Справа № 296/8724/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" січня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участю: секретаря судового засідання Галіцької А.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Житомирської міської ради за участі третьої особи Житлово-будівельного кооперативу №1 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті чоловіка ОСОБА_2 на квартиру №21, що знаходиться в м.Житомир, вул.В.Бердичівська, 47.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 помер 05.09.2015р. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Позивачка, як єдиний спадкоємець після смерті ОСОБА_2, з метою оформлення спадкових прав звернулася до нотаріуса із заявою. Постановою нотаріуса від 05.10.2016р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. ОСОБА_2 був членом Житлово-будівельного кооперативу №1 і одержав у ньому квартиру АДРЕСА_1. Пайовий внесок ОСОБА_2 виплатив у повному обсязі, однак не здійснив реєстрацію права власності на квартиру.

Позивачка у судове засідання не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи в засідання суду не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи та спадкової справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про одруження серії VІ-УР № 081903, 28.08.1966р. зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Хімчик» (а.с.6).

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ТП №269820 ОСОБА_2 помер 05.09.2015р. (а.с.5).

Відповідно до довідки ЖБК №1 від 08.10.2016р. ОСОБА_2 проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Пай за дану квартиру виплачений в 1991 році повністю. Заборгованості за дану квартиру не має (а.с.10).

Згідно довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №8706 від 07.12.2015р. право власності на квартиру АДРЕСА_1 не зареєстроване (а.с.9).

Відповідно до довідки ЖБК №1 від 10.09.2016р. померлий ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з ним на день смерті та протягом шести місяців після смерті була зареєстрована його дружина ОСОБА_1, інших зареєстрованих не було (а.с.7).

Позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4 №1663/02-31 від 05.10.2016р. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.15).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За положеннями ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Приписами ч.3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частинами 1, 5 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_2 володів на праві власності квартирою №21 по вул.В.Бердичівській, 47 в м.Житомирі, єдиним спадкоємцем першої черги до майна померлого є його дружина ОСОБА_1, а іншого порядку оформлення права власності на спадкове майно окрім судового не має, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 06.05.1944р.н., право власності у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2, який помер 05.09.2015р., на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. П. Сингаївський