Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2999/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді А.А.Надопта, при секретарі С.С.Онисько, за участі представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом Моторне(транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов"язаних з регламентною виплатою,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, про відшкодування в порядку регресу витрат, пов"язаних з регламентною виплатою.

Вимоги позову мотивовано тим, що 22 лютого 2013 року в с. Теково в напрямку с. Сасово Виноградівського району з вини відповідача ОСОБА_2, який керував автомобілем Мерседес з державними номерними знаками АО 7338 АН, була скоєна дорожньо- транспортна пригода.

Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.11.2013 року.

В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Крайслер з номерними знаками ВС 2297 ВА, що на момент ДТП належав ОСОБА_3

Відповідно до Звіту про оцінку автомобіля №94 від 24 червня 2013 року, складеного оцінювачем ОСОБА_4, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Крайслер, становить 113340,00 грн. , утилізаційна вартість цього автомобіля складає 54387,40 грн.

Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач ОСОБА_2 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Потерпілий з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України, з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/6802580 терміном дії з 14.06.2012 року до 13.06.2013 року.

У зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 50000,00 грн. (копія платіжного доручення № 1/1-20783 від 29 серпня 2014 року.

Ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

29.08.2014 року МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому, а також витрат, понесених МТСБУ для встановлення розміру збитку та збору документів (1547,00 грн.). На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ.

Оскільки позивач МТСБУ відповідно до закону здійснило регламентну виплату за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, просить суд стягнути понесені ним витрати в розмірі 51547 грн. 00 коп.

Представник позивача МТСБУ, будучи належним чином в судове засідання не з»явився, однак при подачі позову просив суд справу розглянути за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2, який належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, в судове засідання не з"явився, однак його представник адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заявленого позову до відповідача не визнала та просила суд в такому відмовити.

Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.ст.10,11,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні встановлено, що 22 лютого 2013 року в с. Теково в напрямку с. Сасово Виноградівського району з вини відповідача ОСОБА_2 1.1., який керував автомобілем Мерседес з державними номерними знаками АО 7338 АН, була скоєна дорожньо- транспортна пригода.

Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.11.2013 року. Вирок вступив в законну силу. (а.с.3-7).

В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль Крайслер з номерними знаками ВС 2297 ВА, що на момент ДТП належав ОСОБА_3

Відповідно до Звіту про оцінку автомобіля №94 від 24 червня 2013 року, складеного оцінювачем ОСОБА_4, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Крайслер, становить 113340,00 грн. , утилізаційна вартість цього автомобіля складає 54387,40 грн.(а.с.10-11).

Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач ОСОБА_2 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно зі ст. 22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП.

Потерпілий з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України, з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/6802580 терміном дії з 14.06.2012 року до 13.06.2013 року.

У зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 50000,00 грн. (копія платіжного доручення № 1/1-20783 від 29 серпня 2014 року (а.с.15).

Ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 ст.38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст.13 Закону.

29.08.2014 року МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому, а також витрат, понесених МТСБУ для встановлення розміру збитку та збору документів (1547,00 грн.). На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ.

Оскільки МТСБУ відповідно до Закону здійснило регламентну виплату за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, просить суд стягнути понесені ним витрати в розмірі 51547 грн.00 коп.

Ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 ст.38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст. 13 Закону.

Так, відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Абзацом 2 ч.2 ст.16 ЦК України передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Дослідивши вказані вище докази в судовому засіданні та оцінивши їх належність, суд вважає, що дані докази містять вичерпну інформації щодо обставин, які мають значення для вирішення даної справи.

Оцінивши у відповідності до ст.212 ЦПК України належність, допустимість і достовірність кожного, наданого позивачем доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, суд обгрунтовано дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Суд також вважає, що судові витрати по справі, які поніс позивач, слід стягнути з відповідача, оскільки відповідно до вимог ст.88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. В даному випадку відповідно до платіжного дорученя за №45456 від 12.10.2016 року (а.с.2) позивач сплатив 1378 грн. судового збору та 2000 грн. витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 60, 61, 169, 174, 209, 212-215, 218, ЦПК України , суд, -

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 (дані про ІПН в матеріалах справи відсутні) на користь Моторного (транспортне страхового бюро України), 02154, м.Київ, Русанівський бульвар 8, п/р 871 в Укрексімбанку м. Київ, МФО 322313, ідент.код 21647131, кошти в розмірі: 51547,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 (дані про ІПН в матеріалах справи відсутні) (дані про ІПН в матеріалах справи відсутні) на користь Моторного (транспортне страхового бюро України), 02154, м.Київ, Русанівський бульвар 8, п/р 871 в Укрексімбанку м. Київ, МФО 322313, ідент.код 21647131, судові витрати в розмірі 1378 грн.60 коп. та 2000 грн. витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_5