Справа № 367/4400/13-ц Головуючий у І інстанції Чернов Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/722/17 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 18 19.01.2017
УХВАЛА

Іменем України

19 січня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Савченка С.І., Сліпченка О.І.,

за участю секретаря - Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Бучанської міської ради Київської області, треті особи: виконавчий комітет Бучанської міської ради Київської області, комунальне підприємство Київської обласної ради «Бучанське БТІ» Київської області, відділ Держгеокадастру у м. Буча Київської області Головного управління Держгеокадастру у Київській області, приватні нотаріуси Ірпінського міського нотаріального округу Нельзін Максим Сегійович та Матвієць Наталія Петрівна про визнання недійсним та скасування рішення, державних актів на право власності на земельні ділянки, витребування майна, визнання недійсними та скасування договорів купівлі-продажу, переведення прав та обов'язків покупця та зобов'язання не чинити перешкод в користуванні будинком,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ жилого будинку АДРЕСА_1 та усунення перешкод у його користуванні та користуванні земельною ділянкою, на якій розташований будинок, посилаючись на те, що згідно з рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 30 червня 2004 року за нею було визнано право власності на 1/2 частину вказаного будинку, власником іншої частини будинку є відповідач ОСОБА_3, проте відповідач перешкоджає їй у користуванні власністю.

Під час розгляду справи, ОСОБА_2 неодноразово збільшувала та уточнювала позовні вимоги, заявивши їх й до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Бучанської міської ради Київської області, треті особи: виконавчий комітет Бучанської міської ради Київської області, комунальне підприємство Київської обласної ради «Бучанське БТІ» Київської області, відділ Держгеокадастру у м. Буча Київської області Головного управління Держгеокадастру у Київській області, приватні нотаріуси Ірпінського міського нотаріального округу Нельзін М.С. та Матвієць Н.П., й остаточно просилавизнати недійсним та скасувати рішення 20 сесії 5-го скликання Бучанської міської ради Київської області від 25 липня 2007 року №450-20-V про передачу ОСОБА_3 в особисту власність земельну ділянку площею 0,1000 га та земельну ділянку площею 0,00027 га, біля будинку АДРЕСА_1 визнати недійсними та скасувати державні акти на право власності на вказані вище земельні ділянки площею 0,1000 га та 0,0027 га, видані 13 березня 2008 року на ім'я ОСОБА_3, витребувати від ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0027 га та повернути її у користування позивача, визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1000 га, укладений 30 грудня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, витребувати від ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0358 га, яка розташована по АДРЕСА_1 та повернути її у користування позивача, визнати частково недійсним договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 укладений 30 грудня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо 1/2 частини будинку, визнавши ОСОБА_4 таким, що не є добросовісним набувачем даного будинку, витребувати 1/2 частину спірного будинку з володіння ОСОБА_4 на користь позивача, перевести на позивача права і обов'язки покупця 1/2 частини спірного будинку, стягнувши з неї на користь ОСОБА_4 вартість 1/2 частини даного будинку та визнати за нею право власності на 1/2 частину спірного будинку, визнати недійсними та скасувати державні акти на праві власності на земельні ділянки площею 0,0358 га та 0,0642 га, видані 25 травня 2010 року на ім'я ОСОБА_4 та визнати його недобросовісним набувачем цих земельних ділянок, визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0642 біля спірного будинку, укладений 28 травня 2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, витребувати від ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0642 га та повернути її у користування позивача, визнавши ОСОБА_5 недобросовісним набувачем цієї земельної ділянки, зобов'язати відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не чинити їй перешкоди у користуванні будинком АДРЕСА_1 та земельною ділянкою, на якій він розташований, виселити їх з даного будинку та зобов'язати відповідачів звільнити земельну ділянку площею 0,1027 га біля будинку АДРЕСА_1.

У ході розгляду даної справи представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 заявив клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи (а.с.67-69, т.10).

