АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Шахової О.В.,

ПоливачЛ.Д.,

при секретарі Горак Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорпіо» до ОСОБА_2; третя особа: ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою Мирного Євгена Миколайовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорпіо» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року,

у с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ТОВ «Скорпіо» через представника звернулось до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2; третя особа: ОСОБА_3 про витребування з володіння ОСОБА_2 на користь ТОВ «Скорпіо» квартиру, загальною площею 56,10 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, придбану ОСОБА_2 згідно Договору купівлі-продажу від 14.04.2015 року, крім того, стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року, відмовлено представнику позивача в задоволенні заяви про забезпечення позову (а.с.106-107).

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Мирний Є.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21.11.2016 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву ТОВ «Скорпіо» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

Апеляційну скаргу мотивував, зокрема, тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, оскільки суд залишив поза увагою те, що позивач звернувся до суду з позовною заявою про витребування майна із чужого незаконного володіння, а саме: квартири, загальною площею 56,10 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру, дійсно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, оскільки відповідачка не обмежена в можливостях передати спірну квартиру під заставу, перепродати, відчужити іншим способом чи вчинити інші юридичні дії щодо вказаної квартири.

_____________________________________________

Справа № 757/35823/16-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/3224/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Підпалий В.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

Спір, який виник між позивачем та відповідачкою носить майновий характер, з ціною позову 860 000 грн., а тому такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на квартиру є більш, ніж співмірним заявленим позовним вимогам.

Таким чином, судом не враховано та не досліджено всіх обставин справи, які мали значення для розгляду заяви про забезпечення позову, а також порушено строки розгляду заяви.

В суді апеляційної інстанції, представник ТОВ «Скорпіо» - Мирний Є.М., підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

ОСОБА_7 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважала за можливе розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення Мирного Є.М., який з'явився в судове засідання, з'ясувавши фактичні обставини справи та дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності та співставленні, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов до висновку про відсутність підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у спосіб, який просить позивач, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру є неспівмірним заявленим позовним вимогам.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не можливо погодитися, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов може забезпечуватися, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

При постановленні оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції не було з'ясовано всіх обставин справи, зокрема не взято до уваги рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2014 року, згідно якого визнано недійсним результати прилюдних торгів з продажу спірної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 56,10 кв.м., належної на праві власності ТОВ «Скорпіо», ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 10.03.2015 року, згідно якої припинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення господарського суду міста Києва від 11.06.2014 року, крім того; не звернуто увагу на те, що позивачем подано позов про витребування майна - спірної квартири, із чужого незаконного володіння. Також, не взято до уваги, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру дійсно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, оскільки відповідачка на даний час не обмежена в можливостях вчиняти будь-які дії зі спірною квартирою.

Крім того, як встановлено в ході розгляду справи, спір, який виник між позивачем та відповідачкою носить майновий характер, з ціною позову 860 000 грн., а тому такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на квартиру є більш, ніж співмірним заявленим позовним вимогам.

Отже, суд першої інстанції не пересвідчився в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Таким чином, посилання та доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому враховуючи, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність її скасування з постановленням нової ухвали про задоволення заяви представник позивача про забезпечення позову та накладення арешту на спірну квартиру.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Мирного ЄвгенаМиколайовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорпіо» - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року - скасувати та постановити ухвалу наступного змісту.

Заяву представника позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорпіо», про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 56,10 кв.м., яка перебуває у володінні ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий: І.М. Вербова

Судді: Л.Д. Поливач

О.В.Шахова