Дата документу 09.03.2017
ЄУ № 420/2404/16-ц
Провадження №2/420/119/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року Новопсковський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Потапенко Р.Р.

за участю секретаря Войтенко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором іпотеки від 24 червня 2010 року з додатковою угодою від 02 серпня 2013 року у розмірі 163060 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що 24.06.2010 між ним та відповідачем було укладено договір іпотеки з додатковою угодою від 02.08.2013, згідно з якими ОСОБА_2 позичила у нього грошову суму еквівалентну 6200 доларів США, яку зобов'язалася повернути до 24.12.2013. В порушення умов договору зазначену суму у встановлений строк відповідач не повернула. Так як на момент пред'явлення позову курс валют НБУ становив 26,3 грн./дол. США., він просить стягнути з ОСОБА_2, заборгованість у розмірі 163060 грн.

В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр" відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що згідно з наданим суду договором іпотеки від 24.06.2010 (далі -Договір) між ОСОБА_1 (далі -іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (далі -боржник, іпотекодавець) позивач надав відповідачу у позику грошові кошти у сумі, еквівалентній 6200 дол. США, які боржник отримала до підписання договору іпотеки строком на шість місяців, тобто до 24.12.2010. В забезпечення зобов'язань за позикою, наданою ОСОБА_2 24.06.2010, між сторонами був укладений договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_2 передала в іпотеку позивачу належну їй квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 38,9 кв.м. (п.1.1. Договору).

Згідно п.1.4 Договору іпотекодавець, зокрема, зобов'язався повернути позику в сумі, еквівалентній 6200 дол. США на час повернення позики.

Договором про внесення змін до договору іпотеки від 02.08.2013 було встановлено строк виконання зобов'язань за Договором - до 24.12.2013.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Статтею 18 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотечний договір та договір, що обумовлює основне зобов'язання, можуть бути оформлені у вигляді одного документа.

Отже, вказаний договір іпотеки є підтвердженням укладення між позивачем та відповідачем договору позики, який відповідає вимогам ст. 1047 ЦК України про письмову форму договору позики.

Згідно з ч.1 ст.526 та 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання основного зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що відповідач зобов'язання по поверненню позики в установлений договором строк не виконала, що є підставою для стягнення з неї суми, еквівалентної 6200 доларів США, а саме 163060 грн. (із розрахунку офіційного курсу гривні до долара США, який станом на 16.12.2016 становив: 26,3 грн./1 дол. США).

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У зв'язку з викладеним суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача заборгованості за договором іпотеки від 24.06.2010 у розмірі 163060 грн. законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки суд відстрочив позивачу сплату судового збору до розгляду справи по суті і позов підлягає задоволенню, судовий збір у сумі 1630,60 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором іпотеки задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, заборгованість за договором іпотеки від 24.06.2010 з додатковою угодою від 02.08.2013 у розмірі 163060 (сто шістдесят три тисячі шістдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в дохід держави судовий збір у розмірі 1630 грн. 60 коп. на р/р-0223, МФО-804013, Код-37942461, одержувач: УДКСУ у Новопсковському районі, Банк одержувач: ГУДКСУ у Луганській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: