Провадження № 2/750/230/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

із секретарем - Разумейко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Чернігівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в :

28 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Чернігівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про зняття арешту з 3/5 частин будинку № 172, що розташований по пр-ту Миру в м. Чернігові.

Позивач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області у судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача Чернігівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області у судове засідання подав клопотання про розгляд справи без його участі та зазначив, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 18 вересня 2002 року при примусовому виконанні наказу 6/156, виданого 04 травня 2000 року Господарським судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 510 грн. фінансових санкцій до місцевого бюджету державним виконавцем відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 районного управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно вказаної вище постанови Другою чернігівською державною нотаріальною конторою 23 вересня 2002 року за реєстровим № 203 було накладено арешт на 3/5 частин будинку № 172, що знаходиться по проспекту Миру в м. Чернігові та належить ОСОБА_1 (а/с 12).

Відповідно до листа Чернігівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області від 05 жовтня 2016 року, адресованого позивачу на його звернення, вбачається, що згідно інтегрованих карток, що ведуться органами фіскальної служби станом на 05 жовтня 2016 року заборгованість по фінансовим санкціям відсутня (а/с 11).

07 листопада 2016 року позивач звернувся до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області з заявами про зняття арешту з майна.

ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області повідомлено позивачу щодо арешту, який накладено 18 вересня 2002 року на частину його будинку, і вказано, що згідно даних ЄДРВП наказ № 6/156 від 04 травня 2000 року, виданий Господарським судом Чернігівської області на виконанні у відділі не перебуває і не перебував (а/с 10).

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Статтею 316 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За таких обставин, враховуючи, що у позивача на даний час відсутня заборгованість по фінансовим санкціям, виконавчий документ на виконанні не перебуває, а тому вимоги позивача про зняття арешту з 3/5 частин будинку № 172, що знаходиться по проспекту Миру в м. Чернігові підлягають задоволенню, так як відсутні підстави існування арешту майна боржника в рамках того виконавчого провадження, в якому арешт був накладений.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Чернігівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з 3/5 частин будинку № 172, що знаходиться по проспекту Миру в м. Чернігові та належить ОСОБА_1 на праві власності, накладений згідно постанови відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18 вересня 2002 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.П. Рахманкулова