Справа № 610/307/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( заочне )

13.03.2017 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Носова Г.С.,

при секретарі - Виноградській О.В.,

представника позивача - Станішевського Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором в сумі 74 151 грн. 80 коп. та судового збору в розмірі 1600,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог в позові зазначив, що 13.05.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір 226901-cred, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 25000,00 грн.

Відповідно до умов укладеного договору, відповідач зобов»язувалася до 13.05.2012 року погасити кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

В порушення умов кредитного договору, відповідач ОСОБА_2 свої зобов»язання не виконала та станом на 03.11.2016 року має заборгованість за кредитом в розмірі 74 151,80 гривень.

Крім того, в забезпечення виконання зобов»язань позичальника, що випливають з основного договору, 13.05.2008 року позивач уклав договір поруки з відповідачем ОСОБА_3. Відповідно до умов цього договору ОСОБА_3 поручився за виконання відповідачем ОСОБА_2 обов"язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Також згідно ст.ст. 610,554 ЦК України відповідачі відповідають перед позивачем за порушення обовязків за договором, як солідарні боржники.

На виконання умов договору відповідачам була направлена вимога із зазначенням невиконаних зобов"язань за договором 226901 cred, але на дату подання позовної заяви вимога не була виконана.

Приймаючи до уваги, що відповідачі у добровільному порядку не сплачують виниклу заборгованість, позивач змушений звертатися до суду з даним позовом і просить стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» вищевказану заборгованість.

Представник позивача, в судовому засіданні позовну заяву підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі так як відповідачі не з"явилися.

Відповідачі в судове засідання неодноразово не з"явились, про час та місце розгляду були повідомлені у встановленому законом порядку. Заперечень проти позову та клопотань про перенесення розгляду справи, клопотань про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності або інших клопотань до суду не надходило.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, згідно представленої суду копії кредитного договору від 20.05.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав кредит ОСОБА_2 в розмірі 25 тисячі гривень зі сплатою за користування кредитом 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.05.2012 року.

Відповідно до п.2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 кредитного договору позичальник зобов"язався сплатити відсотки, здійснювати погашення кредиту, винагороди відповідно до Графіка погашення кредиту.

Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання боржником будь-яких обов"язків, встановлених договором, у тому числі, у разі затримання сплати частини кредиту та процентів за його користування, позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом в розмірі 60% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п.3.2 Договору).

Із довідки про розрахунок заборгованості вбачається, що станом на 13.11.2016 року ОСОБА_2 має заборгованість за кредитом в розмірі 74 151,80 гривень, яка складається з наступного:

- 17 348,94 грн. заборгованість за кредитом,

- 76651,81 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

Крім того, в забезпечення виконання зобов»язань позичальника, що випливають з основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 13.05.2008 року позивач уклав договір поруки з відповідачем ОСОБА_3 (а.с.16).

Відповідно до умов цього договору ОСОБА_3 поручається за виконання відповідачем ОСОБА_2 обов"язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.

На виконання умов договору 18.11.2016 року відповідачам було направлено повідомлення про погашення заборгованості за кредитним договором, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана (а.с.8).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно до вимог ст. 527 Цивільного Кодексу України, боржник зобов"язаний виконати свій обов"язок, а кредитор прийняти виконання зобов"язання.

Відповідно до вимог ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України договір кредиту складений в простій письмовій формі, у відповідності із законом.

Частиною 2 ст. ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 553 Цивільного Кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання Боржником свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником.

Статтею 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

У відповідності до ч. 1-2 ст. 554 Цивільного Кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено Договором поруки.

Відповідно до вимог ст.612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно ст.623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Позивач свої зобов"язання щодо надання кредиту виконав належним чином, а відповідачі ухиляються від виконання своїх зобов"язань за договорами.

Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу ( ст. 256 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідачі до суду не з»являлись, клопотань про застосування до спірних правовідносин строку позовної давнини суду не надавали, тому, оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» слід задовольнити у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,60,88,212-215,224-226 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, ч.1 ст. 527, ч.1 ст. 530, 550, 552, 553, 554, 610, 611, 612, ч.1 ст. 624, ч.1 ст. 625, ст. 629, ч.2 ст. 1054 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - задовольнити.

Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (ідентифікаційний код за , р/р 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором 226901-cred від 13.05.2008 року в сумі 74 151 (сімдесят чотири тисячі сто п"ятдесят одна) грн. 80 коп.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судовий збір в розмірі по 800 ( вісімсот ) грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачів, яка може бути подана до суду в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

Копію рішення направити відповідачам рекомендованою поштою з повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Суддя