Справа № 758/6548/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Калашніковій Л.Д.,

за участю представника позивача - адвоката Миколаєнка Є.В.,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві заяву ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» (надалі ПАТ «Банк «Київська Русь») про захист прав споживачів фінансових послуг та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач в особі представника ОСОБА_5 звернувся до Подільського районного суду м.Києва із заявою, в якій просить поновити пропущений ОСОБА_3 строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа № 758/6448/15-ц, виданого 11.01.2017 р. про стягнення з ПАТ «Банк «Київська Русь» на користь ОСОБА_3 коштів в сумі 217 724,38 грн.

Заява мотивована тим, що рішенням Подільського районного суду м.Києва від 16.07.2015 р., що набрало законної сили 11.08.2015 р., було задоволено позов ОСОБА_3 до ПАТ «Київська Русь», поданого в порядку захисту споживача фінансових послуг, та стягнуто кошти в сумі 217 724,38 грн., з яких 190 000,0 грн. - кошти на банківському рахунку, 1 124,38 грн. - 3% річних, 26 600,0 - індекс інфляції. Станом на 16.07.2015 р. в ПАТ «Банк «Київська Русь» діяла тимчасова адміністрація, запроваджена з 20.03.2015 р., що відповідно до ст.26 ч.8 Закону України «Про виконавче провадження» виключає здійснення виконавчого провадження. В зв'язку з чим позивачем не було отримано виконавчого листа та відповідно не пред'явлено його до виконання до органу ДВС, оскільки стягнення коштів з ПАТ «Банк «Київська Русь» у період тимчасової адміністрації та ліквідації банку неможливо у будь-який спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». В грудні 2016 р. із засобів масової інформації, в т.ч. з мережі Інтернет, позивачу стало відомо, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 р. за позовом ОСОБА_6 до НБУ було визнано протиправними та скасовано постанови Правління НБУ щодо ліквідації банку «Київська Русь». Внаслідок скасування цих постанов на банк «Київська Русь» не поширюється обмеження Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», то належні позивачу стягнуті суми підлягали стягненню в загальному порядку на підставі судового рішення та виконавчого листа. В зв'язку з чим, 28.12.2016 р. представник позивача звернувся до суду з заявою про видачу виконавчого листа, а 11.01.2017 р. його отримав.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заяву в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним в най обставинам, подавши також додаткові письмові пояснення з посиланням на практику ЄСПЛ. Також пояснив, що після отримання 11.01.2017 р. виконавчого листа, виданого на підставі рішення районного суду від16.07.2015 р., виконавчий лист не був звернутий до примусового виконання до органу ДВС, оскільки був пропущений строк для його пред'явлення. Додав, що позивач зверталась із заявами до включення її до списку кредиторів після рішення суду - в серпні 2015 р. Крім того, в вересні 2016 р. позивач звернулась до Окружного адміністративного міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду ГВФО про включення її до переліку вкладників Банку, провадження за яким призупинено 23.02.2016 р. до вирішення Конституційним судом питання конституційності положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти заяви, надавши письмові заперечення, посилаючись на те, що з незрозумілих підстав позивач звернувся з завою про видачу виконавчого листа за рішенням, яке набуло законної сили 11.08.2015 р., в же після спливу строку на його пред'явлення - тільки 28.12.2016 р. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 р. були скасовані постанови НБУ, рішення Фонду ГВФО не скасовані на є чинними, а процедура ліквідації Банку «Київська Русь» не припинено.

Суд, встановивши обставини справи на та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків.

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 16.07.2015 р. у цивільній справі № 758/6548/15 було задоволено позов ОСОБА_3 до ПАТ «Київська Русь» та стягнуто з відповідача на користь позивача кошти в сумі 217 724,38 грн. Розгляд даної справи відбувався за відсутності сторін, рішення винесено заочно, заява відповідачем про його перегляд не подавалась.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача - ОСОБА_5, яким був підписаний позов і за відсутності якого розглянута справи, копія вищевказаного рішення суду отримана безпосередньо в суді 20.07.2015 р.

Згідно матеріалів справи, дане рішення суду набрало законної сили 11.08.2015 р.

Відповідно до ст.368 ч.2 ЦПК України передбачено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою особи, на користь якої воно ухвалено, видається виконавчий лист.

Згідно з матеріалів справи, виконавчий лист № 758/6548/15 за вищевказаним рішенням суду був виданий Подільським районним судом 11.01.2017 р.

