Справа № 191/4231/16-ц
Провадження № 2/191/360/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондаренко Г.В.

за участю секретаря Яніної О.В.

розглянувши, згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 липня 2016 року о 22-10 годині водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2105», державний номер НОМЕР_1, проїжджаючи по вул.Крупській в м.Синельникове, виїхав на смугу зустрічного руху у порушення вимог правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки «Деу Ланос», державний номер НОМЕР_2, яким керувала позивач, і який належить їй на праві приватної власності.

Постановою судді Синельниківського міськрайонного суду м.Синельникове від 21 липня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, а саме зазначеної ДТП.

При зіткненні автомобіль позивача отримав значні технічні ушкодження. Згідно з висновком звіту №18/08/16 експерта-товарознавця від 18 серпня 2016 року вартість матеріальних збитків через пошкодження автомобіля становить 22 407 гривень 16 копійок, вартість проведення зазначеної експертизи становить 1200 гривень.

Розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, позивач визначає у межах фактично понесених та документально підтверджених витрат - у сумі 22 407.16 гривень, а також просить стягнути документально підтверджені витрати на проведення оцінки майна з визначення вартості матеріального збитку завданого автомобілю у сумі 1200 гривень та судові витрати у сумі 551.21 грн.

До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги визнають частково в розмірі 9719 грн. Згідно наданих письмових заперечень вважають необґрунтованою суму збитків в розмірі 12688 грн. та зазначають, що 16 серпня 2016 року відповідач був запрошений ОСОБА_1 для участі в огляді її автомобіля НОМЕР_3, яким вона керувала 02.07.2016 року та який належить їй на праві приватної власності. Особа, яка представилась відповідачеві як спеціаліст ОСОБА_4, на свій розсуд склав протокол огляду транспортного засобу, в якому вказав пошкодження автомобіля, які не були спричинені під час ДТП, тобто 02.07.2016 року. Так, ОСОБА_4 було безпідставно вказані пошкодження: капот; дзеркало, рейка рульова - порушення корпусу; блок дверей - зчеси розсівача. На неодноразові заяви та заперечення про те що, вказані пошкодження не мають відношення до дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_4 став погрожувати відповідачеві насильством та змусив його підписати вказаний протокол з тим переліком пошкоджень, з якими він не був згоден. Довідкою старшого інспектора сектору Синельниківського ВП ОСОБА_5 б/н від 02.07.2016 року зафіксовано, що автомобіль НОМЕР_4 отримав механічні ушкодження бамперу; переднє ліве крило, передні двері лівої сторони; диск переднього лівого колеса. ФОП ОСОБА_4 у Додатку А ( ремонтна калькуляція ) до звіту № 18/08/16 про оцінку транспортного засобу автомобіль НОМЕР_4 безпідставно вказано заміну запасних частин дзеркала ЗШ Л №96238944 вартістю 1302 грн. та рульового механізму № 521440 вартістю 10926 грн., а також вартість робіт по ремонту фари на суму 100 грн. та колісної АРК П Л в ЗБ на суму 360 грн. Також вважають, що позивачем, як на момент скоєння ДТП так і в позовній заяві, відповідач не був проінформований чи є у потерпілої сторони в наявності поліс страхування від ризиків, пов'язаних з експлуатацією автомобіля (так званий поліс «КАСКО»), так як обов'язок відшкодування збитків, завданих потерпілій особі пошкодженням належного їй транспортного засобу покладений, також, на страхову компанію, яка видала вказаний поліс. Таким чином, позивачем не вказано, чи зверталась вона до страхової компанії з заявою про відшкодування шкоди, а у разі звернення, яка сума була перерахована ОСОБА_1 страховою компанією на відновлення ремонту автомобіля.

Розглянувши матеріали справи, надані сторонами письмові докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до постанови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року, яка набрала законної сили 02.08.2016 року, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за наслідком події, що відбулася 02.07.2016 року за його участі, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн. ( а.с.8).

Судом було встановлено, що 02.07.2016 року о 22-10 годині водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 2105 н.з. 015-92 АЕ по вул. Крупській м. Синельникове, під час руху виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_6 н.з. 841-04 АА, який рухався у зустрічному напрямку. В наслідок ДТП постраждалих немає, автомобілі отримали механічні пошкодження. Тим самим ОСОБА_2 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно довідки, виданої Відділом державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Синельникове Синельниківського району, в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки ОСОБА_6 н.з. 84104 АА отримав механічні пошкодження: деформовано передній бампер, переднє ліве крило, передні ліві двері, диск переднього лівого колеса (а.с.9).

Згідно звіту № 18/08/16 про оцінку транспортного засобу , складеного ФОП ОСОБА_4В, вартість завданої матеріальної шкоди в результаті пошкодження автомобіля «Деу Ланос» державний номер 841-04 складає 22407,16 грн.( а.с.12-26). Сума виконаних робіт з розрахунку вартості відновлювальних робіт становить 1200 грн. (а.с.11).

Відповідно до положень ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст.ст. 10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Одним із способів захисту цивільних прав, відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України визначено відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення ї цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Визначаючи розмір заподіяної шкоди, суд виходить із фактичної (реальної) суми, встановленої звітом № 18/08/16 про оцінку транспортного засобу , складеного ФОП ОСОБА_4В, що має відповідний сертифікат на проведення оціночної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Таким чином, якщо позивач на підтвердження розміру шкоди надає висновок спеціаліста, акт виконаних робіт, тощо, а відповідач заперечуючи проти цього розміру, і після виконання судом вимог ч.4 ст.10 ЦПК України не надає ніяких доказів на підтвердження своїх заперечень, суд відповідно до вимог ст.ст.212, 213 ЦПК України ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заперечуючи проти розміру заподіяних збитків, відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на його спростування. При цьому, сторони не скористались своїм процесуальним правом заявити клопотання про призначення повторної експертизи щодо встановлення вартості відновлювального ремонту автомобіля.

Також, суд не бере до уваги заперечення відповідача, які стосуються обовязку позивача звернутися до своєї страхової компанії з заявою про відшкодування шкоди, з наступних підстав.

Відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу.

При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується особою, яка спричинила шкоду.

Враховуючи, що чинним законодавством України передбачено абсолютне право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, і таке право не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, потерпілому як кредитору належить право вимоги як в деліктному, так і договірному зобовязанні . Тобто, потерпілий на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Сторонами у справі не було надано доказів щодо наявності у них страхового полісу та своєчасного повідомлення страховика про настання страхового випадку, а тому вимоги позивача про стягнення завданої матеріальної шкоди саме з відповідача, як винного у ДТП, суд вважає обґрунтованими .

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

З урахуванням встановлених обставин справи і доказів, досліджених на їх підтвердження, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню. Також, суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви у сумі 551,21 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.10,11,60,64,88, 212-215 ЦПК України, ст.ст.15,16,22, 1166, 1187 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, грошові кошти у сумі 22 407 (двадцять дві тисячі чотириста сім) гривень 16 коп. на відшкодування завданої матеріальної шкоди, витрати на проведення незалежної експертної оцінки в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень 00 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 21 коп.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом у разі, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_7