Справа № 202/7454/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 січня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.,

при секретарі - Шишляннікові О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із даним позовом у якому просить суд розірвати шлюб в якому він перебуває з відповідачкою.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачкою вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2002 року. Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Сімені відносини між ним та відповідачкою були припинені в липні 2015 року через різні погляди на життя, на ведення спільного господарства, різні цінності. Він неодноразово намагався зберегти їхній шлюб, проте між ними постійно виникали свари. З липня 2015 року вони проживають окремо, а збереження їхньої сім'ї є неможливим. Майнового спору поміж ними немає, а діти після розірвання шлюбу будуть проживати із відповідачкою.

Сторони в судове засідання не з'явилися, але завчасно сповістили суд про неявку та можливість розгляду справи за їхньої відсутності.

Позивач надав письмову заяву в якій просить позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі. Зауважив, що спору щодо спільного майна між ним та відповідачкою немає, також як і немає спору щодо місця проживання дітей, які після розірвання шлюбу й надалі залишатимуться проживати із відповідачкою.

Відповідно до заяви та письмових пояснень відповідачки, вона визнає позовні вимоги позивача та не заперечує проти розірвання шлюбу.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, 26 липня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції міста Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис за № 400. Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Подружні стосунки сторони припинили у липні 2015 року через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімені обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей.

Сторони припинили подружні відносини у липні 2015 року, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, проживають окремо, що не дозволяє зберегти відносини притаманні подружжю, у звязку з чим подальше примирення поміж ними неможливе.

Спір про поділ майна між сторонами відсутній.

Між сторонами також досягнуто згоду, що після розірвання шлюбу неповнолітні діти й надалі залишатимуться проживати із матір'ю (відпвоідачкою).

Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливо, їхній шлюб існує формально.

Вимоги про зміну прізвищ сторонами не заявлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дітей, а тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 208, 215, 218 ЦПК України і на підставі ст.ст.104-105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26 липня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис за № 400 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.С. Шклярук