Справа № 738/175/17
№ провадження 2/738/210/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2017 року Менський районний суд

Чеpнiгiвської областi

в складі:

судді Сова Т.Г.

секретаря Бреус Н.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в залі суду м. Мена Чеpнiгiвської областi цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини доходу і на утримання дружини в розмірі 1/6 частини доходу відповідача. Позов мотивовано тим, що за час спільного проживання з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Подружнє життя не склалось і шлюбні відносини було розірвано. Відповідач ухиляється від утримання дитини. Він працездатний, але грошової та матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча в спромозі надавати таку допомогу. Тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, починаючи з 01 липня 2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, і на утримання дружини в розмірі 1/6 частини доходу відповідача починаючи з 01 липня 2016 року протягом всього часу її проживання, доглядом та опікування за сином - інвалідом.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 у судовому засідання позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та наполягали на їх задоволенні. Крім цього, позивач в судовому засіданні показала, що отримує на дитину допомогу в розмірі 860 грн. щомісячно до досягнення трьох річного віку та державну соціальну допомогу в розмірі 1405 грн.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме погодився сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку) і не визнав позовних вимог щодо сплати аліментів на утримання дружини, посилаючись на те, що він не має можливості сплачувати такі аліменти, оскільки не працевлаштований і не має будь якого іншого виду доходів.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, відповідача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із положеннями ст. 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

У ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Стаття 191 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, 04 вересня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 172340, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Менського районного управління юстиції у Чернігівській області 15 вересня 2015 року (а.с.6).

Відповідно до посвідчення серії АА № 102459, виданого Управлінням соціального захисту населення Менської РДА ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 є дитиною інвалідом і йому призначено державну соціальну допомогу до 31.05.2021 року в розмірі 1405 грн. (а.с.7).

На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дітей не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України, в силу якої батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, зазначене лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Відповідно до ст. 88 СК України, якщо один з подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною інвалідом, яка не може обходитись без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

В судовому засіданні було встановлено, що також підтверджується довідкою № 240/9/25-12-08, виданою начальником МДПІ 13.03.2017 року, ОСОБА_2 протягом 2016 року не мав будь яких доходів. Крім цього, з довідки № 03/359 від 09.03.2017 року, виданої директором Менського районного центру зайнятості, слідує, що ОСОБА_2 протягом 2016 року і станом на 09.03.2017 на обліку в Менському районному центрі зайнятості як безробітний не перебуває.

Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Враховуючи вищевикладене, а також, те, що аліменти на утримання того з батьків, з ким проживає дитина інвалід, присуджуються за умови того, що другий з подружжя може надавати таку матеріальну допомогу, а відповідач не працевлаштований, не має будь якого іншого виду доходу, тому суд приходить до висновку, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти, які просить з нього стягнути позивач, на її утримання, в звязку з доглядом дитини інваліда.

Також враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини, суд вважає, що аліменти можуть бути визначеними в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в змозі сплачувати такий розмір аліментів, оскільки є працездатним.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. коп.

Згідно п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 183, 188, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 209, 212- 215, 367 ЦПК України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.02.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, 640 грн. 00 коп. судового збору на користь держави за реквізитами: одержувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, р/р 0001, Код банку отримувача 820019, банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, , код класифікації доходів бюджету 22030106.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення алiментiв підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.Г. Сова