Справа № 163/347/17
Провадження № 2/163/130/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 березня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої - судді Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Костюк Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з зазначеним позовом, у якому просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем ОСОБА_2, який зареєстрований Згоранською сільською радою Любомльського району Волинської області 19.11.1993 року, про що зроблено актовий запис за №15. Від даного шлюбу у сторін народилося троє дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3. В обґрунтування заявлених вимог, позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та несумісність їх характерів. Відповідач зловживає спиртними напоями, часто в нетверезому стані влаштовує сімейні сварки, в ході яких ображає її морально, не поважає як дружину. Крім цього, відповідач не приймає участі у вихованні дітей, ніде не працює та не забезпечує сім'ю матеріально. Така поведінка останнього призвела до припинення шлюбних відносин. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що їх сімя фактично розпалась та поновити її неможливо.

В судове засідання сторони не зявились.

Позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечила проти заочного розгляду справи.

Відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України, однак в судове засідання не зявився, заяв чи клопотань щодо суті позову та процедури його розгляду, в тому числі про відкладення, не подав.

За викладених обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕГ №466309, виданого 19.11.1993 року Згоранською сільською радою Любомльського району Волинської області, встановлено, що сторони уклали шлюб 19.11.1993 року, про що складено відповідний актовий запис за №15 (а.с.3).

Під час шлюбу у сторін народилося троє дітей, двоє з яких є неповнолітніми: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується копіями свідоцтв про народження: серії І-ЕГ №073498 від 04.05.2001 року, та серії І-ЕГ №113307 від 25.04.2003 року, виданих Згоранською сільською радою Любомльського району Волинської області, відповідно (а.с.4-5).

Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сімї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин.

Таким чином, суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати.

Згідно із ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 59, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище Цвид) ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрований Згоранською сільською радою Любомльського району Волинської області 19 листопада 1993 року, актовий запис №15, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча: суддя А.Л.Гайдук