Справа № 446/1087/07 Головуючий у 1 інстанції: Котормус Т.І.
Провадження № 22-ц/783/527/17 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Приколоти Т.І.

суддів: Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

за участі секретаря: Іванової О.О.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області на ухвалу Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 29 вересня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про повернення виконавчого документа стягувачу,-

встановила:

Ухвалою Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 29 вересня 2016 року задоволено скаргу ОСОБА_3 Визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області Табінського О.В. від 20 липня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Вирішено питання судових витрат.

Ухвалу суду оскаржує Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області. У своїй апеляційній скарзі зазначає, що при постановленні оскарженої ухвали судом першої інстанції не були додержані норми матеріального права та грубо порушено норми процесуального права. Вважає, ухвалу суду незаконною та необґрунтованою. Просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 в повному обсязі. Зазначає, що Добротвірською селищною радою сім»ї ОСОБА_2 надано квартиру АДРЕСА_1 та видано ордер на зазначене житло. Вказує, що факт тривалого невжиття стягувачами заходів щодо приватизації квартири є доказом перешкоджання провадження виконавчих дій.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та доводів скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Встановлено, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 14 квітня 2008 року визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 право на отримання житла у новоспорудженому відповідачем житловому будинку АДРЕСА_1 в розмірах і в порядку, передбаченому житловим законодавством України.

На виконання рішення суду, 28 травня 2009 року Кам'янка-Бузьким районним судом Львівської області видано виконавчий лист за №22ц-941, який подано на виконання у ВДВС Кам'янка-Бузького РУЮ у Львівській області.

Вказаний виконавчий лист перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області (ВП 13166029).

На підставі ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», постановою державного виконавця від 20 липня 2016 року повернуто виконавчий документ стягувачеві, оскільки стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій.

Розглянувши питання правомірності вчинення такої дії державним виконавцем, суд прийшов до вірного висновку, що таке повернення здійснено із неправильним застосуванням ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» і порушує права стягувачів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Повертаючи виконавчий документ стягувачеві, державний виконавець виходив з акту від 19 липня 2016 року, в якому зафіксовано здійснення виїзду за місцезнаходження боржника - Добротвірської селищної ради, під час якого було отримано ряд документів, які на думку виконавця свідчать про перешкоджання стягувачами виконанню рішення суду.

Судом не здобуто жодного доказу, який би підтверджував, що всі стягувачі перешкоджали виконанню рішення. Також не встановлено, що державний виконавець попереджав всіх стягувачів про повернення виконавчого документу у випадку подальшого перешкоджання.

Сам факт наявності акту від 2 вересня 2008 року про те, що ОСОБА_2 усно відмовилась від отримання квартири АДРЕСА_2, яка була виділена сім»ї відповідно до рішення виконкому селищної ради від 18 серпня 2008 року №88, не може слугувати підставою повернення виконавчого документу стягувачу, оскільки такий акт складений ще до моменту видачі виконавчого документа (28 травня 2009 року), стосується лише одного зі стягувачів, хоч у цьому виконавчому провадженні є сім стягувачів.

Встановлено, що стягувачі не відмовлялися від отримання квартири АДРЕСА_1 і погоджуються на її отримання.

Суд прийшов до вірного висновку, що доводи скаржника є обґрунтовані, а дії державного виконавця неправомірні, на підставі наявних у справі доказів.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена судом на підставі наявних у справі доказів, оцінених судом належним чином кожного окремо на їх достовірність, допустимість та достатність, взаємний зв'язок у сукупності; встановлених судом обставини.

При встановленні зазначених обставин судом першої інстанції не було порушено норм матеріального і процесуального права, ухвала суду відповідає вимогам закону та обставинам справи. З такими висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування ухвали Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області відсутні, а тому апеляційну скаргу належить відхилити.

Керуючись ст.209, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, п.4.ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області відхилити.

Ухвалу Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 29 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвали законної сили.

Головуючий

Судді