Справа № 452/3309/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"13" лютого 2017 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Кравціва В.І.,

з участю секретаря Добрянського І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоозиминської сільської ради Самбірського району Львівської області та Городищенської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 28 грудня 2016 року пред'явила позов до Великоозиминської сільської ради Самбірського району Львівської області та Городищенської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме, на земельну частку (пай) розміром 2,44 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, у порядку спадкування за заповітом майна ОСОБА_3, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що маючи намір оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом, вона, позивач, 11 вересня 2015 року звернулася до Самбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на земельну частку (пай) зокрема із тим, що правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) не відповідає чинному законодавству, оскільки цей документ старого зразка.

Згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08.12.2015 встановлено факт належності їй, позивачу, правовстановлюючого документа, а саме, що заповіту, складеного ОСОБА_3 та посвідчений заступником голови Городищенської сільської ради Баранецьким М.І. 17.08.1990.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог.

Від відповідачів Городищенської сільської ради Самбірського району Львівської області та Дублянської селищної ради Самбірського району Львівської області надійшли заяви про розгляд справи за відсутності їх представників та визнання позову (а. с. 19, 20).

Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Із свідоцтва про смерть відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3 (а.с.6).

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Із заповіту, складеного 17 серпня 1990 року, та рішення Самбірського мсіькрайонного суду Львівської області від 08.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті заповідає ОСОБА_1 ( а.с. 5).

Отже, внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина і після її смерті спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1, котра прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а також фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном.

Самбірська державна нотаріальна контора відмовила спадкоємцю за заповітом ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її баби ОСОБА_5 з посиланням на те, що правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), площею 2,44 га, що знаходиться на території села Мала Озимина Городищенської сільської ради Самбірського району Львівської області, який належав ОСОБА_3, не відповідає чинному законодавству, оскільки документ старого зразка ( а.с. 9).

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) вбачається, що ОСОБА_3 була передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,44 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території с. Мала Озимина Городищенської сільської ради і призначена для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства (а.с. 7 ).

Із витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Городищенській сільській раді відомо, що 30.05.1997 року зареєстровано сертифікат, виданий ОСОБА_3, на право на земельну частку (пай) розміром 2,31 в умовних кадастрових гектарах у Великоозиминській СВСГ (а.с. 30).

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Ураховуючи наведене, право ОСОБА_1 на спадщину, до складу якої входить право на вказану земельну частку (пай), доведено і воно підлягає захисту шляхом

визнання за позивачем права власності на це майно.

Керуючись ст. ст. 208, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на середню земельну частку (пай) розміром 2,44 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, яка розташована на території с. Мала Озимина Городищенської сільської ради Самбірського району Львівської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив рішення, протягом десяти днів з дня його проголошення, а особа, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя