Провадження № 2/761/2152/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Голопич Н.Р. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна боржника,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить зобов»язати відповідача зняти арешт з майна боржника шляхом скасування постанови державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС у м. Києві, винесеної 08.07.2010 р. в рамках виконавчого провадження № 14580390 про арешт майна ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження та відповідно до ст. 217 ЦПК України встановити порядок виконання судового рішення, в якому зазначити, що дане рішення є підставою для вилучення відповідного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Свої вимоги мотивує тим, що позивач разом із матір»ю був наймачем помешкання за адресою: АДРЕСА_1. У зв»язку з наявністю боргу за житлово-комунальні послуги КП «ЖЕК «Нивки» в 2008 році звернулось до Шевченківського районного суду з позовом про стягнення заборгованості. 08.07.2010 р. в порядку примусового виконання судового рішення державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження. Повне погашення заборгованості відбулось у квітні 2016 р. Разом з тим, накладений державним виконавцем арешт залишається в силі, в базі даних міститься і відповідний запис про обтяження належного позивачу на праві приватної власності транспортного засобу - автомобіль НОМЕР_1. 24.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся др. відповідача з заявою про зняття арешту з майна, проте отримав відповідь про те, що матеріали виконавчого провадження знищені за терміном зберігання, а відтак зняття арешту є неможливим. Зважаючи на викладене представник ОСОБА_1 і звернувся до суду за захистом прав позивача.

В судовому засіданні представник позивача просив суд звільнити майно з під арешту з підстав зазначених у позові. Також просив покласти судові витрати на ОСОБА_1

Представник відповідача просив розглядати справу за його відсутністю, у зв»язку з неможливістю явки в судове засідання.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає. що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля НОМЕР_1, 2007 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Як свідчать матеріали справи, на примусовому виконанні у ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві перебувало виконавча провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «ЖЕК «Нивки» суми боргу у розмірі 3 692,77 грн. та державним виконавцем 08.07.2010 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно боржника - ОСОБА_1.

25.10.2016 р. Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 надано відповідь про те, що 27.09.2010 року державним виконавцем, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, при цьому арешт та інші обтяження з майна боржника знято не було, оскільки рішення суду виконано не було.

Станом на надання відповіді зняти арешт з майна боржника не виявляється можливим, оскільки виконавче провадження за терміном зберігання.

За довідкою КЦ «Центр Комунального сервісу» заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг за квартирою АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа органу що його видав припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв»язку з закриттям виконавчого провадження.

За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як свідчать матеріали справи, і доказів зворотнього отримано не було, арешт з майна державним виконавцем не знято.

Матеріали виконавчого провадження, за наданими на заяву ОСОБА_1 відповідачем відомостей, знищено за терміном зберігання.

Верховний Суд України висловив наступну правову позицію у справі № 6-26цс13 вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Враховуючи те, що на даний час позивач, як власник, не має можливості належним чином здійснювати своє право власності на належне йому майно, підстав для накладення арешту на його майно не встановлено, а відповідач позбавлений можливості самостійно зняти арешт з майна, суд вважає за можливе задовольнити його вимоги про звільнення майна з-під арешту.

З іншого боку суд не знаходить підстав для задоволення вимог в частині встановлення порядку виконання судового рішення, де у зазначити, що останнє є підставою для вилучення відповідного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, оскільки в розумінні вимог ст. 217 ЦПК України такі вимоги вирішуються після винесення рішення..

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, проте бере до уваги прохання представника позивача покласти судові витрати на ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст. 3,11,57,60,88,212-215 ЦПК України, ст. 317,328,391 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Звільнити з-під арешту накладеного 08.07.2010 року постановою відділу державної виконавчої служби у Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві майно ОСОБА_1.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо його не скасовано після розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суддя: