МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ_____________
Пр. №2/521/2150/17
14 березня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Сегеди О.М.,
при секретарі - Тищенко Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку,
У грудні 2016р. ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4, посилаючись на те, що їй, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 14 травня 2002року належить квартира АДРЕСА_1, в якій зареєстрована її донька, відповідачка у справі. Зазначала, що ОСОБА_2 у 2013році забрала свої особисті речі, залишила спірну квартиру та з цього часу в ній не проживає. Місце проживання відповідачки в теперішній час не відомо, оскільки зв'язок із нею відсутній та до квартири вона не приходить. Посилаючись на порушення своїх прав, позивачка просили суд винести рішення, яким визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловою площею у квартирі АДРЕСА_1, та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та розглянути справу в порядку заочного провадження, у звязку з систематичною неявкою відповідачки в судові засідання, про що надала до суду відповідну заяву (а.с.27)
Відповідачка в судове засідання не зявилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України (а.с.21).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти їх задоволення не заперечував.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проти їх задоволення не заперечувала.
Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з неявкою відповідачки та неповідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, які беруть участь у справі, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.
Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються главою 29, розділом першим, та главою 32 розділу другого книги третьою Цивільного кодексу України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.
Встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 14 травня 2002року належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.5).
Право власності ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано в КП «МБТІ та РОН», що підтверджується відміткою на договорі (а.с.5 звор.).
Відповідно до довідки (виписки з будинкової книги про склад сім`ї та реєстрацію) №1651 від 22 грудня 2016року, в зазначеній квартирі зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 (а.с.7).
Встановлено, що ОСОБА_2 з 2013 року в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, що підтверджується актом про не проживання сусідів від 26 грудня 2016року (а.с.6).
Факт не проживання відповідачки в квартирі АДРЕСА_1 також підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які пояснили суду, що відповідачка у в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, її місце знаходження невідоме (а.с. 25,26).
Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №16» від 01 березня 2017року, ОСОБА_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, за останні пять років до поліклініки не зверталась.
У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Суд вважає доведеним факт того, що на момент розгляду справи відповідачка відсутня в квартирі понад один рік без поважних причин.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою.
Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є підставою для зняття відповідачки з реєстрації місця проживання.
На підставі ч.ч.1 та 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності.
Відповідачкою до суду не було надано жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутньою у судових засіданнях відповідачка також розпорядилась на власний розсуд.
За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Судовий збір у справі складає 551,20грн., які сплачені позивачами у повному обсязі (а.с.1).
На підставі ст.ст. 391, ч.2 ст.405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, 03 липня 1972року народження, такою, що втратила право користування квартирою №13 по вулиці Маршала Малиновського, будинок №21 в місті Одесі.
В інший частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, 03 липня 1972року народження, на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.
Вказане рішення є підставою для зняття ОСОБА_2, 03 липня 1972року народження з реєстраційного обліку за адресою: м. Одеса, Маршала МалиновськогоАДРЕСА_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Іншими особами, які брали участь у справі, заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: О.М. Сегеда