Справа № 308/6490/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

07 березня 2017 року м. Ужгород

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів - Кондор Р.Ю., Готра Т.Ю.,

секретарі - Шукаль О.Я.,

з участю: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 15 грудня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Ідея Банк» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із даним позовом та подав до судового засідання заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно - автомобіль марки Hyundai, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, виключення з Акту опису і арешту майна 04.10.2016 року у виконавчому провадженні №49892916, відкритого 21.01.2016 року постановою Ужгородського МВ ДВС Ужгородського МРУЮ автомобіля, зупинення реалізації арештованого майна у виконавчому провадженні №49892916, відкритого 21.01.2016 року постановою Ужгородського МВ ДВС Ужгородського МРУЮ, а також шляхом передачі на зберігання власнику ОСОБА_1 автомобіля.

Заяву мотивує тим, що 14.09.2015 року Ужгородським міськрайонним судом постановлене заочне рішення за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору, яким позов задоволено і видано виконавчий лист №308/5723/15 від 04.11.2015 року. 04.10.2016 року було складено акт опису й арешту майна, згідно якого на автомобіль було накладено арешт, вилучено та поміщено на стоянку ДП «Сетам» спеціалізоване підприємство з реалізації майна і на сторінці 3 вказаного акту зазначено, що описане майно буде передано для реалізації і в подальшому автомобіль може бути реалізовано.

Оскільки у провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Ідея Банк» про захист прав споживачів, предметом якого є кредитний договір, укладений між сторонами, і за наслідками якого можливе рішення про визнання недійсним договору та існує реальна загроза відчуження майна відповідачем і просив заявник задовольнити заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 15 грудня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у задоволенні заяви відсутні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

Статті 151 та 152 ЦПК України містять підстави та види забезпечення позову.

Встановлено, що 26.10.2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк» укладений кредитний договір, згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 149 865,00 грн. на строк 60 місяців для фінансування купівлі спірного транспортного засобу.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 14.09.2015 року за позовом ПАТ «Ідея Банк» по вищезазначеному кредитному договору стягнуто із ОСОБА_1 суму заборгованості і 04.11.2015 року видано виконавчий лист на підставі якого 21.10.2016 року державним виконавцем Сухан М.М. було відкрито виконавче провадження про стягнення 357 558,94 грн. 03.10.2016 року головним державним виконавцем Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області у виконавчому провадженні було винесено постанову про розшук майна боржника і 04.10.2016 року складено Акт опису й арешту майна, згідно якого на спірний автомобіль було накладено арешт, вилучено та поміщено на стоянку ДП «Сетам» та в акті зазначено, що описане майно буде передано для реалізації.

Дані обставини сторонами не заперечуються.

Таким чином, вилучення спірного автомобіля, який був предметом застави, мало місце на виконання судового рішення, по якому відкрито виконавче провадження про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк», а тому не може бути задоволення заяви про забезпечення позову у даній справі, яка призведе до зупинення виконання судового рішення.

Разом з тим, на час розгляду справи в апеляційній інстанції встановлено, що згідно акту державного виконавця про проведення електронних торгів від 27.01.2017 року переможцем став ОСОБА_2, який не є стороною кредитної угоди, яку оспорює ОСОБА_3, та не залучався до участі у справі.

У відповідності із роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, які викладені в п. 4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді приводить до незворотних наслідків.

Враховуючи вищенаведені роз'яснення, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки вжиття забезпечення позову, викладені у заяві позивача, приведе до зупинення виконання судового рішення і цим самим буде мати місце порушення прав відповідача у зв'язку із застосуванням відповідних заходів, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 313-315 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 15 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Собослой Г.Г.