АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Музичко С.Г.

при секретарі - Чумаченко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 16 січня 2017 року за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Сбербанк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

Унікальний № 2-7973/11
№ апеляційного провадження: №22-ц/796/3799/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Рибак М.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
встановила:

рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2011р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» 456 131,50грн. боргу, судовий збір у сумі 1700грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120грн.

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа, виданого 19 вересня 2012 року, таким, що не підлягає виконанню повністю, посилаючись на те, що відповідно до договору поруки, який був укладений між ним та ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» 2 жовтня 2008 року, він виступив поручителем виконання зобов'язань ТОВ «Торговий дім «Бахмачконсервмолоко» за договором купівлі-продажу цінних паперів, який був укладений 2 жовтня 2008 року між ПАТ «Сбербанк» та ТОВ «Торговий дім «Бахмачконсервмолоко». Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14 вересня 2016 року ліквідовано банкрута ТОВ «Торговий дім «Бахмачконсервмолоко», відповідні відомості про що внесено до ЄДРПОУ, тому договір поруки є припиненим, у зв'язку з чим рішення по цій справі не підлягає виконанню.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2017 року у задоволенні заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та визнати виконавчий лист по справі № 2-7973/11, виданий 19 вересня 2012 року, таким, що не підлягає виконанню.

Представник заявника посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та наданим доказам про припинення договору поруки.

Також представник заявника зазначає про порушення судом норм процесуального права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки боржник та його представник були позбавлені права на справедливий суд, так як не мали змоги прийняти участі у судовому засіданні та навести свої доводи і міркування.

Учасники судового розгляду, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.235-236а т.1), у судове засідання не з'явилися, клопотання

- 2 -

про перенесення судового розгляду не подали, тому відповідно до положень ст. 305 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2011р., 19 вересня 2012р. видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» 456 131,50грн. боргу, судовий збір у сумі 1700грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120грн., який перебуває на виконанні державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14 вересня 2016р. ліквідовано ТОВ «Торговий дім «Бахмачконсервмолоко».

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішення суду про стягнення з поручителя заборгованості ухвалено до ліквідації юридичної особи, поручителем якої був ОСОБА_1, то ліквідація боржника не впливає на виконання зобов'язань поручителя.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на нормах матеріального права.

За частиною першою статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Статтею 609 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2011р. встановлено, що ТОВ «Торговий дім «Бахмачконсервмолоко», поручителем якого на підставі договору поруки виступив ОСОБА_1, свої зобов'язання за договором купівлі-продажу цінних паперів не виконало, тому борг рішенням суду був стягнений з поручителя.

Отже, кредитор реалізував своє право на стягнення з поручителя заборгованості до ліквідації боржника.

За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, положення статті 559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов'язання не може застосовуватися до правовідносин, у яких обов'язок поручителя щодо виконання зобов'язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Правовий аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що припинення основного зобов'язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов'язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника.

Такий правовий висновок був висловлений Верховним Судом України у справі 6-172цс15 і правильно застосований судом першої інстанції відповідно до ст. 360-7 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки

- 3 -

обставинам, викладеним заявником у його заяві з приводу припинення поруки, колегія суддів вважає безпідставним, так як ухвала суду містить належне обґрунтування прийнятого судового рішення та аналіз всіх зазначених заявником обставин справи та застосування норм матеріального права.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що суд позбавив боржника та його представника можливості бути присутніми у судовому засіданні та безпідставно відхилив їх клопотання про відкладення судового розгляду, не врахувавши їх відсутність з поважних причин, колегія суддів вважає безпідставними, так як з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та його представник двічі не з'явилися у судове засідання - 19 грудня 2016р. та 16 січня 2017р., будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду їх заяви.

Крім того, заявник та його представник мали можливість висловити свої доводи та міркування суду апеляційної інстанції, проте, таким своїм правом не скористалися.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставини справи, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, тому підстав для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити, ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 16 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: