Справа № 573/2237/16-ц
Номер провадження 2/573/18/17
РІШЕННЯ

іменем України

19 січня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Кліщ О. В.,

за участю секретаря: Сітало Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, третя особа: Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Річківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 05 грудня 1999 року померла його мати ОСОБА_2. За життя спадкодавець склала заповіт, яким заповіла йому своє майно. Після смерті матері відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Річки, вул.Травянка, 52. Фактично ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом спільного проживання разом з спадкодавцем на час смерті. Однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, і вільно розпоряджатись спадковим майном він не може у звязку з тим, що на зазначене домоволодіння відсутні правовстановлюючі документи, будинок не зареєстрований в державному реєстрі прав на нерухоме майно. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться по вул. Травянка, буд. 52 в с. Річки Білопільського району Сумської області у порядку спадкування за заповітом після матері ОСОБА_2, яка померла 05 грудня 1999 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує.

Представник відповідача Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився, надіславши листа про розгляд справи без участі представника сільської ради, та що не заперечує проти позову.

Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи без участі нотаріуса.

У звязку з неявкою сторін, третьої особи суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Зокрема, суд вважає, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, а також норми нині діючого Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР, який діяв на час смерті спадкодавця ОСОБА_2, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно ст. 527 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Зі змісту ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 560 ЦК УРСР визначено, що спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

Зокрема п. 4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2004 року зазначено, що цивільні правовідносини, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Пунктом 5 «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2004 року передбачено, що правила книги 6 Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За приписами ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Судом встановлено, що матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 записано ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження № 1676202 (а. с. 11).

Згідно з копією заповіту, посвідченого 16 листопада 1999 року секретарем виконкому Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, зареєстрованого в реєстрі за № 750, ОСОБА_2 заповіла все своє майно ОСОБА_1, тобто позивачу по справі (а. с. 9).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БП № 073949 ОСОБА_2 померла 05 грудня 1999 року (а. с. 10).

У відповідності до довідки Філіалу Білопільської ГВД КП «Сумське МБТІ від 07 листопада 2016 року № 986 право власності на житловий будинок під № 52 по вул. Травянка у с. Річки Білопільського району ні за фізичною, ні за юридичною особою не зареєстровано (а. с. 13).

Відповідно до технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок № 52 по вул. Травянка в с.Річки Білопільського району Сумської області, виданого філіалом «Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» станом на 07 листопада 2016 року замовником на виготовлення технічної документації записано ОСОБА_1 (а. с. 4-6).

У відповідності до зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд, станом на 07 листопада 2016 року загальна інвентаризаційна вартість вказаного житлового будинку та господарських будівель і споруд складає 90 739 грн. (а. с. 7).

Згідно довідки КП «Білопільське районне архітектурно-планове бюро» № 34 від 10 листопада 2016 року та відповідного висновку житловий будинок та господарські будівлі за адресою: с. Річки, вул. Травянка, 52, зведені з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм і правил, знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці і не знаходяться на суміжних земельних ділянках (а. с. 8).

З довідок, виданих виконкомом Річківської сільської ради вбачається, що ОСОБА_2, яка померла 05 грудня 1999 року була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з сином ОСОБА_1. Заповіт від імені померлої ОСОБА_2 виконкомом сільської ради посвідчено 09 липня 1997 року за № 577, реєстраційний № 44059329, а також 16 листопада 1999 року за № 750, реєстраційний № 44181131, заповіти не змінювались і не відмінялись. Спадкоємець на майно своєчасно вступив в управління ним, так як після смерті ОСОБА_2 проживав в будинку, платив платежі та податки, розпоряджався речами померлої.

Згідно даних погосподарських книг господарем житлового будинку № 52 по вул. Травянка в с. Річки Білопільського району Сумської області являється ОСОБА_2. Будинок побудований в 1960 році (а. с. 14-15).

У розясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Згідно інформаційної довідки, виданої Білопільською районною державною нотаріальною конторою Сумської області вбачається, що держнотконторою заведена спадкова справа № 509/2000 після ОСОБА_2, яка померла 05 грудня 1999 року (видано свідоцтво про право на спадщину 23 листопада 2000 року за реєстровим № 3041) на а. с. 49.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має право на спадщину після матері ОСОБА_2, але не може оформити її, отримавши в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та визнати за ним право власності на житловий будинок № 52 по вул. Травянка в с. Річки Білопільського району Сумської області у порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 524, 525, 527, 534, 549,560 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), ст.ст. 316, 377, 1216, 1218, 1220, 1223, 1233, 1235, 1268 ЦК України, п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 Петровича до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, третя особа: Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у порядку спадкування за заповітом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Річки, вул. Травянка, 52, в порядку спадкування за заповітом після матері ОСОБА_2, яка померла 05 грудня 1999 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :