Справа № 133/2485/16-ц
Рішення

Іменем України

14 березня 2017 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі: головуючого - судді: Проця В.А.

при секретарі Гаврилюк О.Г.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині справу за позовом ОСОБА_2 до Козятинської районної ради Вінницької області про визнання незаконним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Козятинської районної ради Вінницької області про визнання незаконним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову вказала, що 07 серпня 2013 року на виконання рішення 14 сесії 6 скликання Козятинської районної ради від 06 серпня 2013 року № 08-14-06 Про укладення контракту з керівником комунального підприємства «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» між нею та Козятинською районною радою Вінницької області укладено контракт на термін з 07.08.2013 року по 07.08.2018 року.

Розпорядженням голови Козятинської районної ради ОСОБА_3 від 06 липня 2016 року № 72 достроково розірвано контракт від 07.08.2013 року з нею ОСОБА_2 керівником комунального підприємства «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» з 06 липня 2016 року. Цим же розпорядженням її було звільнено з посади директора комунального підприємства «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» з 06 липня 2016 року згідно п. 8 ст. 36 КЗпП України (підстави передбачені контрактом).

Оскільки, розірвання контракту та її звільнення було здійснено з порушенням процедури, передбаченої умовами контракту та статуту підприємства, з перевищенням повноважень голови районної ради, а також за надуманих головою Козятинської районної ради - ОСОБА_3 підстав, вона оскаржила вищевказане розпорядження до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 жовтня 2016 року в цивільній справі № 133/1755/16-ц розпорядження голови Козятинської районної ради ОСОБА_3 від 06.07.2016р. № 72 про дострокове розірвання контракту та її звільнення було визнано незаконним і її поновлено на посаді директора КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» та стягнуто на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також, моральну шкоду.

На виконання вищевказаного рішення суду в частині вимог, що підлягають негайному виконанню нею було отримано виконавчі листи, які вона звернула до виконання безпосередньої до Козятинської районної ради, що підтверджується заявами від 18.10.2016р. та 21.10.2016року, які відповідач відмовився добровільно виконати. Тоді вона звернула вказані виконавчі листи до примусового виконання до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, де 24.10.2016 року старшим державним виконавцем відділу ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження.

Розпорядженням голови Козятинської районної ради ОСОБА_3 від 28 жовтня 2016 року № 120 її було поновлено на посаді директора комунального підприємства «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» з 07 липня 2016 року і як зазначено в даному розпорядженні, воно прийняте на виконання рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13.10.2016 року по справі № 133/1755/16-ц та постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.10.2016 року.

Про поновлення її на роботі також було внесено відповідний запис у її трудову книжку. При цьому, такий запис проведено 01 листопада 2016 року , а не в день коли її було поновлено на посаді директора аптеки, тобто, 28 жовтня 2016 року.

Однак, 01 листопада 2016 року іншим розпорядженням голови Козятинської районної ради ОСОБА_3 № 122 її знову, вдруге було звільнено з посади директора комунального підприємства «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» вже з 01 листопада 2016 року і достроково розірвано контракт від 07.08.2013р., вже керуючись, як зазначено в самому розпорядженні статутом КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради», висновками проведеного аналізу фінансового стану КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» та у зв?язку з порушенням пунктів 2.7, 2.13., 2.22. контракту.

З таким розпорядженням голови Козятинської районної ради вона також не може погодитись, вважає його незаконним, надуманими самим головою районної ради з особистих мотивів.

Відповідно до Статуту комунального підприємства «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» затвердженого рішенням сесії Козятинської районної ради 5 скликання від 14 березня 2008 року із змінами внесеними рішенням 17 сесії районної ради 5 скликання від 11.07.2008р. № 19-17-05, п.1.1, 1.2, 1.3 - комунальне підприємство «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» створене за рішенням сесії Козятинської районної ради від 14 березня 2008р. на базі майна, що знаходиться у спільній власності територіальних громад сіл та селищ Козятинського району Вінницької області, засновником є Козятинська районна рада, п.6.4 - «керівництво, поточне (оперативне) управління Аптекою здійснює директор, який призначається та звільняється засновником за поданням голови районної ради, шляхом укладання контракту».

Відповідно, як призначати, так і звільняти її з посади директора КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» має право лише засновник Козятинська районна рада доручивши голові ради укладати контракт чи розривати контракт, а голова районної ради може лише піднімати питання (подавати подання) розірвання контракту та подальшого звільнення директора аптеки.

З огляду на вказане, голова Козятинської районної ради Вінницької області ОСОБА_3 знову перевищив свої повноваження та діяв у супереч закону.

Так, в оскаржуваному розпорядженні № 122 від 01 листопада 2016 року є посилання на висновки проведеного аналізу фінансового стану КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради», з якими вона не ознайомлена і не має навіть уяви про їх зміст та про їх існування вона дізналася з розпорядження, що оскаржує. Також не доведені факти порушення нею пунктів 2.7., 2.13, 2.22. контракту.

Поряд з тим, пункт 2.22. контракту встановлює один із зобов?язань не працювати за сумісництвом в будь-яких установах, підприємствах, закладах та інших суб?єктах господарювання, займатися індивідуальною комерційною діяльністю, за винятком виконання роботи за спеціальністю у межах робочого часу за основною посадою лікаря відповідної спеціалізації.

З моменту укладення вказаного контракту, вона працювала за спеціальністю у межах робочого часу за основною посадою лікаря-неонатолога в КП «Козятинська районна лікарня» на 0,5 посади, що підтверджується записом у її трудовій книжці під № 8 від 03.06.2008 року, а тому, посилання відповідача на порушення нею п.2.22 контракту є безпідставними і ще раз підтверджує надумані причини звільнення її з посади директора аптеки.

Повторним незаконним звільненням з роботи їй завдано моральну шкоду, оскільки дізнавшись про звільнення з роботи у неї різко погіршився стан здоров?я, підвищився тиск, з?явились головні болі, вона втратила сон і спокій і через це була змушена регулярно приймати ліки.

Вдруге було порушено її конституційне право на працю, оскільки знову, з особистих мотивів та порушенням процедури її звільнили з роботи ігноруючи рішення суду, яке було прийняте за попереднім звільненням, яке було судом визнано незаконним.

Особисті мотиви голови райради щодо її звільнення підтверджується регулярними за останній час публікаціями в засобах масової інформації, які надає сам пан ОСОБА_3, а це, газета «Вісник Козятинщини», де особлива увага прикута до її чоловіка - попередника ОСОБА_3 на посаді голови, та всієї її родини, включаючи батьків чоловіка.

Такі публікації посилюють її моральні страждання, негативно впливаючи на стан її здоров?я, а тому, просить стягнути з відповідача на її користь 50000 гривень у відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконним звільненням.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 позов підтримала і підтвердила обставини вказані в ньому.

Представник відповідача Козятинської районної ради Вінницької області в судове засідання повторно не зв?явився, при цьому, суд визнав не поважними причини його неявки, оскільки це була вже не перша неявка в його в судове засідання, крім того, Козятинська районна рада не була позбавлена можливості забезпечити явку в судове засідання іншого свого представника.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача голова Козятинської районної ради ОСОБА_3 в судове засідання також повторно не з?явився, хоча належним чином повідомлявся про день і час слухання справи, при цьому, не надав суду доказів поважної причини своєї відсутності.

На підставі ст. 225 ЦПК України, суд ухвалив, провести заочний розгляд справи.

Заслухавши позивача, давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що 07 серпня 2013 року на виконання рішення 14 сесії 6 скликання Козятинської районної ради від 06 серпня 2013 року № 08-14-06 Про укладення контракту з керівником комунального підприємства «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» між позивачем та Козятинською районною радою Вінницької області укладено контракт на термін з 07.08.2013 року по 07.08.2018 року.

Розпорядженням голови Козятинської районної ради ОСОБА_3 від 06 липня 2016 року № 72 достроково розірвано контракт від 07.08.2013 року з ОСОБА_2 керівником комунального підприємства «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» з 06 липня 2016 року. Цим же розпорядженням позивача було звільнено з посади директора комунального підприємства «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» з 06 липня 2016 року згідно п. 8 ст. 36 КЗпП України (підстави передбачені контрактом).

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 жовтня 2016 року в цивільній справі № 133/1755/16-ц розпорядження голови Козятинської районної ради ОСОБА_3 від 06.07.2016р. № 72 про дострокове розірвання контракту та звільнення позивача було визнано незаконним і останню було поновлено на посаді директора КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» та стягнуто на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також, моральну шкоду.

Розпорядженням голови Козятинської районної ради ОСОБА_3 від 28 жовтня 2016 року № 120 позивача було поновлено на посаді директора комунального підприємства «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» з 07 липня 2016 року і як зазначено в даному розпорядженні, воно прийняте на виконання рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13.10.2016 року по справі №133/1755/16-ц та постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.10.2016р.

Про поновлення на роботі було внесено відповідний запис у трудову книжку позивача, однак, лише 01 листопада 2016 року , а не в день коли останню було поновлено на посаді директора аптеки, тобто, 28 жовтня 2016 року.

Цього ж дня, тобто, 01 листопада 2016 року, фактично не допустивши позивача до роботи, іншим своїм розпорядженням № 122 голова Козятинської районної ради ОСОБА_3 вдруге звільнив позивача з посади директора комунального підприємства «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» вже з 01 листопада 2016 року і достроково розірвав контракт від 07.08.2013 року, вже керуючись, як зазначено в самому розпорядженні статутом КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради», висновками проведеного аналізу фінансового стану КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» та у зв?язку з порушенням останньою пунктів 2.7, 2.13., 2.22. контракту.

Суд вважає, що розірвання контракту та звільнення позивача було здійснено незаконно з порушенням процедури, передбаченої ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», умовами контракту та статутом підприємства.

Так, відповідно до Статуту комунального підприємства «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» затвердженого рішенням сесії Козятинської районної ради 5 скликання від 14 березня 2008 року із змінами внесеними рішенням 17 сесії районної ради 5 скликання від 11.07.2008р. № 19-17-05, п.1.1, 1.2, 1.3 - комунальне підприємство «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» створене за рішенням сесії Козятинської районної ради від 14 березня 2008р. на базі майна, що знаходиться у спільній власності територіальних громад сіл та селищ Козятинського району Вінницької області, засновником є Козятинська районна рада, п.6.4 - «керівництво, поточне (оперативне) управління Аптекою здійснює директор, який призначається та звільняється засновником за поданням голови районної ради, шляхом укладання контракту».

Відповідно, як призначати, так і звільняти позивача з посади директора КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» має право лише засновник Козятинська районна рада доручивши голові ради укладати контракт чи розривати контракт, а голова районної ради може лише піднімати питання (подавати подання) розірвання контракту та подальшого звільнення директора аптеки.

Нова редакція пункту 6.4 статуту, яка була затверджена рішенням ради 8 сесії 7 скликання від 28.10.2016 року при звільненні позивача не повинна була застосовуватись роботодавцем, оскільки після реєстрації цих змін до статуту 01.11.2016 року, дані зміни набрали чинності з наступного дня після їх державної реєстрації, тобто, 02.11.2016 року, відповідно до положень ст. 89 ч. 5 та 253 ЦК України, тобто тоді, коли ОСОБА_2 вже була звільнена з посади саме директора аптеки, а зміни в даному пункті стосувались посади завідуючого аптекою.

Крім того, вищевказані зміни до вищевказаного пункту статуту про право голови ради звільняти завідуючого аптекою у міжсесійний період з послідуючим затвердження такого розпорядження сесією за своєю юридичною природою є нікчемним, оскільки суперечить ст. 43 ч. 1 п. 20 ЗУ «Про місцеве самоврядування», яка встановлює діаметрально протилежний принцип звільнення керівника комунального підприємства, а саме це право надано виключно сесії, а голові ради відводиться лише технічна функція видати відповідне розпорядження, і ніяких виключень щодо міжсесійного періоду даний закон не містить і повноважень голові ради звільняти керівників комунальних підприємств без попередньої згоди ради закон не дає права.

Так, в оскаржуваному розпорядженні № 122 від 01 листопада 2016 року є посилання на висновки проведеного аналізу фінансового стану КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» з якими позивача не ознайомлювали, пояснень щодо них не відбирали.

Пункт 2.22. контракту встановлює один із зобов?язань не працювати за сумісництвом в будь-яких установах, підприємствах, закладах та інших суб?єктах господарювання, займатися індивідуальною комерційною діяльністю, за винятком виконання роботи за спеціальністю у межах робочого часу за основною посадою лікаря відповідної спеціалізації.

З моменту укладення вказаного контракту, позивач працювала за спеціальністю, у межах робочого часу, за основною посадою лікаря-неонатолога в КП «Козятинська районна лікарня» на 0,5 посади, що підтверджується записом у її трудовій книжці під № 8 від 03.06.2008 року, а тому, посилання відповідача на порушення позивачем п. 2.22 контракту є безпідставними, оскільки даний випадок відноситься до виключення вказаного у даному пункті.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, у тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Оцінюючи наведені вище докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що звільнення позивача з роботи було проведено без законної підстави і її слід поновити на попередній роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Визначаючись з сумою середнього заробітку, що підлягає стягненню на користь позивача, суд виходить з того, що строк вимушеного прогулу складає 4 місяці 13 днів.

Оскільки позивачку було вдруге звільнено відразу після поновлення на роботі, то при визначенні середньомісячного заробітку, який слід стягнути з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги середньомісячний та середньоденний заробіток позивача, згідно довідки №58 від 22.09.2016 року, на яку є посилання у рішенні Козятинського міськрайсуду від13.10.2016 року по аналогічному трудовому спору, відповідно до ст. 61 ч. 3 ЦПК України, який складав відповідно: 4265, 35 грн. та 236, 96 грн., а тому, заборгований середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу після проведеного розрахунку, складає 20141, 88 гривень. Від цієї суми слід відняти суму заробітної плати 19124, 28 гривень, яку отримана позивачем за листопад 2016 року по лютий 2017 року на посаді лікаря неонатолога КП «Козятинська центральна районна лікарня Вінницької обласної ради».

Після проведеного розрахунку з Козятинської районної ради Вінницької області на користь ОСОБА_2 слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 01 листопада 2017 року по 14 березня 2017 року, тобто, день постановлення рішення, в сумі 1017, 60 гривень.

Суд вважає, що незаконним звільненням ОСОБА_2 заподіяна моральна шкода, оскільки після звільнення з роботи у неї погіршився стан здоров?я, підвищився тиск, з?явились головні болі, вона втратила сон і спокій і через це була змушена регулярно приймати ліки.

Вдруге було порушено її конституційне право на працю, оскільки знову, з особистих мотивів та порушенням процедури було звільнено з роботи ігноруючи висновки, встановлені у попередньому рішенні суду про звільнення позивача.

Внаслідок того, що позивач залишилась без роботи, вона втратила нормальні життєві звязки, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, та грубо були порушенні її конституційні трудові права, а тому, керуючись принципом розумності і справедливості на користь позивача з відповідача слід стягнути у відшкодування моральної шкоди, суму - 5000 гривень.

Правовідносини, які склались між сторонами відповідають вимогам ст.ст. 232, 233, 234, 235, 237-1 КЗпП України.

Крім того суд приймаючи рішення по даній справі, зобовязаний допустити його негайне виконання в частині поновлення позивача на роботі та в частині стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах всієї присудженої судом суми. Оскільки вона менша за розмір середньомісячного заробітку, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 234, 235, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 213-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконним розпорядження голови Козятинської районної ради ОСОБА_3 від 1 листопада 2016 року № 122 про дострокове розірвання контракту з директором Комунального підприємства «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» від 07.08.2013 року з 1 листопада 2016 року та звільнення ОСОБА_2 з посади директора Комунального підприємства «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» з 1 листопада 2016 року згідно п. 8 ст. 36 КЗпП України (підстави передбачені контрактом).

Поновити ОСОБА_2 на посаді директора Комунального підприємства «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» з 1 листопада 2016 року.

Стягнути з Козятинської районної ради Вінницької області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 1 листопада 2016 року по 14 березня 2016 року, в сумі 1017 (одну тисячу сімнадцять) гривень 60 копійок.

Стягнути з Козятинської районної ради Вінницької області на користь ОСОБА_2 5000 (п?ять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Козятинської районної ради Вінницької області на користь ОСОБА_2 55 (п?ятдесят п?ять) гривень 12 копійки сплаченого судового збору.

Стягнути з Козятинської районної ради Вінницької області на користь держави 551 (п?ятсот п?ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Дане рішення допустити до негайного виконання в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайсуд з дня проголошення рішення.

Суддя: (підпис)

Згідно оригіналу.

Рішення не набрало законної сили.

Суддя:

Секретар:

Дата документу 14.03.2017