Справа № 495/1485/17
№ провадження 2/495/1425/2017
Ухвала

про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення позову

03 березня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О., розглянувши заяву ПАТ КБ "Приватбанк" про забезпечення позову по справі за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 66766,84 грн.

Разом із позовом позивач надав до суду клопотання про забезпечення позову, а саме просить накласти арешт на майно, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1, а саме на 1/6 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та на квартиру №1, розташовану за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Франка, 24, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

В обгрунтування вимог заяви ПАТ КБ "Приватбанк" зазначає, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач може здійснити заходи щодо позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за рахунок належного відповідачу майна і коштів, що може виразитися у передачі третім особам права власності на майно й кошти або його переховування від банку й державної виконавчої служби, а також проведення інших операцій з майном та коштами щодо позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за його рахунок.

Розглянувши надану заяву, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ст. 152 ЦПК України закріплені види забезпечення позову.

У відповідності до ч. 2 ст. 152 ЦПК України у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У відповідності до ст.152 ч.3 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Позивач не надав суду будь-яких доказів, які б підтвердили намір відповідача відчужити належне йому нерухоме майно.

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість відчуження нерухомого майна без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Крім того, позивач просить вжити заходи забезпечення позову на квартиру №1, розташовану за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Франка, 24, не підтверджуючи, що вказана квартира належить саме відповідачу, що може призвести до порушення прав інших осіб. Так, із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.10.2016 року № 69540993 не вбачається, що відповідач є власником вказаної квартири.

В заяві про забезпечення позову позивачем не було наведено доводів щодо співмірності позовних вимог із заявленими видами забезпечення позову, як і не було доведено наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної заяви. Зокрема, позивачем не доведено чи спроможний захід забезпечення позову у вигляді заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно належного відповідачу нерухомого майна, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необгрунтованість заяви про забезпечення позову і вважає її такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ПАТ КБ "Приватбанк" про забезпечення позову по справі за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: