АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 березня 2017 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

при секретарі - Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 січня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 р. ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

На обґрунтування своїх вимог зазначала, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.07.2014 р. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

Посилаючись на те, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, та не надає матеріальної допомоги на її утримання, просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. щомісяця, яка підлягає індексації, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною 23-ох річного віку у разі продовження навчання.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20.01.2017 р. позов задоволено частково.

Справа №754/11364/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/3355/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Петріщева І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1 689,00 грн., але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, від дня пред'явлення позову - 14.09.2016 р. до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині сплати аліментів за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в розмірі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а саме у твердій грошовій сумі - 844,50 грн. та стягнути на користь держави судові витрати пропорційно до тієї частини позовних вимог ОСОБА_2, у задоволенні яких їй відмовлено, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Зазначав, що задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1 689,00 грн., суд першої інстанції не урахував його майновий стан, стан здоров'я, зокрема консультативний висновок від 16.12.2016 р. та, що він надає матеріальну допомогу дитині.

Крім того вважав, що суд неправильно застосував ч. 3 ст. 88 ЦПК України при визначенні розміру судового збору.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

ОСОБА_2 та її представник просили апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.07.2014 р. шлюб між сторонами розірвано.

ОСОБА_3 мешкає разом з матірЧю ОСОБА_2 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в Деснянському Управлінні праці та соціального захисту населення і одержує компенсаційну виплату особі, що здійснює догляд за інвалідом 2 групи ОСОБА_8

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, відомості про отримання прибутку відсутні, .

Згідно довідки Деснянського районного центру зайнятості від 07.12.2016 р. відповідач за допомогою у працевлаштуванні до державної служби зайнятості не звертався.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1 689,00 грн., суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є повнолітньою людиною, не має інших осіб на утриманні, має місце проживання, не перебуває на обліку в службі зайнятості як безробітний, а тому має можливість заробляти кошти та сплачувати аліменти на утримання свого сина в межах прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Такий висновок суду ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України).

Частиною 1 статті 184 цього Кодексу визначені випадки, коли суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд має ураховувати обставини, зазначені у ст. 182 СК України: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Зазначені вимоги закону суд урахував та з огляду на те, що відповідач є фізично здоровою особою і не має на утримання інших осіб, правильно вважав, що він здатен сплачувати аліменти у визначеному ним розмірі. Доказів на спростування правильності висновків суду, відповідач не надав.

Наданий ОСОБА_1 консультативний висновок лікаря Управління охорони здоровЧя Деснянського району м. Києва від 16.12.2016 р. не містить протипоказань щодо заняття відповідачем підприємницькою діяльністю чи будь-якою іншою роботою.

Також безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на те, що суд неправильно застосував ч. 3 ст. 88 ЦПК України

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірі мінімальної заробітної плати.

Оскільки один відсоток від задоволених позовних вимог є меншим від 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 551,20 грн., суд правильно стягнув з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 551,20 грн.

Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування не убачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 січня 2017 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: