Справа № 308/4296/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Собослой Г.Г., Готра Т.Ю.,

при секретарі: Шукаль О.Я.,

за участю представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою начальника філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_3 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 грудня 2016 року у справі за цивільним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», треті особи приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії Закарпатське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», треті особи приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В поданій в порядку ст. 31 ЦПК України заяві про зміну підстави позову позивач посилається на те, що між нею і ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі Філії Закарпатське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» 13.05.2008 р. укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 81305 згідно з яким відповідач надав позивачу кредит.

В забезпечення виконання взятих на себе зобовязань нею було укладено із відповідачем іпотечний договір № 908 від 13.05.2008 р. Згідно із умовами іпотечного договору предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який складається з трьох кімнат. Будинок має загальну площу 228.7 кв.м, житлова площа 47.9 кв.м. Будинок розташований на земельній ділянці площею 0.0585 га. Адреса місця знаходження іпотечного майна: м. Ужгород, вул. Далека, 41.

16.12.2013 р. відповідач без належного повідомлення її як іпотекодавця, звернувся до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою за № 13/738 про вчинення виконавчого напису нотаріуса, щодо звернення стягнення на належне їй нерухоме майно.

30.01.2014 р. приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис за № 195 про звернення стягнення на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Далека, 41 та земельну ділянку площею 0.0585 га., кадастровий номер земельної ділянки :41:001:0169.

В основу заяви про вчинення виконавчого напису банком надано нотаріусу недостовірну (неперевірену на день подання такої заяви) інформацію. Так в абзацах 1-2, аркушу 2 заяви на імя приватного нотаріуса банк посилається на п. 2.2.2, 3.2.1, 3.2.2 договору про іпотечний кредит із зазначенням витягу тексту по пунктах. А сам договір про іпотечний кредит не надано в додатку до заяви банку про вчинення виконавчого напису. Більше того станом на день звернення до суду вона не памятає факту підписання договору про іпотечний кредит.

До заяви банку про вчинення виконавчого напису додано додатки про які їй не відомо і які вона не отримувала ні від банку ні від приватного нотаріуса, а саме, в графі 5 додатку до заяви банку зазначено про направлення розрахунку заборгованості станом на 02.08.2013 р. з підтверджуючими документами. У графі 6 додатку до заяви банку зазначено про додавання копії вимоги про усунення порушення зобовязання від 30.08.2013 р. за № 13/509, яку вона також не отримувала.

Як наслідок, ні нотаріус, ні представник банку не надали їй жодного документу, який би свідчив про законність, чи правомірність застосування до неї процедури позасудового врегулювання, а відтак описати всі порушення на день подання позову виявляється неможливим.

Посилаючись на ст.ст. 18, 590 ч. 1 ЦК України вказує, що одним із основних нормативних актів, яким врегульовано питання вчинення виконавчого напису нотаріусом є ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». У ст. 88 Закону України «Про нотаріат», чітко зазначено основні умови вчинення виконавчого напису: а саме подання документів, які підтверджують безспірність заборгованості перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Просить визнати, що виконавчий напис посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_5 30.01.2014 р. за № 195 про звернення стягнення на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Далека, 41 та земельну ділянку площею 0.0585 га, кадастровий номер земельної ділянки :41:001:0169 є таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22 грудня 2016 року позов задоволено повністю.

Визнано виконавчий напис від 30 січня 2014 року вчинений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_5 зареєстрований в реєстрі за № 195 про звернення стягнення на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вулиця Далека, будинок № 41 та земельну ділянку площею 0.0585 га, кадастровий номер земельної ділянки :41:001:0169, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_4 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду начальник філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на рішення, якою просив скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 грудня 2016 року, та ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав з наведених в ній підстав.

Представник позивача проти задоволення скарги заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13 травня 2008 року між Банком та ОСОБА_4 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №81305, згідно з яким Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 1 000 000,00 гривень на споживчі потреби, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 12.05.2018 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 13.05.2008 між Банком, Позичальником та ОСОБА_6 (надалі - Поручитель) укладено договір поруки №81305-1п, відповідно до якого Поручитель взяв на себе зобов'язання перед Кредитором відповідати у повному обсязі за зобов'язаннями Позичальника щодо повернення кредиту, процентів за користування кредитом та штрафних санкцій у розмірі та у порядку, передбачених Кредитним договором.

13.05.2008 між Банком, Позичальником та ОСОБА_7 укладено договір поруки №81305-2п, відповідно до якого Поручитель-взяв на себе зобов'язання перед Кредитором відповідати у повному обсязі за зобов'язаннями Позичальника щодо повернення кредиту, процентів за користування кредитом та штрафних санкцій у розмірі та у порядку, передбачених Кредитним договором.

13.05.2008 року між Банком та Позичальником укладено іпотечний договір, який зареєстрований в реєстрі за №908, предметом якого є житловий будинок, загальною площею 228,7 кв. м, та земельна ділянка, площею 0,0585 га, що знаходяться за адресою: вул. Далека, 41, м. Ужгород, Закарпатська область.

У зв'язку з порушенням Позичальником умов Кредитного договору АТ «Ощадбанк» 05 липня 2012 року звернувся до суду до Позичальника та поручителів з позовом про стягнення заборгованості в розмірі 1 341 477,81 грн., з яких: 999 600,00 грн. - основного боргу; 323 920.44 грн. - заборгованість по відсотках; 6 545,81 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 11411,56 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2012 року у справі №712/12632/12, яке набуло законної сили 06 листопада 2012 року, позовні вимоги задоволено.

Разом з цим, АТ «Ощадбанк» відповідно до вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», ст. 33 Закону України «Про іпотеку», 19 грудня 2013 року звернувся із заявою про вчинення виконавчого напису від 16.12.2013 року за вих. №13/738 до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_5

30.01.2014 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №195, яким в рахунок погашення заборгованості Позичальника перед АТ «Ощадбанк» в розмірі -117 224,73 гривні, з яких: 77 673,84 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом (період нарахування з 26 червня 2012 року по 30 листопада 2012 року); 30 148,80 грн. - нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту (період нарахування з 02 серпня року по 01 серпня 2013 року); 9 402,09 грн. - нарахована пеня за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту (період нарахування з 02 серпня 2012 року по 01 серпняроку), звернуто стягнення на предмет іпотеки. Стягнуто витрати за вчинення виконавчого напису в сумі - 1 172,25 грн.

Підставами для задоволення позову ОСОБА_4 та визнання виконавчого напису нотаріуса, таким, що не підлягає виконанню став висновок суду першої інстанції про пропуск Банком трирічного строку з моменту виникнення права вимоги, неповідомлення Позичальника про наявність заборгованості та необхідність її погашення в порядку статті 35 Закону України «Про іпотеку», відсутність документів, які підтверджують безспірність вимоги, відповідно до Постанови КМУ від 29.06.1999 року за №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса».

Проте, погодитись з таким висновком не можна, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено, що згідно рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2012 року у справі №712/12632/12, яке набуло законної сили 06 листопада 2012 року, позовні вимоги Банку задоволено та стягнуто з Позичальника та поручителів заборгованість в розмірі 1 341 477,81 грн., з яких: 999 600,00 грн. - основного боргу; 323 920,44 грн. - заборгованість по відсотках; 6 545,81 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 11411,56 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків. Позовні вимоги заявлено станом на 25.06.2012 року.

Стягнення за виконавчим написом нотаріуса від 30.01.2014 року проводилось за строк з 26.06.2012 року по 02.08.2013 року, тобто з наступного дня після заявлених Банком та задоволених судом позовних вимог.

Судом першої інстанції, при постановленні оскаржуваного рішення від 22.12.2016 року, помилково зазначено, що у АТ «Ощадбанк» право вимоги до Позичальника виникло задовго до дати 30.01.2011 року (початок перебігу трирічного строку по вчиненому 30.01.2014 року виконавчому напису нотаріуса), оскільки право вимоги виникло ще у 2010 року (непогашення Позичальником чергового платежу), тому й порушено спеціальний трирічний строк на вчинення виконавчого напису, який обліковується з дня виникнення права вимоги.

Проте, з таким висновком погодитись не можна, оскільки 05 липня 2012 року Банк звернувся до суду до Позичальника та поручителів з позовом про стягнення заборгованості. Позовні вимоги заявлено станом на 25.06.2012 року. Виконавчий напис нотаріуса вчинено 30.01.2014 року, строк за який проводилось стягнення з 26.06.2012 року по 02.08.2013 року, тобто розмір заборгованості, згідно виконавчого напису нотаріуса зазначається починаючи з 26.06.2012 року та включає в себе суму нарахованих відсотків, починаючи з 26.06.2012 року та штрафних санкцій та не включає в себе суму основного боргу та інших платежів, нарахованих до 25.06.2012 року включно.

Враховуючи наведене, право вимоги у Банку, в даному випадку, виникає після нарахування поточного чергового платежу, згідно умов Кредитного договору, та його несплатою Позичальником, проте в межах трирічного строку права вимоги.

Доводи суду першої інстанції про те, що початок перебігу спеціального трирічного строку права вимоги не може ототожнюватись із днем нарахування "чергової заборгованості та має відраховуватись з моменту першого прострочення погашення платежу (тобто у період з 2009 по 2011 рік) не відповідають дійсності, оскільки право вимоги виникає з моменту непогашення чергового платежу та не може виникати до їх (чергових платежів) нарахування та, відповідно, непогашення. АТ «Ощадбанк» скористався правом вимоги про стягнення в судовому порядку заборгованості станом на 25.06.2012 року по зобов'язаннях строк виконання яких настав та не мав можливості на заявления вимог, що будуть нараховані в майбутньому, тобто у період після 26.06.2012 року.

Оскарженим виконавчим написом нотаріуса, задовольняються вимоги Банку за період, починаючи з 26.06.2012 року, тому й початок перебігу трирічного строку з дня виникнення права вимоги, повинен відраховуватись саме з дати непогашений чергового платежу.

Таким чином, виконавчий напис нотаріуса вчинено в межах трирічного строку на вчинення виконавчого напису, початок перебігу якого пов'язаний з моментом виникнення права вимоги на черговий непогашений платіж (нараховані відсотки) - виконавчий напис нотаріуса вчинено 30.01.2014 року, строк за який проводиться стягнення з 26.06.2012 року по 02.08.2013 року.

Стосовно неповідомлення Позичальника про наявність заборгованості та необхідність її погашення в порядку статті 35 Закону України «Про іпотеку», колегія констатує наступне.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в договорі адресу.

У силу приписів ст. 35 Закону України «Про іпотеку», АТ «Ощадбанк» неодноразово надсилалась на адресу Позивача письмова вимога про усунення порушень зобов'язання від 30.08.2013 року за вих. №13/509, зокрема, цінним листом з описом вкладення та відміткою поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення 30.08.2013, номер відправлення - 910 (а.с. 68-70).

До заяви АТ «Ощадбанк» вих. №13/738 від 16.12.2013 про вчинення виконавчого напису було додано копію письмової вимоги про усунення порушень зобов'язання за вих. №13/509 від 30.08.2013, з доказами його направлення Позивачу та повідомлення - розписку про вручення відправлення спецзв'язку за №558.

Таким чином, при вчиненні Виконавчого напису Нотаріусом були дотримані вимоги пункту 2.3 глави 16 Наказу в частині перевірки наявності відмітки поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в договорі застави адресу Позивача.

Стосовно необґрунтованості висновків суду першої інстанції про відсутність документів, порушення при вчиненні виконавчого напису вимог щодо безспірності заборгованості та ненадання всіх необхідних документів нотаріусу, які підтверджують безспірність вимоги, що призвело до порушення прав Позичальника, колегія суддів, приходить до наступного висновку.

Пунктом 19 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріуси вчиняють виконавчі написи.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п.п. 1.1, 1.2 ч.І глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (далі - Перелік), передбачено, що для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими правочинами, передбачено подання Нотаріусу для вчинення виконавчого напису наступних документів:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми

заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення

заборгованості.

Банком до заяви про вчинення виконавчого напису, серед іншого, було долучено: копію договору відновлювальної кредитної лінії № 81305 від 13.05.2018; оригінал Іпотечного договору від 13.05.2008; розрахунок заборгованості станом на 02.08.2013; докази надання кредиту (копії заяв про видачу готівки).

Відтак, Банком надано вичерпний перелік документів, необхідних для вчинення виконавчого напису, в розумінні пункту 1 Переліку.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (п. 3.5 ч. З глави 16 Порядку).

Факт визнання заборгованості або наявності заперечення боржника щодо розміру (у випадку відсутності доказів, які спростовують суму заборгованості, встановлену у виконавчому написі) або порядку стягнення жодним чином не впливає на об'єктивний критерій її визначення як безспірної за наявності переліку документів, які передбачені законодавством (Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172). У протилежному випадку, такий спосіб захисту цивільних прав як вчинення виконавчого напису був би неефективним.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють її розмір, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (Закон № 996-XIV).

Враховуючи, що подані АТ «Ощадбанк» нотаріусу документи у повній мірі відповідають вимогам Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, тому відсутні належні правові підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, і відповідно для задоволення позову.

За таких обставин норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат» при вчиненні виконавчого напису Нотаріусом було дотримано, а тому напис не може бути визнаний із цих підстав таким, що не підлягає виконанню.

Отже, суд першої інстанції допустив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції, відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, судова колегія,

Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу начальника філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_3М задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 грудня 2016 року скасувати. Ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», треті особи приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді