У х в а л а

28 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,

Гуменюка В.І.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про перегляд Верховним Судом України рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 серпня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 6 листопада 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про стягнення коштів у порядку спадкування,

в с т а н о в и л а :

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області рішенням від 13 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 6 листопада 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнив, ухвалив стягнути з управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому (далі - УПФУ у м. Хмельницькому) на користь ОСОБА_4 117 тис. 776 грн 47 коп., набутих у порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 9 листопада 2016 року касаційну скаргу УПФУ у м. Хмельницькому відхилила, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 6 листопада 2015 року залишила без змін.

9 лютого 2017 року УПФУ у м. Хмельницькому звернулося до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 серпня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 6 листопада 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2016 року з передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав: неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статті 1301 Цивільного кодексу України; неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, а саме статті 212 ЦПК України щодо оцінки доказів.

Обґрунтовуючи підстави подання заяви про перегляд зазначених судових рішень, передбачені пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 вересня 2016 року, в якій, на його думку, по-іншому застосовано вказані норми матеріального та процесуального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пунктів 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 9 листопада 2016 року, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції, залишивши без змін судові рішення, погодився з їх висновками про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог з огляду на те, що за життя ОСОБА_5 не була виплачена належна йому пенсія, а тому відповідно до положень статей 316, 317, 321, 1216, 1218 ЦК України, статті 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ці грошові кошти підлягають стягненню з УПФУ у м. Хмельницькому на користь позивачки у порядку спадкування за законом на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

При цьому суд указав, що зазначене свідоцтво про право на спадщину за законом ніким не оспорювалось і не скасовано.

Надана заявником ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 вересня 2016 року не може бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував рішення судів та передав справу на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи, які наведені в заяві, щодо порушення норм процесуального права не свідчать про наявність підстав для перегляду вказаного судового рішення відповідно до пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

За викладених обставин вважати заяву УПФУ у м. Хмельницькому обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 353, 355, частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про стягнення коштів у порядку спадкування за заявою Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про перегляд Верховним Судом України рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 серпня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 6 листопада 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н.П. Лященко

В.І. Гуменюк

В.М. Сімоненко