Справа № 442/6796/16 Головуючий у 1 інстанції: Коваль Р.Г.
Провадження № 22-ц/783/2067/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шумська Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючий суддя Шумська Н.Л.

судді: Левик Я.А., Струс Л.Б.

секретар Бадівська О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ТзОВ "Фінансова компанія "Поліс", ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Любові Володимирівни про визнання недійсним частин іпотечних договорів та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 листопада 2016 року задоволено заяву ОСОБА_2. В порядку забезпечення позову накладено арешт на належне Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс"майно, а саме будівлю магазину /магазин ІНФОРМАЦІЯ_1/, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, будівлю магазину позначену літ. А-1, цегляно-металічна, загальною площею 251, 8 м.кв.; будівлю магазину, літ «Б» - торгови зал літ. «1», площею 167, 9 м.кв.; торговий зал літ. «2» площею 74,8 м.кв. , побутову кімнату «1-3» площею 17,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул.. Л.Українки, 1 будівлю магазину позначену літ. «Б-1», цегляно-газоблок, загальною площею 260, 6 м.кв.; земельну ділянку площею 0.0640 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться у АДРЕСА_1, також заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» та будь-яким іншим особам (в тому числі але не виключно органам реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна) вчиняти будь-які дії пов'язані реєстрацією та відчуженням зазначеного майна.

Ухвалу оскаржив відповідач - ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс». Уважає її незаконною, постановленою з грубим порушенням норм процесуального права. Зазначає, що позивачем не надано жодних доказів, які підтверджують реальність намірів щодо відчуження нерухомого майна належного Товариству. Звертає увагу на те, що заявлений спір носить немайновий характер, а відтак не може бути забезпечено позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача. Окрім того, майно на яке накладено арешт в порядку забезпечення позову не є предметом спору в межах даної цивільної справи. Судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі жодним чином не досліджено та необґрунтовано необхідність застосування заходів забезпечення позову у даній справі. Обґрунтованість застосування конкретних заходів забезпечення має оцінюватись судом з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів, а також наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, чи обумовлена імовірність утруднення виконання або невиконання ймовірного рішення суду в разі невжиття заходів таких заходів. Постановляючи оскаржувану ухвалу суд дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. Просить ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 листопада 2016 року скасувати та постановити нову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Перевіряючи законність ухвали про забезпечення позову, колегія враховувала вимоги закону, ст. ст. 151-153 ЦПК України і роз'яснення постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

З виділених матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ТзОВ "Фінансова компанія "Поліс", ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Любові Володимирівни про визнання недійсним частин іпотечних договорів та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що не давав згоди на включення до іпотечних договорів застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом позасудового врегулювання та вважає, що у зв'язку з цим слід визнати недійсними певні пункти 6 розділу іпотечних договорів недійсними та скасувати державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс» на приміщення передані за іпотечними договорами. ПАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс».

В п. 4 Постанови Пленуму передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом під час постановлення ухвали від 28 листопада враховано те, що ст.. 152 ЦПК України дає можливість суду у разі необхідності застосувати спосіб забезпечення позову, який є співмірним із заявленими позовними вимогами. У зв'язку з цим, суд надав належну правову оцінку тому, що між сторонами дійсно існує спір, предметом якого є визнання недійсними пунктів іпотечних договорів, які стосуються предметів іпотеки, переданих за цими договорами в іпотеку Банку. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд врахував, що на майно, передане в іпотеку вже було звернуто стягнення шляхом позасудового врегулювання та існує можливість подальшого відчуження спірного майна до моменту вирішення даної справи, що і є на думку позивача реальною загрозою невиконання рішення по даній справі у разі задоволення його позовних вимог.

Надавши належну правову оцінку саме тим обставинам, якими позивач обгрунтовував свої вимоги про забезпечення позову, суд дотримався порядку, встановленого процесуальним законом, для вирішення цього питання, а тому ухвала суду першої інстанції є законною, підстав для скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п. 1 ч. 2 ст. 307, ст. 312 , п.4 ч.1 ст. 314, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" відхилити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя

Судді: