Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/254/17
Провадження № 2/321/163/2017
У х в а л а

16 березня 2017 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійник М.Ю.

за участю

секретаря судового засідання Засько О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

16 березня 2017 року до Михайлівського районного суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, шляхом накладення арешту на нерухоме майно - житловий будинок за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт Михайлівка, вул. Пушкіна, буд. 185а, та автомобіль TOYOTA RAV4, 2010 року випуску, білого кольору, АР6575ВХ, які належать ОСОБА_2 на праві власності, а також шляхом передачі на зберігання ВДВС Михайлівського району автомобіля TOYOTA RAV4, 2010 року випуску, білого кольору, АР6575ВХ, належного ОСОБА_2 Заява мотивована необхідністю накладення арешту на майно ОСОБА_2 через невиконання її колишнім чоловіком ОСОБА_3 судового рішення про стягнення з нього на користь позивача суми боргу за договором позики у розмірі 82485 грн. Так як рішення суду про стягнення боргу не виконано через відсутність належного боржнику майна та в звязку з ухиленнями від виконання судового рішення, так як у період отримання позики ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, а набуте у шлюбі майно є їх спільною сумісною власністю подружжя, виділити частки із майна, що є у спільній сумісній власності, можливо рішенням суду, для подальшого звернення стягнення, ОСОБА_1 для забезпечення реального виконання рішення та стягнення боргу звернувся до суду з позовом про визнання права власності на частку у спільній сумісній власності колишнього подружжя та виділення частки у спільній сумісній власності колишнього подружжя в натурі, який просить забезпечити так як існує велика вірогідність того, що ОСОБА_2 може позбутися вказаного майна до моменту вирішення справи по суті.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з частинами 1, 3 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Згідно з частиною 1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Відсутність зазначених відомостей у заяві про забезпечення позову позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

Таким чином, суд враховує, що прийняття рішення про забезпечення позову може бути доцільним лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

В поданій заяві доводи про існування обставин, передбачених ч. 3 ст. 151 ЦПК України, які можуть бути підставою для забезпечення позову, зокрема, обґрунтованих доводів про те, чому без забезпечення позову буде неможливо виконати рішення суду про визнання за ОСОБА_3 ? частини нерухомого та рухомого майна ОСОБА_2, яке набуте у власність під час шлюбу з ОСОБА_3І, на праві спільної часткової власності, у разі задоволення позову, у заяві позивача відсутні. З поданої заяви реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, не вбачається.

Так, матеріали справи містять відомості, що майно на яке ОСОБА_1 просить накласти арешт дійсно належить ОСОБА_2, але даних, що вказане майно є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в матерілах справи на теперішній час немає, оскільки відсутні відомості про підставу набуття права власності і відповідно чи є вказане майно особистою власність або спільною сумісною власністю подружжя.

Крім того, відсутні також відомості про вартість вказаного в клопотанні майна, що може призвести до порушення балансу інтересів учасників процесу.

Таким чином, суд не встановив обставин, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно, що належить відповідачу ОСОБА_2, утруднить або може призвести до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Вимоги, викладені в заяві про забезпечення позову, не співмірні з позовним вимогами. Так, при зазначенні позовної вимоги в розмірі 82485 грн., в заяві про забезпечення позову заявник просить накласти арешт на обєкт нерухомості та автомобіль, що належать ОСОБА_2, вартість яких невідома та може значно перевищувати ціну позову.

Крім того, в заяві відсутні доводи на обґрунтування вимоги в частині передачі рухомого майна, автомобіля, належного ОСОБА_2, на зберігання відділу державної виконавчої служби, як забезпечення позову.

Відсутність зазначених відомостей у заяві про забезпечення позову свідчить про недоведеність наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд також має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, а тому позивач, у разі появи обґрунтованих підстав вважати, що невжиття відповідних заходів унеможливить чи утруднить виконання рішення суду, може повторно звернутися до суду із заявою про забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою, дослідивши матеріали справи, з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, зважаючи, що прийняття рішення про забезпечення позову може бути доцільним лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про неможливість або утруднення у майбутньому виконання рішення суду, за відсутності доведеності обґрунтованості забезпечення позову, приймаючи до уваги інтереси як заявника так і власника майна, характер правовідносин, предмет та ціну позову, обсяг позовних вимог, суд приходить до висновку, що на теперішній час відсутні достатні підстави вважати, що не вжиття заходів забезпечення позову, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.151-153, 208-210, 293 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4