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14 листопада 2016 року клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 задоволено, призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу,провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.72-73, т.10).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити на новий розгляд іншим суддею, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14 листопада 2016 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу,виконання якої доручено експертам Київської незалежної судово-експертної установи. В розпорядження експертів надано матеріали даної цивільної справи. При цьому, судом зупинено провадження у справі на час проведення цієї експертизи.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 202 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом процесуальних дій, що викликане об'єктивними, що не залежать від суду обставинами, які перешкоджають подальшому рухові процесу у справі.

У пункті 33 (абз.8) постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз'яснено, що застосовуючи пункти 2, 3, 5 частини першої статті 202 ЦПК відповідно про зупинення провадження у зв'язку із захворюванням сторони, перебуванням її у службовому відряджені чи призначенням судом експертизи, суд повинен виходити з того, що у таких випадках відповідно до змісту статті 157 ЦПК провадження у справі може бути зупинено, якщо передбачається, що зазначена відсутність сторони або проведення експертизи триватиме понад установлені строки розгляду справ.

Аналізуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про зупинення провадження у справі відповідно до п.5 ч.1 ст.202 ЦПК України, оскільки експертам для проведення судової будівельно-технічної експертизи судом надані матеріали цивільної справи і для її проведення необхідний тривалий період часу.

Тому посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, не врахував вимоги статті 157 ЦПК України щодо строків розгляду справи, не заслуговують на увагу з наведених вище підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.11, 143, 144 ЦПК України безпідставно відмовив у задоволенні клопотання позивача та його представника про призначення у справі додаткової судової будівельно-технічної експертизи, а натомість задовольнив клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про призначення судової будівельно-технічної експертизи, не приймаються судом до уваги з таких підстав.

За положенням ч. 2 ст. 292 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених ст. 293 цього Кодексу.

Тобто перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, є вичерпним.

Згідно з п.13 ч. 1, ч. 2 ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції про призначення експертизи не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Ураховуючи викладене, доводи апеляційної скарги в частині скасування ухвали суду першої інстанції про призначення судової будівельно-технічної експертизи не ґрунтуються на вимогах ст. 293 ЦПК України, оскільки ухвала в цій частині не підлягає перегляду в суді апеляційної інстанції окремо від рішення суду.

До апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про постановлення окремої ухвали стосовно головуючого у справі в суді першої інстанції - судді Чернова Д.Є. та повідомлення про це відповідні органи для їх реагування на допущенні суддею порушення. В обгрунтування вимог заяви позивач послалася на те, що окрім порушень норм процесуального законодавства, допущених, на її думку, суддею Черновим Д.Є. під час розгляду справи, які наведені у її апеляційній скарзі, останнім було безпідставно прийнято та долучено до матеріалів справи звіт про грошову оцінку спірного будинку і земельної ділянки, наданих представником відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 у судовому засіданні 14 листопада 2016 року.

Колегія суддів вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст.320 ЦПК України апеляційний суд у випадках і в порядку, встановлених статтею 211 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Згідно з ч.1 ст.211 ЦПК України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу.

Колегією суддів встановлено, що, постановляючи ухвалу в частині зупинення провадження у даній справі, судом першої інстанції не допущено порушень закону, а відтак доводи заяви позивача про наявність порушень судді Чернова Д.Є. при розгляді даної справи в частині, що не стосуються вирішення питання про зупинення провадження у справі, не є предметом даного апеляційного провадження. Крім того, за змістом ст.320 ЦПК України постановлення окремої ухвали є правом, а не обов'язком апеляційного суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про постановлення окремої ухвали.

Що стосується клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 про закриття апеляційного провадження у даній справі з тих підстав, що ухвала суду першої інстанції в частині призначення судової будівельно-технічної не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду, то воно не підлягає задоволенню, оскільки наведені у клопотанні обставини відповідно до положень ст.ст.205, 310 ЦПК України не є передбаченими законом підставами для закриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді