Номер провадження: 22-ц/785/1128/17
Головуючий у першій інстанції Раца
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Погорєлової С.О.

суддів - Цюри Т.В., Сидоренко І.П.

при секретарі - Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 ОСОБА_2» на рішення Болградського районного суду Одеської області від 01 червня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 ОСОБА_2» до ОСОБА_3, третя особа Баннівська сільська рада Болградського району Одеської області, про визнання майнового сертифікату недійсним, -

встановила:

Представник ТОВ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання майнового сертифікату недійсним. В обґрунтування свого позову посилався на те, що збори співвласників майнових паїв, якими б затверджувалися списки осіб, які мають право на майновий пай не проводилися, отже це є порушенням порядку розпаювання майна сільськогосподарського підприємства. (т. 1 а. с. 2-8).

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 01 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено (т. 2 а. с. 9-11).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (т. 2 а. с. 15-18).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ТОВ «ОСОБА_1 ОСОБА_2» з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ «ОСОБА_1 ОСОБА_2», суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду з цим позовом 07.12.2015 року, тобто після спливу строків позовної давності, жодних вимог щодо поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважності причин такого пропуску не заявлено.

Проте, повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (чинна на час виникнення спірних правовідносин) об'єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об'єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об'єднань, учасником яких є підприємство.

Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам.

Суб'єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Відповідно до ст. 9 вказаного Закону до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Уточнення складу і вартості пайового фонду майна членів підприємств, у тому числі реорганізованих, проводиться за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску.

Члену підприємства щорічно нараховується частина прибутку залежно від частки у пайовому фонді, яку за його бажанням може бути виплачено або зараховано у збільшення частки в пайовому фонді. Ці відносини регулюються статутом підприємства.

Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі протоколу № 1 проведення загальних зборів членів СВК «Баннівка» від 17.02.2003 року ОСОБА_3 є власником майнового паю вартістю на 01.01.2011 року 440 гривень у майновому фонді СВК «Баннівка» загальною вартістю на 01.01.2003 року 2 254 000 гривень, про що свідчить майновий сертифікат серії АА № 0606, виданий Баннівською сільською радою на імя ОСОБА_3 у 2003 році.

В обґрунтування свого позову позивач посилався на те, що зборами співвласників не затверджувались положення про паювання, список осіб, який переданий комісією до сільської ради розроблявся без затвердженого положення про паювання та невідомо за якою методикою, загальними зборами співвласників не затверджувалась кінцева редакція списку осіб, що мають право на пай.

Проте, вказані твердження не кореспондуються з матеріалами справи та змістом рішення апеляційного суду Одеської області від 15.02.2014 року, яким було скасовано рішення Болградського районного суду Одеської області від 29 жовтня 2013 року по справі (№ 1507/2853/12)за позовом ОСОБА_3 у своїх інтересах, а також в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26 до відповідача TOB «ОСОБА_22 ОСОБА_2» про виділення майнового паю. Зі змісту вказаного судового рішення вбачається, що з моменту видачі Указу Президента України від 29.01.2001 року № 62 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» та Постанови Кабінету Міністрів України № 177 від 28.02.2001 року «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», виданої на виконання цього наказу, що передбачав механізм розпаювання майна членів колективних сільськогосподарських підприємств Управлінням агропромислового розвитку Болградської райадміністрації були розроблені методичні посібники механізму проведення розпайювання, створена постійна комісія з питань розпаювання. Колективне звернення власників паїв в особі ОСОБА_27 - їхнього представника, було розглянуте, в ході його розгляду проводилися зустрічі голови райадміністрації з керівництвом СВК «Баннівка» та ВАТ «Ді Ві», на яких була досягнута домовленість про шляхи вирішення питання щодо виділення майнового паю заявникам в натурі на підставі Уставу СВК «Баннівка» і Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію», та рекомендовано заявникам в разі недосягнення компромісу звернутися до суду; відповідно до листів директора TOB «ОСОБА_22 ОСОБА_2» від 4.10.2012 року на адресу позивачів (в тому числі ОСОБА_3О.), їм було запропоновано одержати вартість їхніх паїв грошима.

17.02.2003 року відбулись загальні збори членів СВК «Баннівка» на вирішення яких ставилось 12 питань, з яких питання № 8 стосувалося затвердження складу комісії з організації вирішення майнових питань. З доповіддю виступала економіст ОСОБА_28, яка запропонувала на затвердження зборів кандидатів (13 осіб) в члени комісії по розпаюванню майна СВК «Баннівка», затвердження Типового положення про комісію по організації вирішення майнових питань та затвердження списків володільців майнових паїв, затверджених в 1993 році. Повідомила, що комісія буде працювати по Типовому положенню № 177, затвердженого відповідно до Закону, а членам СВК «Баннівка» буде видаватись свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Проголосували за 160 чол., проти немає (т. 1 а. с. 222-236).

Зі змісту листа членів комісії ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31 № 188 від 14.11.2015 року вбачається, що Протоколом № 1 загальних зборів членів СВК «Баннівка» від 17.02.2003 року було затверджено список осіб, які мають право на майновий пай, який затверджувався при ліквідації колгоспу «Ленінський путь». Зазначений список налічував 630 осіб, які мали право на пайовий фонд. Враховуючи те, що зазначений список складався ще у 1993 році, ними, тобто комісією, було його доповнено особами, які з 1993 по 2003 роки набули право на отримання майнового паю. Доповнений список, ними було передано до сільської ради. Зазначений список не затверджувався загальними зборами співвласників, оскільки такі збори не проводились (т. 1 а. с. 98).

Список членів СВК «Баннівка» від 17.12.2003 року, які мають право на майнові паї, і який був переданий до Баннівської сільської ради, складений на 23 аркушах, пронумерований, прошнурований, скріплений печаткою СВК «Баннівка» (т. 1 а. с. 122-141).

Вищевказані обставини дають підстави вважати безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що СВК «Баннівка» дізналось в 2015 році про те, що список осіб, що мають право на майновий пай, складений в 1993 році не відповідає списку осіб, складенням у 2003 році, а про існування спірного сертифікату у 2014 році.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ТОВ «ОСОБА_22 ОСОБА_2» звернулось до суду поза межами строку, передбаченого законом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 177 від 28.02.2001 року «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» було затверджено такими, що додаються Методику уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих;

Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення (далі Порядок);

Типове положення про комісію з організації вирішення майнових

питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки.

Пункт 2 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення передбачає, що для визначення розмірів майнових паїв членів підприємств необхідно : затвердити Положення про порядок паювання майна; скласти список осіб, які мають право на майновий пай; визначити індивідуальні майнові паї.

На загальних зборах членів СВК «Баннівка» від 17.02.2003 року було вирішено керуватись Типовим положенням про комісію з організації вирішення майнових

питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, яке є додатком до Постанови Кабінету Міністрів України № 177 від 28.02.2001 року «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», був складений список осіб, які мають право на майновий пай.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що, до списку осіб, які мають право на майновий пай, включаються всі члени підприємства, а також особи, за якими

відповідно до законодавства зберігається право на майновий пай.

Список осіб, які мають право на майновий пай складається комісією і затверджується зборами співвласників.

В суді першої та апеляційної інстанцій голова Баннівської сільської ради пояснював, що всі майнові сертифікати оформлювались СВК «Банівка» і лише після підписання їх саме керівником СВК «Банівка» та проставляння печатки такі сертифікати підписувались Головою Баннівської сільської ради та видавались власнику. Будь-яких перешкод для отримання майнового паю не було.

Довід представника ТОВ «ОСОБА_22 ОСОБА_2» про те, що не було проведено загальних зборів співвласників майнових паїв, оскільки проводились загальні збори членів СВК «Баннівка», є неспроможним, оскільки в п. 2 Методики уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих (далі Методика), яка є додатком до Постанови Кабінету Міністрів України № 177 від 28.02.2001 року визначені поняття, які вживаються в певних значеннях в цій Методиці, зокрема співвласники - члени підприємства, в тому числі реорганізованого, за якими зберігається право на майнові паї у пайовому фонді підприємства, але які не отримали його в натурі чи не передали як внесок до статутного фонду правонаступника.

В сенсі визначеного Методикою поняття співвласників слід вважати, що 17.02.2003 року, відбулись збори співвласників, якими були вирішені питання, визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення. Та обставина, що список осіб, які мають право на майновий пай уточнювався не може бути підставою для визнання недійсним майнового сертифіката серії АА № 0606, виданого Баннівською сільською радою на імя ОСОБА_3

Кожному співвласнику пайового фонду колишнього СВК «Баннівка» (728 осіб) видано свідоцтво про право власності на майновий пай, тобто документ, який підтверджує його право власності на частину пайового фонду. Більшість членів СВК, у тому числі і керівництво вийшли зі складу пайщиків, продавши свої майнові права позивачу.

Отже, СВК «Баннівка», а після реорганізації в ТОВ «ОСОБА_22 ОСОБА_2» придбало по цивільно-правовим угодам 80 % майнових паїв членів СВК «Баннівка», що свідчить про те, що позивач знав, визнавав та не оспорював Протокол № 1 зборів членів СВК «Баннівка» від 17.02.2003 році, оскільки посилання про вказані збори співвласників містяться в кожному із 728 майновому сертифікаті.

Таким чином, правових підстав для визнання недійсним майнового сертифіката серії АА № 0606, виданого Баннівською сільською радою на імя ОСОБА_3 не вбачається. ТОВ «ОСОБА_22 ОСОБА_2» тривалий час не розглядає заяви ОСОБА_3 та інших 25 осіб про виділ їм майнового паю в натурі, що породжує численні судові спори.

Позовна давність, за визначенням ст. 256 Цивільного кодексу України, - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За змістом ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом ч. 5 ст. 267 Цивільного кодексу України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску строку позовної давності. Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Оскільки в процесі судового розгляду колегія суддів дійшла висновку про відсутність порушеного права (охоронюваного законом інтересу) позивача і, як наслідок, необхідність відмови в позові у зв'язку з необґрунтованістю останнього, правові підстави для застосування позовної давності відсутні.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 3, 4 ч. 1 ст. ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_22 ОСОБА_2» задовольнити частково.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 01 червня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_22 ОСОБА_2» до ОСОБА_3, третя особа Баннівська сільська рада Болградського району Одеської області про визнання майнового сертифікату недійсним відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий С.О.Погорєлова

Судді Т.В.Цюра

ОСОБА_32