Справа № 591/2893/16-ц
Провадження № 2/591/165/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Бурда Б.В.

при секретарі - Гребенькової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем і від шлюбу мають спільну дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу, дитина залишилася проживати з нею. Син постійно займається танцями, бере участь у змаганнях та навчається в ДП «Київський хореографічний коледж», вартість навчання в якому становить 9000 грн. на рік. Окрім того, син хворіє у звязку з чим вона несе додаткові витрати на лікування сина та придбання засобів корекції зору. В той же час, відповідач не бере участі в додаткових витратах на дитину, а тому , посилаючись на положення ст. 185 СК України, просить стягнути з відповідача ? частину її витрат на розвиток здібностей сина та його лікування в сумі 8482,50 грн., а також понесені по справі судові витрати.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та зазначили, що син сторін хворіє на ЖВК та короткозорість. Вона вимушена нести витрати на діагностичне обстеження сина, придбання ліків, окулярів та контактних лінз, оскільки ОСОБА_4 не може виступати в окулярах. Окрім того, ОСОБА_4 тривалий час займається танцями та досяг певних успіхів в цьому, він бере участь у змаганнях та займає призові місця. Для розвитку цих здібностей ОСОБА_4 навчається у хореографічному колежі та сплачує тренеру за винайм залу. Вважають, що відповідач має брати участь у цих додаткових витратах на дитину, тому просять стягнути з відповідача ? їх частину в сумі 8482,50 грн.

Представник відповідача позов заперечив та пояснив, що відповідач систематично та в належному розмірі сплачує аліменти на утримання сина. Зазначив, що відповідач не надала належних доказів на підтвердження понесення додаткових витрат на сина, а тому просить відмовити у задоволенні позову за його необґрунтованістю.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, дослідивши подані суду докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Як встановлено судом, позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням суду шлюб між сторонами розірваний. (а.с. 7)

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20.12.2013 року з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

У звязку з одруженням позивач змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_1.

Як вбачається з пояснень сторін та їх представників у судовому засіданні, відповідач систематично сплачує аліменти на утримання сина, які за погодженням з отримувачем аліментів перераховує безпосередньо на картковий рахунок сина ОСОБА_3, та не має заборгованості зі сплати аліментів.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 хворіє на короткозорість та ЖКХ у звязку з чим потребує корекції зору та медикаментозного лікування (а.с. 65,68). Як вбачається з медичного висновку (а.с. 65) ОСОБА_4 встановлений діагноз ЖКХ та призначене лікування, зокрема, у вигляді вживання урсофалька у продовж 6-12 місяців. З виписки з медичної картки (а.с. 68) вбачається, що ОСОБА_4 підтверджений діагноз прогресуюча міопатія середнього ступеню обох глаз.

Встановлено, що на придбання ліків (урсофалька) позивач витратила 1771,20 грн. (а.с. 60,61)

На придбання окулярів та контактних лінз було витрачено позивачем 1547 грн. та 360 грн. (а.с. 57) Окрім того, позивачем було витрачено 78 грн. на придбання засобу по догляду за лінзами (а.с. 60) та 162 грн. за підбір та консультацію з приводу носіння контактних лінз (а.с. 20)

З наведеного вбачається, що загальний розмір витрат позивача на лікування сина становив 3918,20 грн.

Посилання позивача в обґрунтування свої витрат на лікування сина на інформаційний лист (а.с. 21) та накладну (с.с 58) суд не може взяти до уваги, оскільки дані матеріали не підтверджують факт понесення позивачем будь-яких витрат.

Також суд не може взяти до уваги акти про надання медичних послуг (а.с. 59. 60, 62 та інш) з яких вбачається, що позивачем на діагностування стану здоровя сина у недержавних медичних установах були понесені витрати, оскільки позивачем не надано жодних доказів обґрунтованості цих витрат та неможливості отримання цих медичних послуг у державних чи комунальних медичних закладах.

Суд вважає за необхідне зауважити, що додаткові витрати на дитини мають бути необхідними та розумними. В той же час, посилаючись на вказані докази, позивач в обґрунтування необхідності їх понесення послалася лише на зручність для неї особисто звертатися саме до цих лікарських установ та відсутність у неї вільного часу для відвідування комунальних медичних закладів.

З наданих позивачем доказів (дипломів та класифікаційної книжки ОСОБА_4) вбачається, що син сторін тривалий час займається спортивними танцями та займає призові місця, його тренером є Балла. Він є членом ГО «ОСОБА_6 Студіо» (а.с 67) та постійно бере участь у спортивних змаганнях та зборах за кордоном, що свідчить на те, що ОСОБА_4 проявляє здібності в цьому напрямку.

Суд вважає, що заняття танцями є розвитком особливих здібностей дитини, а тому витрати позивача на навчання сина цьому напрямку та оплату праці тренера є витратами на розвиток особливих здібностей дитини.

Як вбачається з наданих суду фіскальних документів та довідки ДП «Київський хореографічний коледж» (а.с. 23, 18, 19) на вказані цілі позивачем витрачено 4500 грн. на навчання та 400 грн. сплачено тренеру ФОП ОСОБА_7

Розмір витрат позивача на розвиток особливих здібностей сина становить 4900 грн., а загальний розмір документально підтверджених витрат на лікування на розвиток здібностей дитини становить 8818,20 грн. ? частина яких (4364,10 грн.) підлягають стягненню з відповідача.

Посилання відповідача в обґрунтування заперечень проти позову на те, що він не працює та має на утримання двох непрацездатних батьків не заслуговують на увагу, оскільки відповідачем не надані належні докази на підтвердження фактів потреби батьків відповідача у допомозі та їх перебування на утримання саме у відповідача. Відсутність у відповідача постійного офіційного заробітку не звільняє його від обовязку брати участь в утриманні сина та додаткових витратах на дитину.

За наведених вище обставин позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 4364,10 грн. на відшкодування понесених додаткових витрат на дитину, а також 283,21 грн. на відшкодування понесених по справі на сплату судового збору судових витрат, пропорційно задоволеній частині позову. Підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у суду не має, оскільки позивачем суду не надані докази на підтвердження розміру цих витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4364,10 грн. на відшкодування понесених додаткових витрат на дитину, а також 283,21 грн. на відшкодування понесених по справі судових витрат.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити за необґрунтованістю вимог.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду (для осіб, що не були присутні при проголошення рішення, в той же строк з часу вручення копії рішення) апеляційної скарги.

Суддя