Ухвала

іменем україни

01 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Донецької області від 30 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 лютого 2001 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого вони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03 грудня 2008 року з ОСОБА_5 стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 20 листопада 2008 року, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з довідкою, виданої 14 лютого 2013 року відділом Державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції, у відповідача за період з 01 жовтня 2011 року по 30 серпня 2012 року виникла заборгованість по аліментам у розмірі 13 787,29 грн, а відповідно до довідки від 23 грудня 2013 року за період з 31 серпня 2012 року по 30 листопада 2013 року складає 4 784,21 грн.

На підставі вказаного позивач просила стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів з жовтня 2011 року по 30 листопада 2013 року - у розмірі 76 117,07 грн, три проценти річних у розмірі 1 332,57 грн та індексацію на суму заборгованості у розмірі 418,60 грн.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 травня 2015 року позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в частині вимог про стягнення трьох процентів річних та індексації на суму заборгованості залишена без розгляду.

Заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за несплачені аліменти у розмірі 76 117,07 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 2 300 грн та судовий збір у розмірі 778,68 грн.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 30 червня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 5 278,67 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 95,93 грн і судовий збір у розмірі 70,84 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржуване рішення апеляційного суду залишити без змін.

Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 березня 2016 року в справі№ 6-2589цс15.

Отже, змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд правильно виходив із того, що при визначенні розміру аліментів до заборгованості за попередні місяці не додається заборгованість за наступні місяці.

З урахуванням вказаного колегія суддів вважає, що апеляційний суд, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалив законне і обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 30 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана І.М. Завгородня В.М. Коротун