Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2017 Справа №607/19452/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретаря судового засідання Грабської Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи суб»єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 за участю третьої особи суб»єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів у сумі 46 000,00 грн., набутих без достатньої правової підстави.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 19.06.2015 року він замовив у ФОП ОСОБА_3 металопластикові вікна КВЕ-88(13 штук), КВЕ п»ятикамерні(7 штук), чотирикамерні(4 шт.), Rehao п»ятикамерні (4 шт). Попередню інформацію щодо комплектації та вартості вікон він отримав в усній формі від продавця-консультанта ОСОБА_2, яка прийняла у нього замовлення та завдаток у сумі 46 000,00 грн., а також надала йому для підпису примірник договору №19.06/№Б з відтиском мокрої печатки, однак без підпису ФОП ОСОБА_3 Враховуючи те, що ФОП ОСОБА_3 на момент укладення договору був відсутній та перебував за кордоном, вважає, що вказаний договір у відповідності до ст.ст.207,208 ЦК України є неукладеним, оскільки він не підписаний ОСОБА_3, а отже не дотримано всіх законодавчо встановлених вимог щодо форми письмового правочину. Оскільки зазначений договір готувала та завіряла відтиском печатки безпосередньо відповідач ОСОБА_2, яка також отримала від нього грошові кошти без видачі відповідного розрахункового документа, вважає, що відповідно до ст.1212 ЦК України грошові кошти у сумі 46 000,00 грн. сплачені ним на виконання договору №19.06/№Б від 19.06.2015 року підлягають стягненню з неї, як набуті без достатньої правової підстави.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивача 46000,00 грн. грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави. Не заперечив того факту, що спірний договір підписував ОСОБА_1 та отримав частину металопластикових вікон на виконання спірного договору. Також вказав, що належним відповідачем у виниклому спорі вважає ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 та її представник у судовому засіданні відносно позову заперечили, посилаючись на те, що ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_3 на посаді продавця-консультанта згідно трудового договору від 28.05.2015 року. В її посадові обов»язки входить підготовка договорів купівлі-продажу продукції, якою торгує підприємець ОСОБА_3 та завірення їх печаткою підприємця, підписання вказаних договорів покладено безпосередньо на підприємця чи його довірителя. 19.06.2015 року з метою оформлення замовлення позивача на виготовлення та доставку металопластикових вікон, вона підготувала та завірила печаткою ФОП ОСОБА_3 договір №19.06/№Б, який підписав позивач та передав їй в якості завдатку грошові кошти в сумі 46 000,00 грн. Вказані грошові кошти були передані ФОП ОСОБА_3, який вніс їх до книги обліку прибутків та витрат. В подальшому за ці кошти було виготовлено та доставлено позивачу замовлені ним вікна, від яких останній відмовився. Позивачем не представлено будь-яких доказів, що підтверджують факт неправомірного чи безпідставного отримання відповідачем грошових коштів в сумі 46 000,00 грн. Враховуючи те, що ОСОБА_2 є лише найманим працівником ФОП ОСОБА_3, а тому між нею та позивачем не виникло будь-яких цивільно-правових зобов»язань згідно договору №19.06/№Б, вона не є стороною даного договору та не може виступати належним відповідачем у даній справі. Із врахуванням наведеного просять у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи ОСОБА_3-ОСОБА_4 у судовому засіданні відносно позову заперечила, посилаючись на те, що позивач у добровільному порядку уклав із ФОП ОСОБА_3 договір №19.06/№Б від 19.06.2015 року на поставку металопластикових конструкцій. Вказаний договір від імені ФОП ОСОБА_3 було підписано нею як уповноваженим представником згідно довіреності від 10.06.2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовською Т.Л., за реєстром № 574. Отримані від позивача в якості завдатку грошові кошти в сумі 46000,00 грн. були використані на замовлення та поставку вікон, від яких позивач в подальшому відмовився, мотивуючи це недоліками щодо якості та комплектації товару.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що вказаний позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч.1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 19.06.2015 року між позивачем та ФОП ОСОБА_3 було підписано договір №19.06/№Б на виготовлення та доставку металопластикових конструкцій на загальну суму 81 600, 00 грн., з авансовим платежем у сумі 46 000, 00 грн.

Відповідно до п.п. 1.1, 2.1, 2.3, 3.1 зазначеного договору підрядник зобов»язувався замовити та придбати у виробника вироби-металопластикові конструкції у об»ємі та асортименті узгодженими сторонами згідно специфікації у діючій угоді, за 60 робочих днів з моменту поступлення грошей на розрахунковий рахунок та доставити їх замовнику, а замовник в свою чергу зобов»язувався провести оплату виконаних підрядником робіт на умовах даної угоди та оплатити підряднику мінімум 50% від загальної вартості замовлення.

Згідно до п.3.4 договору передача товару та організація монтажу здійснюється підрядником після 100% оплати вартості товару замовником.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Двостороннім правочином є погоджена дія двох сторін.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків-ч.ч.3-5 ЦК України.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 ЦК України належить вчиняти у письмовій формі.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами цивільно-правового договору є умова про предмет договору; умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду; усі інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди-ч.1 ст.638 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 865 Цивільного кодексу України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов"язується виконати за завданням фізичної особи (замовника)певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов"язується прийняти до оплати виконану роботу.

Як встановлено судом, договір №19.06/№Б від 19.06.2015 року між позивачем та ФОП ОСОБА_3 вчинено у письмовій формі. Вказаний договір підписано сторонами та завірено печаткою ФОП ОСОБА_3 На виконання умов договору позивачем було передано авансовий платіж у сумі 46 000,00 грн., а ФОП ОСОБА_3 здійснено замовлення та доставку частини металопластикових конструкцій, від отримання яких та проведення остаточного розрахунку позивач відмовився. Даний факт підтвердив у судовому засіданні представник позивача.

Із врахуванням наведеного суд приходить до переконання про те, що даний правочин відповідає всіх необхідним вимогам закону, вчинений із дотримання належної форми, відображає реальне волевиявлення сторін та їх внутрішню волю, та був спрямований на настання відповідних правових наслідків, а тому за правилами ст. 638 ЦК України вважається укладеним, оскільки сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, підтвердили згоду на укладення договору своїми підписами та вчинили ряд дій, спрямованих на його виконання.

При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що даний договір є неукладеним, у зв»язку із тим, що не підписаний ФОП ОСОБА_3, оскільки від імені ФОП ОСОБА_3 зазначений договір підписано його довірителем ОСОБА_4, що діяла на підставі довіреності від 10.06.2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Серкізовською Т.Л., за реєстром № 574, відповідно до якої остання уповноважена на підписання від імені ОСОБА_3 різного роду правочинів та договорів.

Відповідно до висновку Тернопільського відділу поліції ГУ Національної поліції у Тернопільській області від 24.11.2015 року «Про результати розгляду звернення ОСОБА_1» в ході проведеної за заявою позивача перевірки щодо неправомірних дій ФОП ОСОБА_3 ознак злочину не виявлено, про що позивача повідомлено листом № С-15 від 24.11.2015 року.

Окрім цього суд вважає, що вказаний позов заявлено до неналежного відповідача, оскільки як встановлено в ході судового розгляду відповідач ОСОБА_2 перебуває у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 згідно трудового договору №001/15 від 28.05.2015 року, є найманим працівником та виконує обов»язки продавця непродовольчих товарів.

Згідно п.п.15,16,23 посадової інструкції продавця-консультанта-касира, затвердженої ФОП ОСОБА_6 12.06.2015 року, у посадові обов»язки ОСОБА_7 входить здійснення операцій по прийому, обліку, видачі і зберіганню грошових коштів, ведення касової книги на основі прибуткових і витратних документів, підготовка та укладення договорів про купівлю-продаж товару та завірення їх печаткою підприємця.

ОСОБА_7 не є стороною договору №19.06/№Б від 19.06.2015 року, укладеного між позивачем та ФОП ОСОБА_3, в результаті підписання зазначеного договору між нею та позивачем не виникло будь-яких цивільно-правових зобов»язань, остання не несе відповідальності за дотримання умов договору, а передані позивачем в якості авансового платежу кошти в сумі 46000,00 грн. були обліковані та використані ФОП ОСОБА_3 на виконання замовлення позивача, що підтвердила у суді представник третьої особи.

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем не представлено суду будь-яких доказів, що підтверджують факт неправомірного чи безпідставного заволодіння ОСОБА_2 грошовими коштами в сумі 46 000, 00 грн. та збереження їх у себе без достатньої правової підстави.

За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 46 000,00 грн., набутих без достатньої правової підстави слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 61, 79, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 14, 202, 203, 215, 230, 627, 628, 638-640, 514, 1054, 1055,1056 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи суб»єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич