричних експертиз, які ухвалою суду були задоволенні, та підставі ч.1. п.2. ст. 203 ЦПК України провадження по справі зупинялося.

Тому, при розгляді даної справи по суті суд керувався нормами Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», нормами цивільно-процесуального закону, з врахуванням Конвенції про захист прав людини та основних свобод та судової практики Європейського суду, які згідно ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню як джерело права, під час здійснення провадження в справі судом дотримано основні засади та принципи цивільного судочинства, судом виконано основні завдання цивільного судочинства, такі як справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільної справи з метою надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушеного права та розгляду справи в розумні строки, передбачені практикою Європейського суду. Судовий процес відбувається на засадах диспозитивності та змагальності, суд здійснює правосуддя на засадах рівності всіх учасників процесу перед законом і судом, сприяє сторонам у витребуванні доказів у справі та вживає заходів до невиправданих зловживань сторонами своїми процесуальними правами.

Суд, розглянувши заяву відповідача, заслухавши доводи представника позивача та представника третьої особи, не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід судді, так як, обставини на які посилається відповідача, не передбачені у ст. 20 ЦПК України, в якості підстав для відводу судді, а інші обставини, які б викликали сумів в його обєктивності та неупередженості, відсутні. Посилання відповідача як на підставу для сумніву в обєктивності та неупередженості судді тривалий строк розгляду справи, суд вважає необґрунтованими.

Отже враховуючи вищевикладене суд вважає що заява про відвід судді Щеняєвої І.Б є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 20, 24 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_4 про відвід судді відмовити.

Судовий розгляд продовжити у тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Б. Щеняєва