Справа № 431/286/17
Провадження № 2-о/431/69/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Ткач О.В.,

при секретарі Кустовій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту припинення трудового договору шляхом його розірвання з ініціативи працівника, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з заявою до суду про встановлення факту припинення трудового договору шляхом його розірвання з ініціативи працівника, а також надала заяву про уточнення прохальної частини заяви.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона згідно трудового договору № 7 від 29.08.2009 року працювала на посаді менеджера-консультанта у фізичної особи підприємця ОСОБА_2 м. Луганськ, свідоцтво про державну реєстрацію № НОМЕР_1, місцем роботи заявниці було визначено торгівельне місце в м. Старобільськ.

З початком проведення антитерористичної операції з квітня 2014 року фізична особа підприємець ОСОБА_2 залишився на непідконтрольній території України та на території України не перереєструвався. Звязок між працівником та роботодавцем було втрачено. Заявниця у звязку з реальною загрозою особистій безпеці життю та здоровя не мала змоги поїхати у м. Луганськ, щоб припинити трудовий договір № 7 від 29.08.2009 року.

У заявниці відсутній екземпляр трудового договору № 7 від 29.08.2009 року, а отримати його копію у роботодавця або в Луганському міському центрі зайнятості не можливо. Місто Луганськ внесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 р. № 1085. На підставі цього відсутня будь яка законодавчо врегульована можливість для позасудового розірвання трудового договору з її ініціативи в порядку ст. 38 Кодексу України про працю.

Крім того відомості про чинність трудового договору у базах даних ЄАІС перешкоджають заявниці стати на облік як безробітна, на підставі чого вона вимушена звернутися до суду.

У судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримав.

Зацікавлена особа Старобільський районний центр зайнятості в судове засідання не зявився. Надав письмові пояснення в яких частково заперечує проти заяви.

Дослідивши докази по справі, суд вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

29.08.2009 року між заявницею та фізичної особою підприємцем ОСОБА_4 був укладений трудовий договір № 7, на підставі якого ОСОБА_1 була прийнята на посаду менеджера-консультанта, про що зроблено відповідний запис у її трудовій книжці (а.с. 9).

Заявниця бажає припинення трудового договору шляхом його розірвання з ініціативи працівника, але не має змоги цього зробити так як вона не може потрапити до міста Луганськ у зв'язку з тим, що даний населений пункт не підконтрольний державі Україна, і там проходять бойові дії. У звязку з цим вона не має можливості розірвати укладений трудовий договір, а як наслідок стати на облік як безробітна на законних підставах.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 38 КЗпП України, у тому числі, робітник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередив про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Робітник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного або трудового договору.

Згідно із Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08 червня 2001 року "Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою" та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються з фізичними особами - роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами - роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї із сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору.

Згідно із ч. 1 ст. 110 ЦПК України позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, які виходять з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованому місцю проживання або перебування позивача.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 232 КЗпП України безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами працівників підприємств, установ, організацій де комісії по трудових спорах не обираються.

Таким чином, суд вважає заявлені вимоги щодо припинення трудового договору № 7 від 29.08.2009 року шляхом його розірвання з ініціативи працівника у звязку з неможливістю продовжувати роботу, та вимоги щодо звернення судового рішення до виконання у Старобільський районний цент зайнятості, а саме зняття з реєстрації трудового договору № 7 від 29.08.2009 року та внесення відповідного запису у книгу реєстрації трудових договорів законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а у задоволенні заявлених вимог про допущення негайного виконання рішення у справі на підставі ст. 367 ЦПК відмовити, так як не передбачений порядок виконання рішення негайно, щодо зобовязання наступного роботодавця заявника внести відповідний запис у трудову книжку БТ-1 № 6098346, в порядку визначеному розділом 5 Наказу Мінпраці України (до 1997 р.), Мінюсту України, Мінсоцзахисту від 29.07.1993 № 58 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» слід відмовити внаслідок відсутності такої особи.

На підставі вищевикладеного та ч. 1 ст. 43 Конституції України, ч. 1, 3 ст. 38, п. 1 ч. 1 ст. 232 КЗпП України, керуючись ст. ст. 10,11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту припинення трудового договору шляхом його розірвання з ініціативи працівника задовольнити частково.

Встановити факт припинення трудового договору № 7 від 29.08.2009 року шляхом його розірвання з ініціативи працівника у звязку з неможливістю продовжувати роботу, ст. 38 КЗпП України. Датою припинення трудового договору № 7 від 29.08.2009 року вважати дату обрання законної сили рішення суду.

Звернути судове рішення до виконання у Старобільський районний цент зайнятості, а саме зняття з реєстрації трудового договору № 7 від 29.08.2009 року та внесення відповідного запису у книгу реєстрації трудових договорів.

В іншій частині заявлених вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Ткач