Положенням ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 606-ХІV від 21.04.1999 р. зі змінами та доповненнями),що діяв на час набрання рішення законної сили, встановлено, що виконавчі листи можуть бути пред'явленні до виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Статтею 24 вказаного Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Частиною 1 статті 371 ЦПК України передбачено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Норми чинного ЦПК України та інших законів не містять вичерпного переліку поважних причин пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, вони визначаються у кожному конкретному випадку залежно від фактичних обставин справи та з урахуванням загальновизнаних принципів справедливості, розумності та добросовісності.

Поважними за змістом вказаної норми процесуального права визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Особа, яка звертається із даною заявою, згідно зі ст.10 ч.3 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження поважності причин пропуску строку.

Матеріалами справи підтверджено, що із заявою про видачу виконавчого листа за вищевказаним судом рішенням представник позивача ОСОБА_5 звернувся до районного суду лише 28.12.2016 р., тобто вже після спливу строку на пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Обгрунтовуючи поважність причин пропуску, стороною позивача вказано на те, що позивач намагався виконати судове рішення в позасудовому провадженні.

Згідно з матеріалів справи, 21.08.2015 р. позивач звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Банк Київська Русь» про визнання її кредитором та включення до Реєстру кредиторів за рішенням Подільського районного суду м.Києва від 16.07.2015 р.

Як вбачається з наданої копії ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.04.2016 р., 22.09.2015 р. було відкрито провадження у справі № 826/16896/15 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду ГВФО, Фонду гарантування ВФО, третя особа: ПАТ «Банк «Київська Русь» про зобов'язання до включення позивача в перелік вкладників, а 23.02.2016 р. провадження у дані справі було зупинено до вирішення Конституційним Судом України питання щодо конституційності окремих положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно наданих документів, ніяких дій після зупинення провадження (з 24.02.2016 р.), спрямованих на отримання коштів, як вкладником, позивачем не вчинялось.

А відтак, після зупинення провадження у даній адміністративній справі, позивач з 24.02.2016 р. і в період дії строку на пред'явлення виконавчого листа до виконання (11.08.2016 р.) мала об'єктивну можливість отримати в районному суді виконавчий лист за рішенням від 16.07.2015 р. про стягнення коштів та звернути його до виконання.

Посилання представника позивача на наявність судового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_6 до Національного банку України, яке постановлено лише 05.12.2016 р. та яким скасовані постанови НБУ про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних суд не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_3 не була особою, що брала участь у даній справі, і наявність даного спору не перешкоджало отримати позивачем або її представниками виконавчий лист та звернути його до примусового виконання у встановлений законом строк.

А відтак не можна вважати поважними причини неотримання позивачем виконавчого листа протягом майже півтора року після набрання судовим рішенням законної сили, та в свою чергу пропуск строку пред'явлення його до виконання.

Таким чином, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає безпідставним твердження сторони позивача на поважність такої причини пропуску, а тому в судовому засіданні встановлена відсутність передбачених законом підстав для поновлення ОСОБА_3 строку для пред'явлення отриманого 11.01.2017 р. виконавчого листа, оскільки наведені позивачем обставини не є поважними в сенсі процесуального закону.

Відповідно до ст.37 ч.1 п.9 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 606-ХІV від 21.04.1999 р. зі змінами та доповненнями), запровадження тимчасової адміністрації банку є підставою для обов'язкового зупинення виконавчого провадження, а відтак з 11.08.2015 р. позивач міг отримати виконавчий лист за рішенням від 16.07.2015 р. та звернути його до примусового виконання в порядку і строки, встановлені законом, одночасно вирішуючи спір щодо оскарження дій Уповноваженої особи Фонду ГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь».

В зв'язку з наведеним не підлягає задоволенню заява ОСОБА_7 про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого Подільським районним судом м.Києва 11.01.2017 р. на підставі рішення Подільського районного суду м.Києва від 16.07.2015 р., яке набрало законної сили 11.08.2015 р.

Відмова позивачеві в задоволенні вищевказаної заяви не може вважатись порушенням ст.14 ЦПК України щодо обов'язковості виконання судових рішень, оскільки невиконання судового рішення в даному випадку зумовлено виною безпосередньо самого позивача у пропуску строку

асті

Відмова позивачеві у поновленні пропущеного строк не позбавляє права позивача вирішувати питання про отримання коштів, стягнутих даним рішенням, у черговості та порядку, встановленому ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 24 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 606-ХІV від 21.04.1999 р. зі змінами та доповненнями), ст.ст.3, 10, 60, 208-210, 368, 371 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в заяві ОСОБА_3 про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про захист прав споживачів фінансових послуг та стягнення коштів.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня оголошення ухвали.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова