Справа № 310/719/17
РІШЕННЯ

Іменем України

15 березня 2017 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

в складі: головуючого судді Крамаренка А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

за участі: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_6, Андрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 03.05.2006 року померла ОСОБА_7. Остання за життя заповіт не склала. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) площею 9,190 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Андрівської сільської ради Бердянського району. Спадкоємцями майна померлої є вони, як рідні племінники, оскільки ОСОБА_7 доводилась їх батьку, ОСОБА_8, рідною сестрою.

Зазначають, що своєчасно не звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, оскільки не знали про наявність спадкового майна.

Просила визначити їм додатковий строк у три місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після смерті 03.06.2006 року ОСОБА_7

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представник за договором про надання правової допомоги ОСОБА_4 підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 за довіреністю ОСОБА_5 в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити. Зазначила, що позивачами не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причини пропуску позивачами строку для прийняття спадщини.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що рішенням суду спадщина, що відкрилася після смерті ОСОБА_7, була визнана відумерлою. Земельна ділянка, що ніби то мала належати ОСОБА_7, була передана йому у власність, оскільки в певний час він не був включений до списку членів КСП, які мали право на земельну частку (пай). У звязку з виникненням спору щодо вказаної земельної ділянки, в листопаді 2016 року він повідомив ОСОБА_3 про наявність у померлої права на земельну частку (пай).

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

03.05.2006 року померла ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС №313172.

Родинні відносини між померлою та позивачами підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , що беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, або заперечень.

Як було встановлено судом, ОСОБА_7 померла в Геріатричному пансіонаті м. Бердянська. Після її смерті із заявою про прийняття спадщини до Бердянської державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_6

Позивачами у справі не заперечується їх своєчасна обізнаність про дату смерті ОСОБА_7, обізнаність про роботу останньої в КСП, що надавало їй право на земельну частку (пай) за рахунок земель колективної власності КСП.

Отже, причина, на яку посилаються позивачі, а саме відсутність відомостей про наявність у померлої спадкового майна (прав) не є такою, яка позбавляла їх можливості звернутися з заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 57-61, 212 - 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. Крамаренко