Провадження № 2/641/308/2017 Справа № 641/9189/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді Колодяжної І.М.

при секретарі Ягодіній М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення суми депозиту , нарахованих відсотків та пені за договором банківського вкладу ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» за договором банківського вкладу №SAMDNWF401 боргу у сумі 1014,23 дол. США сума вкладу та нараховані відсотки за ним ; пеню у розмірі 3 % від суми боргу за кожен день прострочення , що складає 30,43 дол. США за кожен день прострочки , починаючи з 17 жовтня 2016 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, 15 липня 2016 року у відділенні №96 ПАТ КБ «ПриватБанк», між позивачем та банком укладено депозитний договір №SAMDNWF401 у сумі 1000,00 дол. США терміном на 3 місяці за ставкою 7% річних. Після настання дати закінчення вкладу , тобто 17.10.2016 року , позивач звернулася до відділення банку , з проханням повернення внеску відповідно до умов договору та чинного законодавства України . На момент закінчення терміну вкладу сума вкладу та нарахованих процентів становила 1014,23 дол. США . Однак в поверненні вкладу банком позивачу відмовлено,мотивуючи наявністю заборгованості перед банком у чоловіка позивача .На всі звернення позивача до співробітників банку і в концентр банку ніякої обґрунтованої інформації позивач не отримала. Згодом , після письмового звернення , банк надав письмову відповідь , де значив, що вимушений відмовити у виплаті вкладу, оскільки у чоловіка позивача «Існує заборгованість ,за якою він відповідає всім своїм майном , а грошові кошти , що є вкладом , належать чоловікові на справі спільної сумісної власності». Позивач вважає, що відповідно до законодавства України та положень договору , банк не має правових підстав відмовляти позивачу у виплаті вкладу та відсотків по ньому , та повинен був здійснити випадку після спливу строку вкладу та в день витребування , тобто 17 жовтня 2016 року . Позивач вважає, що мотиви відмови , визначені у письмовій відповіді банку , є незаконними.

У судове засідання позивачка не з,явилася , надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала.

Представник відповідача у судове засідання не з,явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду надав письмові заперечення в яких посилається на те , що позивач не надав суду оригінал договору банківського вкладу та жодного оригіналу квитанцій про внесення грошових коштів за вказаним вкладом.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 15 липня 2016 року у відділенні №96 ПАТ КБ «ПриватБанк», між позивачем та банком укладено депозитний договір №SAMDNWF401 у сумі 1000,00 дол. США терміном на 3 місяці за ставкою 7% річних , строк дії договору до 15 жовтня 2016 року (вклад на три місяці).

Позивачем на рахунок №401 у ПАТ КБ «ПриватБанк» внесені кошти у розмірі 1000,00 дол. США , що підтверджується завіреною судом копією квитанції.

21 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з заявою про повернення їй вкладу з нарахованими відсотками відповідно до договору №SAMDNWF401 від 15.07.2016 року, що підтверджується копією заяви .

Як вбачається з листа ПАТ КБ «ПриватБанк» від 08.11.2016 року за №20.1.0.0/7-20161107/5312 , банк повідомив позивача про відмову у видачі вкладу, оскільки у її чоловіка існує заборгованість , за якою він відповідає всім своїм майном, а грошові кошти , що є вкладом належать чоловіку позивача на праві спільної сумісної власності ,суд не приймає цей лист в якості доказу по справі, оскільки він не має правового значення для вирішення справи.

Статтею 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність"вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно з ч.1ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України, встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно дост.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

На підставі ст.ст.1060,1061 ЦК України, банки повертають вклади /депозити/ та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківської вкладу /депозиту/ між вкладником і банком. За договором банківського вкладу /депозиту/ незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Судом встановлено, що ПАТ КБ ПриватБанк» на день звернення позивача до суду не виконав своїх зобов'язань за договором «Вклад «Стандарт» №SAMDNWF401 від 15.07.2016 року , чим порушив взяті на себе зобов'язання, згідно ст. 1060 ЦК України.

Згідно ст. 526 ЦК України ,зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи, що ПАТ "КБ «ПриватБанк» взяті на себе зобов'язання за договором «Вклад «Стандарт» №SAMDNWF401 від 15.07.2016 року належним чином не виконав, банківський вклад не повернув, суд дійшов висновку про наявність підстав про стягнення з ПАТ "КБ «ПриватБанк»" на користь позивача суми банківського вкладу у розмірі та відсотків у розмірі 1000,00 дол. США .

Згідно абз. 3 п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року ,суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю").

З огляду на викладене, зважаючи, що валюта Договору «Вклад «Стандарт» №SAMDNWF401 від 15.07.2016 року є долар США, а ПАТ «КБ «ПриватБанк»» має передбачені чинним законодавством дозволи на здійснення валютних операцій, вимоги сторони позивача про стягнення сум вкладу за договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі.

Згідно з ч. 1 ст 60 ЦПК України кожна сторона зобов,язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Позовні вимоги в частині нарахованих відсотків за сумою вкладу та пені та 3% від суми боргу за кожен день прострочення не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження цих позовних вимог , відповідно до ст. 60 ЦПК України, що не позбавляє позивача її права на звернення до суду з відповідними позовними вимогами, надавши необхідні докази.

Порядок сплати судового збору за подання позову, ціна якого визначається в іноземній валюті передбачено абз. 2 ч.1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» .

Зважаючи, що позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору у відповідності до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», на підставі ч. з ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі пропорційно розміру задоволених позивних вимог, виходячи з ціни позову (в національній валюті України) станом на день подання позовної заяви до суду, а саме у розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 629, 1058 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 208, 213, 214, 215, 218,224 -226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства « Комерційного банку « ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму неповерненого депозиту у розмірі 1000 (одна тисяча ) доларів США .

Стягнути з Публічного акціонерного товариства « Комерційного банку « ПриватБанк» на користь держави судовий збір 640 (шістсот сорок) грн..

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги , а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя: ОСОБА_2